Справа № 214/8984/19
Суддя: Прасолов В. М.
Дата ухвалення: 2020-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 214/8984/19
2-а/214/53/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

27 лютого 2020 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Прасолова В.М.

при секретарі Улятовській М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону №2 полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Новицького Юрія Юрійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення, закриття справи, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора роти №1 батальйону №2 полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Новицького Ю.Ю. (далі за текстом «інспектор»), в якому просить: скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення від 22.11.2019 р., винесену інспектором відносно нього, позивача, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 гривень; справу про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП - закрити.

В обґрунтування позову наводить наступне. 22 листопада 2019 року, він, позивач, керував транспортним засобом в складі тягача марки MAN TGX 26.440, номерний знак НОМЕР_1 з причепом марки ВЕСТТ 930018 номерний знак НОМЕР_2 (далі за текстом «автомобіль «МАН»). В цей день в м. Кривий Ріг, вул. Нікопольське шосе 2 автомобіль «МАН» було зупинено інспектором та винесено відносно нього, позивача, постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення. Відповідно до вище вказаної постанови він визнаний винним у здійсненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. В оскаржуваній постанові зазначено: «Вводій керуючи ТЗ перевозив вантаж який обмежував оглядовість водія, чим порушив п. 22.3 в ПДР України. Відеофіксація ае-00130. Чим порушив п. 22 ПДР- порушення правил перевезення вантажів» та накладено на нього штраф у розмірі 255,00 гривень. Зазначає, що в процесі складання постанови у нього не було можливості надати письмові пояснення, це змусило отримати постанову з метою її оскарження у встановленому Законом порядку. Вважає постанову езаконною, оскільки адміністративного правопорушення не вчиняв, в оскаржуваній постанові відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували вину у даному правопорушенні, інспектор не в повній мірі встановив необхідні для вирішення справи обставини, висновки, які надав інспектор поліції не відповідають обставинам справи, тому постанова підлягає скасуванню. Вказує, що відповідач в оскаржуваній постанові, не зазначив який саме був вантаж, його параметри та найголовніше яким чином вантаж обмежував оглядовість. Відповідно до ч.4 ст. 77 КАС України. Суд не може внтребовуватн докази у позивача в адміністративних справах про протнправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення ,які мають ознаки злочину»,залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі «Лутц проти Німеччини»,» Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії», «Адольф проти Австрії» та інші),отже,адміністративне обвинувачення має бути доведено державою ,в особі уповноважених на те посадових осіб,а тому особа,яка притягається до адміністративної відповідальності не зобов`язана доводити свою невинуватість. Наполягає, що обов`язок, щодо доказування правомірності винесення рішення та накладення стягнення покладається саме на відповідача, тому саме відповідач мав долучити до матеріалів справи належні, достатні та допустимі докази, які б підтвердили, що вантаж дійсно обмежував мені як водію ТЗ оглядовість, яким чином. Така ж позиція викладена Верховним Судом в постанові від 18.01.2019 року в адміністративній справі №539/655/17. Згідно з п.1 ст. 247 КпАП України, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні. Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Вказує, що притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами. Зазначає, що суд має враховувати висновки, які викладені у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року та у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року) про те, що суд при оцінці доказів у конкретній справі повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом»; таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумцій щодо фактів. Відповідно до п. 6 оскаржуваної постанови працівник поліції долучає в якості доказу відеозапис з боді камери Ві-00130. Вважає, що з доданого відповідачем відеозапису неможливо зробити однозначний висновок, що він, позивач, здійснив правопорушення, а отже відеозапис не містить інформацію щодо предмета доказування, а також не може встановити дійсні обставини справи. Зазначає, що надане відповідачем відео не підтверджує наявність сертифікованого, належного приладу для вимірювання, не містить інформацію з якої точки починається вимірювання, чи рівна поверхня землі, тощо, доданий відеозапис не зафіксував всю подію, зокрема не містить всієї бесіди, а лише її фрагмент. Вказує, що доданий відповідачем відеозапис не може вважатися достатнім, достовірним та належним доказом, що підтверджує здійснення мною правопорушення. Факт перевищення нормативних габаритів ТЗ, що потребувало б обов`язкового супроводу автомобілем прикриття, належними та допустимими доказами відповідачем не підтверджений, відповідно й підстави для притягнення до відповідальності відсутні. Відповідно до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких обставин, факт вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП вважає недоведеним. Вказує, що інспектор в постанові не вказав що вантаж, який він, позивач, перевозив, був великогабаритним та не вказав параметри вантажу, що могло б надати підстави вважати що параметри вантажу обмежували оглядовість. Відповідно до статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Наполягає, що інспектор розглянув справу та притягнув його, позивача, до відповідальності за відсутністю доказів вчинення правопорушення упереджено, та керувався лише домислами, припущеннями та порушуючи принцип всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та наклав штраф у розмірі 255 грн. 00 коп. Наполягає, що дії інспектора суперечать п.1 ст. 247 КУпАП, а саме відсутність події і складу адміністративного правопорушення в діях його, позивача. Згідно із п.1 ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У судове засідання позивач не з`явився, про час та місце розгляд справи повідомлявся належним чином, подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи був належно повідомлений. Також відповідач подав відзив, згідно змісту якого позов не визнав. При цьому навів наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» зазначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. Знання Правил дорожнього руху є обов`язковим для кожного учасника дорожнього руху. Будь-яке відхилення від положень Правил можуть призвести до дорожньо-транспортних подій, наслідком яких може стати нанесення збитків майну або шкоди здоров`ю. Відповідно до п. 22.3 в Правил дорожнього руху, перевезення вантажу дозволяється за умови, що він не обмежує водієві оглядовості. Ним, віідповідачемЮ під час патрулювання 22.11.2019 у м. Кривому по вул. Нікопольське шосе 2, близько 21 год. 02 хв. був помічений автомобіль «МАН», водій перевозив вантаж, який обмежував оглядовість водія, чим порушив п. 22.3 в ПДР України. Даний факт правопорушення було зафіксовано на нагрудний відео реєстратор патрульного поліцейського серії НОМЕР_3 відео файл .mov з 00 хв.01сек. Згідно зі ст. 251 КУпАП, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, іншими документами. Відповідно до ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Після того, як були помічені ознаки того, що позивач порушив ПДР та був зупинений підійшовши до автомобіля, представилися згідно з п. 3 ст.18 Закону України " Про Національну поліцію", також повідомив позивачу, що відповідно до ст. 40 вказаного Закону здійснюється відео фіксація, після чого згідно з п.1.1 та п.2 ст.35 цього Закону повідомили про причину зупинки та попросили пред`явити водійське посвідчення, реєстраційний документ на транспортний засіб та дозвіл на перевезення вантажу погоджений з поліцією. Запитав водія: « ОСОБА_2 перевозите вантаж, який обмежує Вас оглядовість?», на що останній відповів, що він рухається не швидко. Позивача було ознайомлено позивача зі ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України. Переконавшись, що вимоги ст. 278 КУпАП виконані, перейшов до розгляду адміністративної справи стосовно позивача. Від позивача жодних клопотань не надходило. Після з`ясування усіх фактичних даних ним, відповідачем, було встановленонаявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, а саме порушення правил перевезення вантажів, за що передбачено відповідальність у вигляді накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. За результатами розгляду адміністративної справи та з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, мною було законно та обґрунтовано, з дотриманням норм чинного законодавства до позивача застосовано адміністративне стягнення штраф у розмірі 255 грн., шляхом винесення постанови відповідно до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395 та КУпАП. Вказує, що не згоден з доводами позивача щодо того, що доказ не належний. Поліцейський відповідно до п. 9 ч.1 ст. 31 Закону України « Про національну поліцію» може застосовувати такі превентивні заходи: застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. А також відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Вказує, що доказом скоєння правопорушення є відеозапис з бодікамери на якому зафіксовано вантаж, який обмежує оглядовість, цей доказ є допустимим та законним, також його наявність зазначено в постанові. Що стосується позову в частині порушення норм КУпАП, які регулюють правила розгляду справ про адміністративне правопорушення, то такі доводи позовної заяви, вважає, що вони мають виключно процесуальну природу і не можуть бути самостійною і достатньою підставою для скасування винесеної постанови. Вказує, що кожний водій зобов`язаний пам`ятати, що транспортний засіб, який бере участь у дорожньому русі, є джерелом підвищеної небезпеки. Тому перед виїздом водій зобов`язаний: перевірити комплектність транспортного засобу: наявність аптечки, вогнегасника, знака (ліхтаря) аварійної зупинки; зовнішнім оглядом переконатися у справності гальмівного і рульового керування, цілісності шин, відсутності підтікань рідин з вузлів і агрегатів трансмісії (трансмісія - це частина транспортного засобу, завдяки якій передається крутильний момент від двигуна до повідних рушіїв колісного або гусеничного типу); перевірити правильність закріплення і розміщення вантажу, що перевозиться. Відповідно до статті 52 Закону України «Про дорожній рух» контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль). Згідно пункту 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (в редакції на момент виникнення спірних відносин) поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. Відповідно до статті 31 цього Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису. Частиною 1 статті 35 Закону України «Про національну поліцію» передбачено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху. Статтею 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлені повноваження органів Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення. Так, органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (зокрема, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Відповідно до частин 2-4 статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 статті 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу, копія постанови уповноваженої посадової особи у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення. Відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України «Про національну поліцію», з метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за № 1408/27853, затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі. Вказана Інструкція визначає процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (пункт 1 розділ І Інструкції №1395). Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції № 1395 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду від 23.12.2005 р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. Вказує, що при винесенні оскаржуваної постанови керувався Законом України «Про дорожній рух», Правилами дорожнього руху, КУпАП, в постанові чітко описане правопорушення, факт правопорушення, яке було скоєне, підтверджується відеозаписом з нагрудного реєстратора патрульного поліцейського, а тому діяв в межах правового кола і не порушувала норм процесуального права. Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказі, висновків експертів. Згідно до ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Зазначає, що доказів того, що факт правопорушення не мав місце з боку позивача, останній суду не надав. Факт скоєння правопорушення підтверджується відеозаписом з нагрудного відеореєстратора. На підтвердження обґрунтованості та законності оскаржуваної постанови відповідачем в якості доказу до відзиву, але тільки для суду надано відеозапис правопорушення.

Під час розгляду справи безпосередньо досліджені наступні письмові докази: постанова (а.с.3), свідоцтва (а.с.4).

Також у судовому засіданні оглянутий диск (а.с.25), на якому мається 2 файли.

На файлі з останніми цифрами «1023», який розпочинається о 21:00 год. та закінчується о 21:03 год., зображені автомобіль «МАН», поліцейські, позивач, які спілкуються. Кадрів, з яких видно, що вантаж перешкоджає оглядовості з міста водія, не мається, зйомка з місця водія не проводилася.

На файлі з останніми цифрами «1039», який розпочинається та закінчується о 21:27 год. мається зображення автомобіля «МАН». Кадрів, з яких видно, що вантаж перешкоджає оглядовості з міста водія, не мається, зйомка з місця водія не проводилася.

Відповідно до ст. 73 КАС України, суд вважає належними доказами постанову (а.с.3), диск (а.с.25), так як вони стосуються факту накладення на позивача адміністративного стягнення.

Відповідно до ст. 73 КАС України, суд вважає неналежними доказами свідоцтва (а.с.4), так як вони не стосуються обставин, які підлягають доказуванню.

Відповідно до ст. 74 КАС України, суд вважає допустимими доказами постанову (а.с.3), диск (а.с.25), які одержані з дотриманням вимог КАС України.

Згідно ст. 75 КАС України, диск (а.с.25), суд вважає достовірним доказом.

Твердження позивача, викладене в позові про те, що він не перевозив вантаж, який обмежував би йому оглядовість, суд вважає достовірним, так як вони не спростовуються змістом записів, які маються на диску.

Постанову (а.с 3) в частині, що підтверджує притягнення позивача до адміністративної відповідальності, суд вважає достовірним доказом.

Постанову (а.с.3) в тій частині, що позивач перевозив вантаж, який обмежував оглядовість, суд вважає недостовірним, так вона в цій частині спростовується поясненнями позивача.

На підставі ст. 76 КАС України, оцінивши безпосередньо, всебічно, повно та об`єктивно досліджені у судовому засіданні докази, суд вважає їх достатніми для встановлення наступних обставин. При цьому суд керується вимогами ст.77 ч.2 КАС України, відповідно до якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

22 листопада 2019 року позивач керував автомобілем «МАН», при цьому не перевозив вантаж, який би обмежував йому оглядовість.

22 листопада 2019 року в м. Кривому Розі по вул. Нікопольське шосе автомобіль «МАН» був зупинений інспектором.

22 листопада 2019 року інспектором відносно позивача була винесена постанова, якою накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. 00 коп. по справі про адміністративне правопорушення.

Інспектор в згаданій постанові зазначив, що позивач вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП,, яке полягало в тому, що позивач, керуючи ТЗ, перевозив вантаж, який обмежував оглядовість водія, чим порушив п. 22.3 в ПДР України.

При вирішенні справи, суд застосовує норми права, які передбачені Конституцією України, КУпАП, «Правилами дорожнього руху», затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року (далі за текстом «Правила»).

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення, повинна містити викладення обставин, установлених при розгляді справи. У відповідності до ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин, вирішення її в точній відповідності до закону. Як встановлено ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) повинні з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення.

Частиною 1 ст.122 КУпАП передбачена відповідальність водіїв за порушення правил перевезення вантажів.

Відповідно до підпункту 22.3 в) Правил, перевезення вантажу дозволяється за умови, що він не обмежує водієві оглядовості.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

У судовому засіданні встановлено, що позивач не первозив вантаж, який обмежував оглядовість.

На переконання суду, в діях позивача відсутня подія адміністративного правопорушення, а тому інспектор не мав підстав притягувати позивача до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.1 КУпАП.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом; провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності; застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

На переконання суду, інспектор при розгляді справи про адміністративне правопорушення, діяв всупереч вимогам ст.245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин, вирішив справу в порушення вимог закону, притягнувши до адміністративної відповідальності особу, яка не вчиняла адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.245 ч.2 п.2 КАС України, у разі задоволення позову, суд може визнати протиправним та скасувати індивідуальний акт.

Згідно до ст. 293 КУпАП, орган, який розглядає скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення, має повноваження скасувати постанову і закрити справу. Відповідно до ст. 247 КУпАП, розпочате провадження по справі про адміністративне правопорушення може бути закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Дійшовши до переконання, що при винесенні оскаржуваної постанови інспектор діяв з порушення вказаних вимог КУпАП та притягнув позивача до адміністративної відповідальності необґрунтовано, суд приходить до висновку, що маються підстави для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження за відсутністю події адміністративного правопорушення.

Дослідивши письмові докази, суд на підставі ст.9 КАС України, відповідно до якої розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, у межах позовних вимог, вважає, що позовні вимоги належить задовольнити повністю.

Керуючись ст.19 Конституції України, ст.ст.7, 9, 10, 11, 122, 245, 247, 280, 283 КУпАП, ст. ст. ст.ст.2, 3, 5, 9, 73-77, 139, 162, 241-246, 250, 255, 257, 268, 269, 271, 286, 293КАС України, суд,

В И Р І Ш И В

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до інспектора роти №1 батальйону №2 полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Новицького Юрія Юрійовича (м. Кривий Ріг, вул. Волгоградська, 11) - задовольнити повністю.

Постанову в справі про адміністративне правопорушення, винесену інспектором роти №1 батальйону №2 полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції сержантом поліції Новицьким Юрієм Юрійовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 гривень скасувати.

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП закрити за відсутністю події адміністративного правопорушення.

Рішення може бути оскаржене протягом 10 днів з моменту його підписання через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку, передбаченому ст.286 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя: В.М. Прасолов