Справа № 607/29205/19
Суддя: Ромазан В. В.
Дата ухвалення: 2020-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.02.2020 Справа №607/29205/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого Ромазана В.В.

за участю секретаря Мотиль Б.І.

представника позивача Синюка А.С.

представник відповідача Кондрат Л.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Тернопільській області ДПП про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення ,-

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача Щирби І.Є. адвокат Синюк А.С. звернувся в суд з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у Тернопільській області ДПП, у якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 650001 від 03 грудня 2019 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 ст. 127 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 51 грн. та закрити провадження у справі. Аргументуючи свої позовні вимоги, зазначив, що спірну постанову вважає такою, що винесена з порушеннями норм законодавства та підлягає скасуванню, оскільки доказів вчинення зазначеного правопорушення ОСОБА_1 відсутні. Вказав, що ОСОБА_1 не вчиняла інкриміноване їй адміністративне правопорушення, а наведені в оскаржуваній постанові факти не відповідають дійсним обставинам справи. Відповідачем не представлено позивачу жодних достатніх, належних і допустимих доказів на підтвердження викладених інспектором у постанові обставинам. Враховуючи наведені обставини, вважає, що спірну постанову слід скасувати, провадження у справі, закрити.

Відповідач Управління патрульної поліції у Тернопільській області ДПП подав відзив на позов відповідно до якого зазначив, що позов не визнає, заперечує щодо нього та просить суд відмовити у його задоволенні. Зазначив, як вбачається із оскаржуваної постанови, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесенні постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 №650001 від 03 грудня 2019 року, позивач 03 грудня 2019 року о 11 год. 40 хв. перейшла проїзну частину по вул..Живова ,37 у невстановленому місці поза межами пішохідного переходу, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.127 КУпАП. У відповідності до п.4.14 (г) ПДР України, пішоходам забороняється переходити проїзну частину поза пішохідним переходом, якщо є розділювальна смуга або дорога має чотири і більше смуг для руху в обох напрямках, а також у місцях, де встановлено огородження. Візуальна інформація з відеозапису з нагрудного відероєстратора поліцейського відображає процес розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема пояснення самого позивача, надані працівникам патрульної поліції, а саме: позивач визнала, що перейшла проїзну частину поза межами пішохідного переходу, вимагаючи притягнути до відповідальності усіх інших пішоходів.

Представник позивача Синюк А.С. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просить їх задовольнити з підстав наведених у позові.

Представник Управління патрульної поліції у Тернопільській області в судовому засіданні вважає, що у позові слід відмовити за його безпідставністю.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази встановив.

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП 18 № 650 001 від 03.12.2019 року, 03 грудня 2019 року о 11 год. 40 хв. в місті Тернополі по вул..Живова,37, пішохід ОСОБА_1 перейшла проїзну частину у невстановленому місці, поза пішохідним переходом, чим порушила вимоги п.4.7 ПДР України.

Вказаною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 ст. 127 КУпАП та на неї накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 51 грн.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. (частина 1 ст. 7 КУпАП)

Частина 1 ст. 9 КУпАП визначає поняття адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 31 Закону України «Про дорожній рух» №580-VIII, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону №580-VIII встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Суд, не заперечуючи наявності у працівників органів Національної поліції повноважень виносити в окремих випадках постанову про адміністративне правопорушення без складення протоколу, вважає що правопорушення (у разі його вчинення) повинно бути належним чином зафіксоване. Відсутність протоколу про адміністративне правопорушення повинно компенсуватись іншими належними та допустимими доказами вчинення правопорушення, оскільки протокол є, зокрема, не лише засобом фіксації вчинення правопорушення, а й доказом дотримання (недотримання) посадовою особою, яка його складає, процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Згідно диспозиції ч.1 ст.127 КУпАП, непокора пішоходів сигналам регулювання дорожнього руху, перехід ними проїзної частини у невстановлених місцях або безпосередньо перед транспортними засобами, що наближаються, невиконання інших правил дорожнього руху тягнуть за собою попередження або накладення штрафу в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч.2 ст.17 Закону України «Про дорожній рух», пішохід зобов`язаний перетинати частину автомобільної дороги, вулиці по пішохідних переходах, а в разі їх відсутності - на перехрестях по лінії тротуарів і узбіч; не переходити проїзну частину автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів безпосередньо перед транспортними засобами, що наближаються, поза пішохідними переходами при наявності роздільної смуги, а також у місцях, де встановлені пішохідні чи дорожні огородження.

У відповідності до п.4.14 (г) ПДР України, пішоходам забороняється переходити проїзну частину поза пішохідним переходом, якщо є розділювальна смуга або дорога має чотири і більше смуг для руху в обох напрямках, а також у місцях, де встановлено огородження.

Як вбачається із дослідженого в судовому засіданні відеофіксації з нагрудних камер працівників поліції №ВО00046, наданого представником відповідача, позивач ОСОБА_1 визнала, що вона переходила проїзну частину не в установленому місці, поза межами розташування пішохідного переходу.

Зазначені обставини узгоджуються із поясненнями наданими ОСОБА_1 поліцейському УПП в Тернопільській області Пришляк Т.В., які містяться в матеріалах адміністративної справи №607/29253/19 про притягнення останньої до адміністративної відповідальності за ст..185 КУпАП, які було оглянуто у судовому засіданні та відповідно до яких остання зазначила, що «…сьогодні 03.12.2019 року я ОСОБА_1 перебуваючи в районі автовокзалу м.Тернополя о 11 год. 40 хв., переходячи дорогу у непризначеному місці, мене зупинив працівник поліції…». Крім цього, як вбачається із письмових пояснень ОСОБА_2 від 03 грудня 2019 року, які наявні у цій же справі та яка є матір`ю ОСОБА_1 , у них зазначено, що «…Я з дочкою перейшла у невстановленому місці дорогу, нас зупинили патрульні і сказали, що ми пройшли в неправильному місці дорогу, ми сказали, що ми знаємо, що там не можна переходити, але усі там переходять дорогу…».

Як вбачається із наданого представником відповідача викопіювання схеми організації дорожнього руху у місті Тернополі в районі будинків 35-42 по АДРЕСА_1 Тернополі відсутній пішохідний перехід, який дозволяє переходити проїзну частину дороги, натомість такі регульовані пішохідні переходи наявні перед перехрестям.

Таким чином, суд не встановив порушення відповідачем вимог закону при кваліфікації дій ОСОБА_1 , а докази надані суду свідчать про винність її у вчиненні адміністративного проступку передбаченого ч.1 ст.127 КУпАП, тому суд вважає спірну постанову законною та підстави для її скасування - відсутні. При цьому, суд відкидає твердження представника позивача про відсутність доказів вчинення ОСОБА_1 спірного правопорушення, оскільки такі докази були досліджені у судовому засіданні та наведені судом, та на думку суду підтверджують вину останньої у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.127 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись статтями 73-77, 90, 205, 241-246, 255, 268, 286 КАС, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Тернопільській області ДПП про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду або через суд першої інстанції, у десяти денний строк з дня проголошення рішення суду.

Рішення суду у повному обсязі складено 26 лютого 2020 року.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан