Справа № 755/13853/19
Суддя: Астахова О. О.
Дата ухвалення: 2019-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" листопада 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Астахової О.О.,

при секретарі: Індик М. В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Копачова Олександра Миколайовича, третя особа: Департамент патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

в с т а н о в и в :

02 вересня 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом у якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ№1449521 від 24.08.2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 24 серпня 2019 року постановою інспектора патрульної поліції Копачовим О.М. його притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме не виконав вимогу дорожнього знаку 5.16 (зі смуги, яка дозволяє рух тільки праворуч поїхав прямо), чим порушив п. 33 ПДР України.

Позивач вважає, що дана постанова винесена з порушенням норм чинного законодавста, є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки інспектор поліції порушив порядок та процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановлені ст.ст. 254, 258, 279 КУпАП, не з`ясував дійсні обставини справи та виніс незаконну постанову. Зокрема не було залучено свідків, не долучено докази вчинення адміністративного правопорушення, не складено протоколу про вчинення адміністративного правопорушення.

З огляду на означене, позивач просить про задоволення позовних вимог.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 03 вересня 2019 року залучено до участі у справі в якості третьої особи Департамент патрульної поліції Національної поліції України та відкрито провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Копачова Олександра Миколайовича, третя особа: Департамент патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. Розгляд справи проводиться у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу встановлено строк на подання відзиву на позову, а третій особі роз`яснено право подати заперечення. ( а.с. 7).

Відповідач правом надати до суду відзив, а третя особа - пояснення по справі - не скористались.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 24.08.2019 року серії ЕАВ №1449521, ОСОБА_1 24.08.2019 року о 00 год. 45 хв., керуючи транспортним засобом Nisan, номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по пров. Гната Хоткевича 7 в м. Києві не виконав вимогу дорожнього знаку 5.16, зі смуги, яка дозволяє рух тільки праворуч поїхав прямо, чим порушив п. 33 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП. За результатами розгляду справи застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн. (а.с. 5).

Частиною 2 статті 286 КАС України передбачено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Із адміністративним позовом про скасування постанови від 24 серпня 2019 року, ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва 02 вересня 2019 року, тобто у строки, передбачені ст. 286 КАС України.

Згідно частин 1 і 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно частин 1 і 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до положень статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В той же час стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Оскільки в адміністративному процесі (як виняток із загального правила) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості, тому тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладено саме на нього.

Так, презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав та/або законних інтересів у разі, якщо суб`єкт владних повноважень заперечує проти позову.

Крім того, презумпція винуватості означає припущення, що повідомлені позивачем обставини у справі про рішення, дії та/або бездіяльність відповідача та про порушення прав і законних інтересів відповідають дійсності доти, доки відповідач їх не спростує на підставі доказів.

Разом з тим, позивач не спростовує встановлені у оспорюваній постанові обставини про вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1ст. 122 КУпАП, а саме порушення вимоги дорожнього знаку 5.16. рух зі смуги, яка дозволяє рух тільки праворуч поїхав прямо, чим порушив п. 33 ПДР України. Натомість ОСОБА_1 вказує на порушення відповідачем порядку та процедури складання оспорюваної постанови, зокрема відсутність свідків у постанові та доказів про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, а також не складання інспектором протоколу.

Відповідно до статті 222 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені частиною 1 статі 122 КУпАП розглядають органи Національної поліції. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно із ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Пункт 4 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року за № 1395, визначає, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

А відтак, твердження позивача, як підстави для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №1449521 від 24.08.2019 року, щодо незаконного розгляду відповідачем справи про притягнення його до адміністративної відповідальності та винесення постанови без складання протоколу про адміністративне правопорушення не заслуговують на увагу.

Відповідно до частини 1 статті 6 Закону України «Про Національну поліцію» поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно із ч. 1 статті 7 цього закону визначено, що під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Частиною 1 статті 23 цього закону визначені основні повноваження поліції. Поліція відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Невиконання обов`язку відповідача довести правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності не звільняє суд від обов`язку постановити справедливе та обґрунтоване судове рішення.

Оскільки доводи позивача, на які ОСОБА_1 посилається як на підставу своїх вимог, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, а саме протокол по даній категорії справи не складається в силу Закону; позивач не заперечує своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, щодо порушення ним вимоги дорожнього знаку 5.16. рух зі смуги, яка дозволяє рух тільки праворуч поїхав прямо, чим порушив п. 33 ПДР України; відповідач в силу ст. 23 Закону наділений повноваженнями вживати заходів на припинення виявлених адміністративних правопорушень, за встановлених обставин, суд приходить до висновку, що інспектор роти № 2 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Копачов О.М., правомірно 24 серпня 2019 року року виніс постанову про порушення ОСОБА_1 вимог дорожнього знаку 5.16. - рух зі смуги, яка дозволяє рух тільки праворуч поїхав прямо, чим порушив п. 33 ПДР України та притягнув останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 КУпАП.

Відповідачем дотримані вимоги ст.ст. 251, 254, 256, 276, 280 КУпАП та правильно застосовано до ОСОБА_1 стягнення в межах санкції, передбаченої Кодексом про адміністративне правопорушення, оскаржувана постанова відповідає вимогам ст.283 КУпАП є законною та обґрунтованою, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 5, 9, 77,78, 268-272, 286, 293 КАС України, ст.ст. 7, 9, 33, 205, 245, 247, 251, 254, 256, 268, 276, 278-280, 289, 293, 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Копачова Олександра Миколайовича, третя особа: Департамент патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення-залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.О. Астахова