Справа № 826/4051/16
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2020-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

25 лютого 2020 року

Київ

справа №826/4051/16

адміністративне провадження №К/9901/5721/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Мороз Л.Л.,

суддів: Бучик А.Ю., Рибачука А.І.,

за участю:

секретаря судового засідання - Шосенко К.М.

представника позивачки - Василевської К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу №826/4051/16

за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 5 жовтня 2017 року, ухвалену у складі головуючого судді Мазур А.С., та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2017 року, постановлену у складі колегії суддів: головуючого судді Ганечко О.М., суддів: Коротких А.Ю., Літвіної Н.М.,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича (далі також Уповноважена особа), Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі також Фонд), в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи щодо не внесення ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на суму 180456,11 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 3 березня 2015 року (день введення Тимчасової адміністрації) становить 4479028,92 грн, за вкладом, розміщеним у ПАТ «Дельта Банк» на підставі договору банківського вкладу № 2630/121/227192 («Депозит Delta Premier (без поповнення)») від 21 листопада 2014 року із змінами та доповненнями.

- зобов`язати Уповноважену особу надати до Фонду додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 , як вкладника, який має право на відшкодування коштів у сумі 180456,11 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 3 березня 2015 року (день введення Тимчасової адміністрації) становить 4479028,92 грн, за вкладом, розміщеним у ПАТ «Дельта Банк» на підставі договору банківського вкладу № 2630/121/227192 («Депозит Delta Premier (без поповнення)») від 21 листопада 2014 року із змінами та доповненнями, за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

- зобов`язати Фонд включити ОСОБА_1 до загального реєстру вкладників для здійснення виплати коштів у сумі 180456,11 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 3 березня 2015 року (день введення Тимчасової адміністрації) становить 4479028,92 грн, за вкладом, розміщеним у ПАТ «Дельта Банк» на підставі договору банківського вкладу №2630/121/227192 («Депозит Delta Premier (без поповнення)») від 21 листопада 2014 року із змінами та доповненнями, за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Зазначає, що їй було виплачено відшкодування у сумі 74736,56 грн, що є меншою за гарантовану суму відшкодування. Вказує і на неправомірність дій відповідачів щодо включення основних вимог на суму 3814917,24 грн до реєстру акцептованих вимог кредиторів 7 черги.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 5 жовтня 2017 року суд, вийшовши за межі позовних вимог, позов задовольнив.

Визнав протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» щодо не включення ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ «Дельта Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в межах гарантованої суми відшкодування - 200 000 грн.

Визнав протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» щодо включення кредиторських вимог ОСОБА_1 до сьомої черги реєстру акцептованих вимог кредиторів відповідно до ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Зобов`язав Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб зміни та доповнення до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, стосовно рахунків ОСОБА_1 , відкритих у ПАТ «Дельта Банк», якій необхідно здійснити виплату відшкодування у розмірі 125263,44 грн за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (в межах гарантованої суми відшкодування - 200 000 грн).

Зобов`язав Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» внести пропозицію щодо затвердження виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб змін до реєстру акцептованих вимог кредиторів шляхом включення кредиторських вимог ОСОБА_1 до четвертої черги реєстру акцептованих вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк».

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2017 року постанову суду першої інстанції залишено без змін.

Судами встановлено, що 21 листопада 2014 року між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" та ОСОБА_1 укладено договір № 2630-121-227192 банківського вкладу («Депозит Delta Premier (без поповнення)»), відповідно до умов якого сума вкладу складає 176697 (сто сімдесят шість тисяч шістсот дев`яносто сім) доларів США 54 центи; вклад залучається на строк, що обчислюється з дати його зарахування на рахунок по дату повернення вкладу - 20 травня 2015 року; процентна ставка на суму вкладу становить 5,5 (п`ять цілих п`ять десятих) процентів річних.

Пунктом 2.7 Договору передбачено, що вкладник підтверджує, що Банк до укладання цього Договору з Вкладником надав Вкладнику інформацію, зазначену в статті 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23 лютого 2012 року №4452-VI, щодо умов гарантування вкладів фізичних осіб коштів за цим Вкладом. Сума граничного розміру відшкодування за цим Вкладом, включаючи відсотки, не може бути більшою граничного розміру відшкодування коштів, що становить 200 тис. грн для одного вкладника в одному банку.

Крім того, у додатковій угоді № 1 від 21 листопада 2014 року до Договору банківського вкладу («Депозит Delta Premier (без поповнення)») № 2630-121-227192 від 21 листопада 2014 року зазначено, що сторони домовились викласти пункт 1.4 Договору в наступній редакції: « 1.4. На суму Вкладу Банк нараховує проценти у розмірі 6,00 % (шість цілих) процентів річних (надалі за текстом - «процентна ставка»)».

Відповідно до умов додаткової угоди Сторони домовилися, що підписанням цієї Додаткової угоди до Договору Вкладник підтверджує своє розуміння та ознайомлення з тим, що у випадку встановлення розміру процентної ставки за Вкладом на індивідуальних умовах або отримання інших фінансових привілеїв від Банку за цим Договором, передання Банку в заставу майнових прав вимоги Вкладу для забезпечення зобов`язань перед Банком як Вкладника, так і будь-яких інших третіх осіб, що виникають на підставі інших правочинів, укладених між Банком та Вкладником/будь-якими третіми особами, а також у випадку настання інших законодавчо передбачених обставин, за наявності яких Фондом не здійснюється відшкодування коштів за Вкладом, гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за Вкладом відповідно до цього Договору.

Сторони домовились, що п. 2.7 Договору до відносин Сторін, що виникають на підставі Договору (з урахуванням умов цієї Додаткової угоди), не застосовуються з моменту підписання Сторонами цієї Додаткової угоди.

Разом з цим, 30 жовтня 2014 року Національним банком України було прийнято Постанову № 692/БТ "Про віднесення ПАТ "Дельта Банк" до категорії проблемних".

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 02 березня 2015 року №150 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02 березня 2015 року №51 "Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк", згідно з яким з 03 березня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Дельта Банк" Кадирова В.В.

На офіційному сайті Фонду опубліковано оголошення про те, що з 11 червня 2015 року ПАТ "Дельта Банк" починає виплати коштів вкладникам за договорами, строк дії яких закінчився до 03 березня 2015 року включно та за договорами банківського рахунку (поточні та карткові рахунки). Виплати коштів будуть здійснюватися через установи чотирьох банків.

Наказом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" від 05.10.2015 №15 обмежено на час ліквідації банку операції щодо виплати коштів вкладникам за рахунками, перелік яких визначений у Додатках №№2-7 наказу.

Відповідно до Додатку №5 вказаного наказу позивачку внесено до Переліку осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих умовах.

Згідно наявного в матеріалах справи листа Банку від 07.12.2015 №05-3165179, договір №2630/121/227192 банківського вкладу (депозиту) «Депозит Delta Premier (без поповнення)» від 21.11.2014 визнано таким, що укладений на індивідуальній основі. Роз`яснено, що відповідно до п.7 ч.4 ст.26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд не відшкодовує кошти за вкладами у банку, за якими вкладник на індивідуальній основі отримують від банку проценти за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність», або мають інші фінансові привілеї від банку.

Позивачка, вважаючи протиправними такі дії відповідача, звернулася з даним позовом до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, дійшов висновку, що позивачка є особою, яка набула право на гарантоване державою відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду у межах суми 200000грн, і неподання інформації про неї, як вкладника банку, до переліку дає підстави для зобов`язання уповноваженої особи Фонду подати до Фонду інформацію щодо позивачки як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом у розмірі недоплаченої суми 125263,44 грн.

Також суди дійшли висновку, що вклад розміщено позивачкою на загальних умовах, а тому решта вкладу (понад 200000грн) підлягає включенню до 4 черги акцептованих вимог.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Уповноважена особа подала касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить їх скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

У поданому відзиві представник позивачки просить відмовити у задоволенні скарги, а судові рішення залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача та мотиви учасників справи, обговоривши доводи касаційної скарги та відзиву на неї, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Виконання зобов`язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов`язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам у строк, встановлений цим Законом.

Виплата відшкодування здійснюється з урахуванням сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у банку.

Гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за вкладами у випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до п. 7 ч. 4 ст. 26 Закону № 4452-VI Фонд не відшкодовує кошти, розміщені на вклад особою, яка на індивідуальній основі отримує від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або має інші фінансові привілеї від банку.

За приписами пункту 3 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 №14, уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (додаток 8), із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (далі - Перелік), перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку.

Відповідно до ч. 2 ст. 1058 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (ст. 633 цього Кодексу).

Частинами 1 і 2 статті 633 ЦК України визначено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Умови публічного договору, які суперечать частині другій цієї статті та правилам, обов`язковим для сторін при укладенні і виконанні публічного договору, є нікчемними (ч. 6 ст. 633 ЦК України).

З огляду на викладене, суд погоджується з висновками судів, що у випадку, коли спеціальні пропозиції банку щодо вкладів були однакові для всіх бажаючих укласти договір банківського вкладу та не встановлювались окремо для певної особи, ці вклади не можуть вважатись такими, що розміщені на індивідуальній основі та на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні.

Програми лояльності або спеціальні пропозиції, які передбачають додавання певних процентів на депозит у зв`язку з пролонгацією договору, соціальним статусом вкладника (пенсіонери, студенти, тощо), акції під певні свята, є публічним пропозиціями, розрахованими на необмежене коло осіб.

Умови договору банківського вкладу повинні бути однаковими для всіх вкладників, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно, до осіб, які мають надані законом пільги, банк може застосувати більш сприятливі договірні умови, аніж до інших вкладників.

Разом з тим, вкладом розміщеним на індивідуальній основі або на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, може вважатися лише такий вклад, який запропонований окремій особі на підставі, зокрема, окремих рішень уповноважених осіб банку тощо, тобто на умовах, які не пропонуються публічно невизначеному колу осіб. У разі неприйняття банком будь-яких документів, у яких фіксуються пільги для певних клієнтів банку, такі умови договору не можуть вважатися індивідуальними.

Тобто, отриманню індивідуальних депозитних ставок може передувати підстава, зокрема, або письмове звернення особи з проханням встановити їй індивідуальну ставку, яка не міститься в публічних пропозиціях банку, вказуючи при цьому на аргументи, які можуть слугувати підставою для встановлення процентів на більш сприятливих договірних умовах, або інформація банку про певні акції для конкретних осіб, які визначені банком.

Суд звертає увагу, що застережень щодо негарантування Фондом коштів на поточному рахунку вказаний договір банківського вкладу не містить, а підстави, передбачені ч. 4 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (випадки, коли вклади не гарантуються та не відшкодовуються), у даному випадку відсутні.

За вказаних обставин, колегія суддів погоджується з висновками судів про помилкове включення позивачки до переліку осіб, які на індивідуальній основі отримують від ПАТ «Дельта Банк» проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах та наявність підстав для задоволення позову в межах гарантованої суми 200000грн.

Враховуючи, що позивачці відшкодовано за рахунок Фонду тільки 74736,56 грн, тому суди дійшли вірного висновку про необхідність зобов`язання Уповноважену особу подати до Фонду додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 , як вкладника, якій необхідно здійснити виплату відшкодування у розмірі 125263,44 грн за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Щодо позовних вимог про зобов`язання Уповноважену особу подати до Фонду додаткову інформацію щодо позивачки на решту суми вкладу, що перевищує гарантовану суму відшкодування 200000грн, то у задоволенні вказаних вимог слід відмовити з огляду та таке.

Так, відповідно до ст.ст. 45, 48, 49, 52 Закону № 4452-VI протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку. У разі призначення уповноваженої особи Фонду, якій делеговано Фондом повноваження щодо складення реєстру акцептованих вимог кредиторів, кредитори заявляють про свої вимоги до банку такій уповноваженій особі Фонду.

Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку здійснює такі повноваження складає реєстр акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів

Кошти, одержані в результаті ліквідації та продажу майна (активів) банку, спрямовуються Фондом на задоволення вимог кредиторів у певній черговості.

Отже, пред`явлення вимог кредиторів та їх задоволення під час ліквідаційної процедури має відбуватись відповідно до вказаних норм.

Проте, суд першої інстанції, вийшовши за межі позовних вимог, визнавши протиправними дії щодо включення кредиторських вимог позивачки до сьомої черги реєстру акцептованих вимог кредиторів та зобов`язавши внести пропозицію щодо затвердження виконавчою дирекцією Фонду змін до реєстру акцептованих вимог кредиторів, розглянув не заявлені позивачкою вимоги, які не підвідомчі адміністративним судам, а мають розглядатись судами загальної юрисдикції в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладене, ухвалені у справі судові рішення в частині визнання протиправними дій Уповноваженої особи щодо включення кредиторських вимог ОСОБА_1 до сьомої черги реєстру акцептованих вимог кредиторів та зобов`язання відповідача внести пропозицію щодо затвердження виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб змін до реєстру акцептованих вимог кредиторів шляхом включення кредиторських вимог ОСОБА_1 до четвертої черги реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Дельта Банк» - підлягають скасуванню із ухваленням в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись статтями 344, 349, 350, 351, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 5 жовтня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2017 року скасувати в частині визнання протиправними дій Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» щодо включення кредиторських вимог ОСОБА_1 до сьомої черги реєстру акцептованих вимог кредиторів відповідно до ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та зобов`язання Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» внести пропозицію щодо затвердження виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб змін до реєстру акцептованих вимог кредиторів шляхом включення кредиторських вимог ОСОБА_1 до четвертої черги реєстру акцептованих вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», та відмовити у задоволенні позову в цій частині.

В решті постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 5 жовтня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2017 року - залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Л.Л. Мороз

А.Ю. Бучик

А.І. Рибачук,

Судді Верховного Суду