Справа № 820/7224/16
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2020-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Рішення

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

"24" лютого 2020 р. № 820/7224/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі

Головуючого судді Спірідонов М.О.

за участю секретаря судового засідання Ліпчанська Я.В.

представника відповідача - Дорош А.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Антекс Захід"
до Головного Управління ДПС у Львівській області (79003, м. Львів, вул. Стрийська, 35)
про скасування податкових повідомлень-рішень ,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ТОВ "Антекс Захід", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просить суд скасувати повністю податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Львівській області від 27.10.2016 р. №, №, №, №, від 28.12.2016 р. № .

В обґрунтування позову зазначено, що податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Львівській області від 27.10.2016 р. №, №, №, №, від 28.12.2016 р. № 000559220 є незаконними та такими, що винесені з порушенням норм чинного законодавства України, а тому підлягають скасуванню.

Представник відповідача в судове засідання з`явився, щодо задоволення позовних вимог заперечував зазначивши, що оскаржувані позивачем податкові повідомлення-рішення є такими, що винесені в межах чинного законодавства України, а тому не підлягають скасуванню.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Від директора ТОВ "Антекс Захід" до суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справ у зв`язку з тим, що представник позивача захворів та не може з`явитися в судове засідання, однак суд зазначене клопотання не приймає до уваги, оскільки доказів захворювання представника позивача до суду надано не було, а зазначене клопотання не є належним доказом в розумінні КАС України, з огляду на що, суд вважає за можливе розгляд справи провести за відсутності представника позивача.

Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вивчивши норми матеріального та процесуального права, якими врегульовані спірні правовідносини вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено, що згідно із п.п.20.1.4 п. 20.1 ст.20, п.п.75.1.2. п.75.1 ст. 75, ст77, п.82.1.ст.82 Податкового Кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-VI із внесеними змінами та доповненнями та відповідно до плану-графіка проведення планових виїзних перевірок суб`єктів господарювання відповідачем проведена планова виїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «Антекс Захід», код за (далі ТОВ «Антекс Захід»), з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2013 по 30.06.2016 відповідно до затвердженого плану перевірки.

Підставою для складання оскаржуваних податкових повідомлень-рішень стали матеріали планової виїзної перевірки ТОВ "Антекс Захід" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.13 по 30.06.16, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.13 по 30.06.16, про що ГУ ДФС у Львівській області складено акт перевірки від 12.10.16 №253/13-01-14-06/36763047 (далі - акт перевірки).

Судом встановлено, що на підставі вище зазначеного акту перевірки відповідачем були винесені податкові повідомлення-рішення від 27 жовтня 2016 p. як були отримані ТОВ "Антекс Захід" 08 листопада 2016 року:

№ про сплату нарахованої суми податку на прибуток у розмірі 527 052 грн. 00 коп. з посиланням на п.п. 14.1.225 п.14.1 ст.14, п.44.1 ст.44, п.п. 134.1.1 и. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України;

№ про сплату нарахованої суми податку на додану вартість у розмірі 263 406 грн. 00 коп. та штрафних (фінансових) санкцій 65 852 грн.00 коп., застосованих з посиланням на п. 189.1, ст. 189, п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України;

№ про застосування штрафних санкцій у розмірі 0,09 грн. з посиланням на п. 189.1, ст. 189, и.198.5 ст.198 Податкового кодексу України;

№ про сплати нарахованої суми податку на доходи фізичних осіб у розмірі 2007 грн. 60 коп. та пені у розмірі 501 грн. 90 коп. з посиланням на п.168.1 ст.168, п.171.2 ст.171, и.177.8 ст.177, п. 118.5 ст.178 Податкового кодексу України, (надалі - «Податкові повідомлення-рішення»).

17 листопада 2016 року ТОВ «Антекс Захід» надіслало поштою до Державної фіскальної служби України скаргу від 14.11.2016р. на вказані-податкові повідомлення-рішення з вимогою повного скарання.

19 листопада 2016 року вказана скарга була одержана Державною фіскальною служби України.

Відповідно до викладеного вище та керуючись главою 4 Додаткового кодексу України, Державною фіскальною службою України за результатом розгляду скарги ТОВ «Антекс Захід», винесено рішення про результати розгляду скарги від 21.12.2016 року №27563/6/99-99-11-01-01-25, яким скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Львівській області від 27.10.16 № в частині збільшення податку на прибуток на суму 164700трн., а в іншій частині зазначене податкове повідомлення-рішення та податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Львівській області від 27.10.16 №, №, № - залишено без змін, а скаргу - частково задоволено.

ГУ ДФС у Львівській області на підставі акта від 12.10.2016 №253/13-01-14-06/36763047 та рішення про результати розгляду скарги ДФС України від 21.12.2016 №27563/6/99-99-11-01-01-25 винесено податкове повідомлення-рішення від 28 грудня 2016 року №, яким нараховано суму грошового зобов`язання за податковими зобов`язаннями у сумі 362352 грн.

Також судом встановлено, що Державною фіскальною службою України (далі - ДФС України) отримано скаргу ТОВ «Антекс Захід» (вхідний №27829/6 та №27826/6 від 21.11.16) на податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Львівській області від 27.10.16 №, №, №, керуючись п.56.9 ст.56 Податкового кодексу України, було вирішено продовжити строк розгляду скарги до 19.01.17 включно.

Рішення про продовження строку розгляду скарги від 30.11.2016 №25802/6/99-99-11-01-01-25 ТОВ «Антекс Захід» направлено рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу Позивачу - 30.11.2016. Дане відправлене рішення було повернуте ДФС України із відміткою про закінчення терміну зберігання.

В акті перевірки зазначено, що перевіркою встановлено віднесення на витрати винагороди за надання ліцензії на право використання товарних знаків за період з 01.03.15 по 31.12.15 у сумі 915000 грн. До перевірки представлено субліцензійний договір від 01.03.15 б/н, укладений ТОВ "Антекс Захід" (дистриб`ютор) з нерезидентом "VIA GmbH" (субліцензіар), Friz-Baer-Str. 39, 1 OG, (Мюнхен, Німеччина) Deutsche Bank Munchen, Germany, IBAN DEI8 700 664600, BIC SWIFT DEUTDEDBMUC, Comerzbank Munchen, Germany IBAN DE56 7004 0041 0402 9401 00 BIC COBADEFFXXX, на право використання торгових марок: J.J. Darboven Exklusiv Kaffee, Movenpick of Switzerland, Mozart Kaffee, Eilles Gourmet Kaffee, Eilles Kaffee Selection, IEDD Kaffee, Alberto Espresso, Warca, Cafe Intencion.

Відповідно до п.3.1 договору субліцензіар надає дистриб`ютору на термін дії даного договору ліцензію, яка включає право використання торгових марок для реалізації продукції.

Згідно з пп.4.1 п.4 договору від 01.03.15 б/н визначено, що сума винагороди складає 4% від суми продажу товарів. Термін дії договору до 01.03.18.

У бухгалтерському обліку дана операція відображена проведенням Дт 84 Кт 685, Дт 94 Кт 84 на суму 915000 грн.

Станом на 30.06.16 існує кредиторська заборгованість перед нерезидентом у сумі 915000 грн. Тобто, перевіркою встановлено, що оплата не була здійснена.

В акті перевірки зазначено, що оскільки оплата не була здійснена, а роялті це платіж, то підприємством безпідставно віднесено на витрати суму роялті у розмірі 915000 грн.

Також перевіркою встановлено безпідставне віднесення на витрати у 2015 році суми у розмірі 2013063 грн., яка не підтверджена належним чином оформленими документами. У бухгалтерському обліку дана операція відображена проведенням Д-т 84 К-т 281, Д-т 94 К-т 84 на суму 2013063 грн. з віднесенням на інші операційні витрати.

Виходячи з наведеного, перевіркою зроблено висновок, що ТОВ "Антекс Захід" на порушення пп.14.1.225 п.14.1 ст.14, п.44.1 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України та вимог Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.99 №996-XIV (із змінами та доповненнями) завищено інші витрати на загальну суму 2928063 грн., у т.ч. за 2015 рік на суму 2928063 грн., та в порушення п. 189.1 ст.189, п. 198.5 ст.198 Податкового кодексу України, підприємством занижено податкові зобов`язання з ПДВ у грудні 2015 року на суму 402613 грн.

За результатами розгляду висновків акта перевірки ГУ ДФС у Львівській області складено, зокрема, податкові повідомлення-рішення від 27.10.16 № про сплату 527052 грн. податку на прибуток, № про сплату 263406 грн., ПДВ та 65852 грн. штрафних санкцій, № про зменшення від`ємного значення ПДВ на суму 139207 грн.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 27.10.2016 № про збільшення суми грошового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб.

Актом перевірки (акт від 12.10.2016 № 253/13-01-14-06/36763047) встановлено виплату грошових коштів в 2015-2016 роках фізичним особам на загальну суму 13384,00 грн. за послуги (ремонт автомобіля, послуги оформлення документів) без утримання податку з доходів фізичних осіб. При цьому документів, зокрема, копій довідок про державну реєстрацію фізичних осіб як суб`єктів господарювання до перевірки не надано.

Отже перевіркою констатовано порушення ТОВ «Антекс Захід» вимог підпунктів 168.1.1, 168.1.2, 168.1.5 пункту 168.1 статті 168, пункту 177.8 статті 177 Податкового Кодексу України та нараховано податку з доходів фізичних осіб на 2007,60 гривень.

На підставі акту перевірки ГУ ДФС у Львівській області винесено ТОВ «Антекс Захід» податкове повідомлення-рішення від 27.10.2016 № про збільшення суми грошового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб за податковими зобов`язаннями на суму - 2007,60 грн. та за штрафними санкціями - 501,90гривень.

Щодо висновку про порушення підпункту 14. 1. 225 пункту 14. 1 статті 14 ПК України (податкове повідомлення рішення № від 27.10.2016р.) щодо віднесення до валових витрат суми роялті за 2015 рік на суму 915 000г00 грн. за договором укладеним між ТОВ "Антекс Захід" і VIA GmbH (сторінка 13 акту), то вказаний висновок суд вважає необґрунтованим оскільки Положення (стандартом) бухгалтерського обліку 16 "Витрати", затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 31.12.99 р. № 318 (далі - ПБО-16).Методологічні засади формування в бухгалтерському обліку інформації про витрати підприємства та її розкриття у фінансовій звітності визначено Положенням (стандартом) бухгалтерського обліку 16 "Витрати", затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 31.12.99 р. № 318 (далі- ПБО-16).

Міністерство фінансів України в листі № 31-11410-06-5/11705 від 22.04.2016р. «Щодо особливостей відображення в бухгалтерському обліку витрат» підтвердило правомірність відображення витрат у фінансовій звітності у тому періоді вони коли мають бути понесені.

При цьому Міністерство фінансів України посилається па ПБО-16:

Відповідно до пункту 7 ПБО-16 витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені. Витрати, які неможливо прямо пов`язати з доходом певного періоду, відображаються у складі витрат того звітного періоду, в якому вони були здійснені.

Вимоги щодо визнання витрат, визначені ПБО-16, відповідають вимогам за міжнародними стандартами фінансової звітності. Визнання витрат в бухгалтерському обліку та їх відображення у фінансовій звітності не залежить від періоду отримання первинних документів від контрагентів. Зокрема, підприємства повинні відображати витрати у фінансовій звітності в періоді отримання доходів, для яких вони здійснені, або їх фактичного понесення, якщо витрати неможливо пов`язати з доходом. При цьому відповідно до пункту 6 ПБО-16 витрати відображаються в сумі, яка є достовірно оціненою.

Під достовірною оцінкою суми витрат слід розуміти максимально точну, неупереджену розрахункову суму витрат. Розрахункова сума витрат має ґрунтуватися на актуальній, доступній та надійній інформації.

До джерел такої інформації можуть відноситись умови договорів; статистична інформація по витратах підприємства за попередні періоди; інформація про зміни тарифних ставок; інші джерела, визначені підприємством.

Судом встановлено, що згідно п. п. 4. 1. п. 4 Субліцензійної угоди на використання торговельних марок від 01.03.2015р. визначено, що сума винагороди складає 4% від суми продажу товарів. Термін дії договору до 01 березня 2018 р..

Згідно п. 4. 1. п. 4 Субліцензійної угоди на використання торговельних марок від 01.03.2015р. Сторони за кожні 12 місяців складають Акт, в якому зазначають погоджену суму чистої реалізації і товарів і суму винагороди.

31 грудня 2015 року ТОВ "Антекс Захід" і VIA GmbH склали акт виконаних робіт № 1/2015 в якому визначили суму винагороди за вказаною угодою за 2015 рік на суму 919 022,44 грн., що за курсом євро встановленим НБУ складає 35 046,25 євро, які були сплачені платежами: 20.10.2016р.; 21.10.2016р.; 25.10.2016р., що підтверджується копіями рахунку-фактури та роздруківкою банківських виписок за системою Клієнт-банк.

У результаті арифметичної помилки до валових витратах вказана сума винагороди меншою ніж у акті на 4022,44 грн., яка буде відкоригована у валових витратах - збільшена у 2016 році.

Статтею 12 Угоди між Україною і Федеративною Республікою Німеччина про уникнення подвійного оподаткування стосовно податків на доход і майно (Угоду ратифіковано Законом N 449/95-ВР від 22.11.95, надалі - «Міжнародний договір») встановлено правила для оподаткування роялті, що виникають в одній Договірній Державі і сплачуються резиденту другої Договірної Держави. Статтею передбачено оподаткування таких роялті у повному обсязі Державою, резидентом якої є одержувач роялті.

ТОВ "Антекс Захід" одержало від VIA GmbH свідоцтво про резидентство, що видане податковою адміністрацією Федеративної республіки Німеччина від 04.11.2016 року (надалі - «Свідоцтво»). Згідно вказаного свідоцтва VIA GmbH є резидентом Федеративної республіки Німеччина.

Вищевказана сума роялті у розмірі 35 046,25 міститься у пункті В) «Сведения о доходах, освобождаемых за рубежом» вказаного свідоцтва. В даному пункті також міститься і підстава платежу - акт виконаних робіт № 1/2015 від 31.12.2015р.

За податковим повідомлення рішення № від 27 жовтня 2016р. нарахування суми податку на прибуток у сумі 527 052,00 грн. здійснено наступним чином:

Податковий орган не визнає валовими витратами у сумі:

915 000, 00 грн. (валові витрати за роялті за 2015 рік) + 2 013 064,00 грн. (сума уцінки товарів) = 2 928 064,00 грн. * 18 % (ставка податку на прибуток) = 527 052,00 гри.

Згідно податкові пп. а) і б) п. З статті 2 «Податки, на які поширюється Угода» міжнародного договору існуючими податками, на які поширюється ця Угода, зокрема, в Україні є податок на прибуток підприємств і у Федеративній Республіці Німеччина є прибутковий податок.

ДПС України листом № 12744/0/71-12/12-1017 від 27.12.2012р. надало податковим органом України «Про рекомендації щодо застосування конвенцій про уникнення подвійного оподаткування», в пункті 12 надано зазначено, що оподаткування таких роялті у повному обсязі Державою, резидентом якої є одержувач роялті.

В статі 103.4. ПКУ встановлено, що підставою для звільнення (зменшення) від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України є подання нерезидентом з урахуванням особливостей, особі (податковому агенту), яка виплачує йому доходи, довідки, яка підтверджує, що нерезидент с резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України.

Таким чином, податковий орган України включив до вази оподаткування податку на прибуток до ТОВ "Антекс Захід" роялті, яке згідно міжнародного договору оподатковується у Федеративній республіки Німеччина і сплачується власником роялті - VIA GmbH, що підтверджує Свідоцтво.

При цьому це зроблено у супереч вказаних рекомендацій вищого податкового органу України.

Щодо висновку відповідача про безпідставність віднесення витрат в 2015 році суму 2013063,00 грн. які ґрунтуються на посиланні відповідача не надання до перевірки документів, то вказане посилання суд вважає необґрунтованим оскільки позивачем до перевіряючим надані всі первинні документи, які відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінсову звітність в Україні».

Сума уцінки товарів підтверджується описами - актами уцінки та наказами по підприємству.

Якщо запаси втратили спочатку очікувану економічну вигоду (зіпсувалися), то вони підлягають уцінці за рішенням керівника підприємства. Це випливає з п. 2 Положення, затвердженого наказом Мінекономіки та Мінфіну від 10.09.96 р № 120/190 (далі - Положення № 120/190), а також п. 25 П (С) БО 9.

Розмір уцінки запасів визначає комісія, враховуючи ступінь втрати споживчих якостей таких запасів, а також існуючий на них попит на ринку (и. 11 Положення № 120/190).

Таким чином суд приходить до висновку, що позивачем виконані всі вимоги нормативно-правових актів щодо оформлення уцінки товарів.

Також суд зазначає, що в акті перевірки відсутнє зазначення первинних документів, які па думку перевіряючих не мітять ідентифікаційних даних. Це є порушенням пп. 2 п. 4 Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства Украйні з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними - особами та відокремленими підрозділами, що затверджений наказом Міністерства фінансів України № 727 від 20.08.2015р. (надалі - «Порядок»).

Згідно вказаного пункту Порядку у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті документальної перевірки фактом порушення необхідно:

- чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів (міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховного Радою України і якими регулюються питання оподаткування), що порушені платником податків, зазначити період (календарний день, місяць, квартал, півріччя, три квартали, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків та господарську операцію, при здійсненні якої вчинено це порушення;

- зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, навести регістри бухгалтерського обліку, кореспонденцію рахунків операцій та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, та докази, що підтверджують наявність фату порушення;

- у разі відсутності первинних документів, документів податкового або бухгалтерського обліку, інших документів, що підтверджують факт порушення, або у разі ненадання їх для перевірки - зазначити перелік цих документів.

В акті перевірки відсутній перелік не наданих документів перевіряючим.

Суд зазначає, що під час проведення перевірки позивачем були надані письмові пояснення які підтверджують, що з фізичними особами - не підприємцями, здійснювалася роздрібна торгівля за публічним договором, а згідно вимог чинного законодавства будь-які документи для ідентифікації фізичної особи, що здійснює купівлю товару за публічним договором не є обов`язковими, та не можуть вимагатись продавцем.

Згідно з п. 1 ст. 698 Цивільного кодексу за договором роздрібної купівлі-продажу продавець, який здійснює підприємницьку діяльність з продажу товару, зобов`язується передати покупцеві товар, що звичайно призначається для особистого, домашнього або іншого використання, не пов`язаного з підприємницькою діяльністю, а покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його. Договір роздрібної купівлі-продажу є публічним (п. 2 цієї статті Кодексу).

Публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо) (частина 1 статті 633 Цивільного кодексу України).

Оптова торгівля - це вид економічної діяльності в сфері товарообігу, що охоплює купівлю-продаж товарів за договорами поставки партіями для подальшого їх продажу кінцевому споживачеві через роздрібну торгівлю, для виробничого споживання та надання пов`язаних із цим послуг (пп. 4.5 п. 4 ДСТУ 4303:2004). Оптова торгівля здійснюється, як правило, за договором поставки.

Згідно з п. 1 ст. 712 Цивільного кодексу за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк товар у власність покуття для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. Крім того, відповідно до п. З ст. 265 Господарського кодексу сторонами договору поставки можуть бути тільки суб`єкти господарської діяльності, а саме: господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність і зареєстровані в установленому законом порядку; громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Грошові кошти в оплату товарів від фізичних осіб - не підприємців надходили безпосередньо на банківський рахунок ТОВ "Антекс Захід".

Слід зазначити, що зі ст. 3 Закону «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» випливає: якщо суб`єкт господарювання здійснює господарську діяльність у сфері торгівлі, але при цьому весь виторг від реалізації надходить від його контрагентів (юридичних або фізичних осіб) безпосередньо на банківський рахунок, а готівкові розрахунки та розрахунки із застосуванням банківських платіжних карток, платіжних чеків, жетонів не здійснюються, то в таких випадках реєстратори розрахункових операцій не застосовуються.

Таким чином суд приходить до висновку, що ТОВ "Антекс Захід" виконані нормативно-правові вимоги, що ставляться для здійснення діяльність у сфері торгівлі і податкові повідомлення рішення № і № від 27 жовтня 2016 р. є безпідставними.

Щодо податкового повідомлення-рішення № від 27 жовтня 2016 р. про сплати нарахованої суми податку на доходи фізичних осіб у розмірі 2007 грн. 60 коп. та пені у розмірі 501 грн. 90 коп. з посиланням на п.168.1 ст.168, п.171.2 ст.171, п.177.8 ст.177, п.118.5 ст.178 Податкового кодексу України то вказане податкове повідомлення-рішення є також необґрунтованим, оскільки в акті перевірки перевіряючими в порушення пп. 2 п. 4 Порядку відсутнє зазначення змісту порушення сплати податку на фізичних осіб.

Крім цього судом встановлено, що вищезазначений податок не повинен був стягуватися, оскільки ОСОБА_1 (ІНН НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 (ІНН НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 (ІНН НОМЕР_3 ) є фізичними особами підприємцями і платниками єдиного податку, що підтверджується витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № Ю02400477 від 29.03.2017р.; витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № від 29.03.2017р.; витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № від 29.03.2017р.; роздруківка витягу з Єдиного державного реєстру платників єдиного податку; роздруківка витягу з Єдиного державного реєстру платників єдиного податку; роздруківка витягу з Єдиного державного реєстру платників єдиного податку.

В акті перевірки та платіжних дорученнях № 408 від 05.08.2016р.; № 295 від 24.06.2016р. допущено помилку в написанні прізвища ОСОБА_3 (ІНН НОМЕР_3 ) - пропущено букву «с», за вказаним ідентифікаційним кодом відображається інформація у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № від 29.03.2017р. та Єдиному державному реєстрі платників єдиного податку.

Також роздруківки платіжних доручень за системою "Кліеєнт-Банк": № 835 від 19.04.2016р.; № 256 від 29.05.2016р.; № 408 від 05.08.2016р.; № 295 від 24. .06.2016р

Крім цього до податкового повідомлення рішення № від 27 жовтня 2016 р. не надано розрахунку штрафних санкцій.

Щодо висновків від 28.02.2018р. № 14877/17-45 судово-економічної експертизи проведеної Київського науково-дослідним інститутом судових експертиз на виконання ухвали суду Харківського окружного адміністративного суду від 01. 06. 2017р. у справі № 820/7224/16 то з вказаними висновками суд не погоджується оскільки містять недоліки та неточності.

Так у відповіді експерта на 1 та 2 питання суду не збігаються суми заниження податку на прибуток, що визначені експертом як не підтверджені документально первинними документами 6бухгалтерського обліку, адже податкове повідомлення-рішення № на суму 362 352,00 грн. прийнято замість частково скасованого податкового повідомлення-рішення № на суму 527 052,00 грн. і вказані податкові повідомлення-рішення прийняті щодо одних і тих же обставин, і на одних і тих же підставах.

Крім цього експертом не зазначено на підставі яких розрахунків він у відповідях на 1 та 2 питання суду визначив, що не видасться за можливе підтвердити заниження податку на прибуток на суму 83 108,00 грн.

Також експерт в обґрунтування відповіді на 3-те питання вказав: «Оподаткування ПДВ операцій по списанню зіпсованих запасів (в тому числі із закінченим терміном використання), в податковому обліку вибуття товарів понаднормативної нестачі (бою) не пов`язане з його використанням у господарської діяльності підприємства. Тому такі операції підпадають під дію п. 198.5 ст. 198.5 ПК - на суму таких витрат нараховуються податкові зобов`язання з ГІДВ ( арк. 12 висновку) при цьому не вказавши яким орган влади, номер і коли прийнято нормативно-правовий акт, який передбачає норми природного убутку товарів, вказаних в описах-актах залежалих товарів та продукції ТОВ "Антекс Захід" за 2015 рік, на підставі яких розрахунків норм природного убутку товару експерт у відповіді на 3 питання висновку експертизи прийшов до висновку про підтвердження документально первинними документами бухгалтерського обліку заниження податку на додану вартість на суму 171 064,00 грн., на підставі яких розрахунків експерт у відповіді на 3 питання висновку експертизи визначив, що не видається за можливе підтвердити заниження податку на додану вартість саме у розмірі 92 342,00 грн.

Враховуючи вище викладене суд приходить до висновку, що податкові повідомлення-рішення від 27.10.2016 р. №, №, №, №, від 28.12.2016 р. № винесено Головним Управлінням ДФС у Львівській області з порушенням вимог чинного законодавства України, а отже підлягають скасуванню.

Судові витрати підлягають стягненню згідно положень ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст.246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Антекс Захід" до Головного Управління ДПС у Львівській області (79003, м. Львів, вул. Стрийська, 35) скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити в повному обсязі.

Скасувати податкові повідомлення-рішення Головного Управління ДФС у Львівській області від 27.10.2016 р. №, №, №, №, від 28.12.2016 р. № .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного Управління ДПС у Львівській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Антекс Захід" сплачений судовий збір у сумі 6400 (шість тисяч чотириста ) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення у повному обсязі виготовлено 02 березня 2020 року.

Суддя Спірідонов М.О.