Справа № 200/13882/19-а
Суддя: Мозговая Н.А.
Дата ухвалення: 2020-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2020 р. Справа№200/13882/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Мозгової Н.А.

при секретарі: Лисинської А.О.

за участю сторін:

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: Слєпова Д.Ю.

представника відповідача: Голуба М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

29 листопада 2019 року позивач, Фізична особа підприємець ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) звернувся до суду з позовною заявою, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, до Головного управління ДПС у Донецькій області (, місцезнаходження: 87515, Донецька область, м.Маріуполь, вул. Італійська,59) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 13.08.2019 року № , відповідно до якого визначено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 310119 грн. та застосовано штрафну (фінансову санкцію) в сумі 77529,75 грн. та від 13.08.2019 року № , відповідно до якого визначено суму штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 510 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що письмові докази у вигляді первинних документів підтверджують здійснення господарських операцій позивача з його контрагентом ТОВ «КОНСАЛТІНГ БРЮ» у листопаді 2018 року.

Зазначає, що посилання податкового органу на те, що позивачем не були надані документи під час проведення перевірки є необґрунтованими у зв`язку з тим, що зазначений запит не ґрунтувався на нормах Закону та взагалі був отриманий позивачем вже разом з актом, складеним за результатами перевірки.

Вказує на те, що твердження відповідача щодо не підтвердження взаємовідносин між ТОВ «КОНСАЛТІНГ БРЮ» та ТОВ «ДОГІС» та ТОВ «ДІСЕРІ» немає жодного відношення до фінансово-господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 , яким придбані товари були використані в процесі його господарської діяльності.

Крім того, зазначає, що податковий кредит позивачем було сформовано на підставі податкових накладних, які у встановленому законом порядку були зареєстровані в ЄРПН.

Представник відповідача 28.12.2019 року надав суду відзив на адміністративний позов, відповідно до якого просить у задоволенні позову відмовити. Зазначає, що позивачем до складу податкового кредиту за листопад 2018 року включені операції з придбання товарів (робіт,послуг) по контрагенту - постачальнику ТОВ «КОНСАЛТІНГ БРЮ» у сумі 310119 грн.

ТОВ «КОНСАЛТІНГ БРЮ» в свою чергу товари, відвантажені позивачу придбало у ТОВ «ДОГІС» та ТОВ «ДІСЕРІ», якими не підтверджено реальність (законне джерело) придбання ТМЦ у контрагентів постачальників, та в подальшому їх реалізацію контрагенту покупцю ТОВ «КОНСАЛТІНГ БРЮ» в листопаді 2018 року на суму податкового кредиту 174641,33 грн. та 135477,83 грн. відповідно, що підтверджено у тому числі узагальненою податковою інформацією, отриманою відповідачем.

Також вказує на те, що позивачем не надані до перевірки первинні документи, які підтверджують рух товарно-матеріальних цінностей від постачальника ТОВ «КОНСАЛТІНГ БРЮ» до ФОП ОСОБА_2 та його покупців (угоди на перевезення, товарно транспортні накладні, тощо).

Позивач, на думку відповідача, є суб`єктом господарювання, який отримав необґрунтовану «податкову вигоду» від ТОВ «КОНСАЛТІНГ БРЮ», що характеризується наявними ознаками відсутності фактичного виконання господарських операцій, здійснення операцій без «ділової мети» та обліком операцій безвідносно до їх реального економічного змісту.

Позивачем 13.01.2020 року надано до суду відповідь на відзив, згідно якого зазначає, що додані до відзиву аркуші паперу з назвою «узагальнена податкова інформація» не містять відомостей про дату її складання, реєстраційний номер та не зазначено жодних підписів осіб, які її складали або перевірили висновки у ній. Крім того, відповідачем не надано відповіді на запит, спрямований постачальнику позивача та акту документальної перевірки ТОВ «КОНСАЛТІНГ БРЮ».

06.02.2010 року відповідачем по справі надано доповнення до відзиву на адміністративний позов, відповідно до якого зазначає, що у відношенні посадових осіб ТОВ «КОНСАЛТІНГ БРЮ», а також по другій ланці постачання ТОВ ДОГІС» та ТОВ «ДІСЕРІ» відкриті провадження за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.212, 205, 191, 364 КК України.

Ухвалою суду від 04.12.2019 року відкрите провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 23.12.2019 року.

23.12.2019 року підготовче засідання відкладено до 13.01.2020 року.

Ухвалою суду від 13.01.2020 року продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів., оголошено перерву до 06.02.2020 року.

Ухвалою суду від 06.02.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 25.02.2020 року.

Позивач та представник позивача у судовому засіданні на позовних вимогах наполягав, просив задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Позивач, Фізична особа підприємець ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) пройшов передбачену законодавством процедуру державної реєстрації, зареєстрований у якості фізичної особи - підприємця 15.11.2001 року та згідно ст. 43 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС-України) здатний здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки.

Відповідач, Головне управління ДПС у Донецькій області (, місцезнаходження: 87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська,59) є суб`єктом владних повноважень, який в даних правовідносинах реалізує надані йому Податковим кодексом України повноваження, згідно ст. 43 КАС України здатний здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки.

Судом встановлено, що відповідачем по справі на підставі наказу № 938 від 21.05.2019 року проведено документальну позапланову невиїзну перевірку фізичної особи підприємця ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового законодавства щодо повноти декларування та своєчасності сплати податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ «КОНСАЛТІНГ БРЮ» () за листопад 2018 року, за результатами якої складено акт № 742/05-99-13-02-17/ НОМЕР_1 від 19.07.2019 року (том 1 а.с. 34-69).

Згідно висновків акту перевірки встановлені порушення п. 44.1 ст.44, п.п. «а» п.185.1 ст.185, п.п. 198.3 ст.198, п. 201.1, 200.2 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI із змінами та доповненнями, згідно яким позивачем завищено суму податкового кредиту за листопад 2018 року у розмірі 310119 грн., що призвело до заниження суми податку на додану вартість, що підлягає до сплати в бюджет за листопад 2018 року в сумі 310119 грн.

Крім того, встановлено порушення п.п.16.1.12 п.16.1 ст.16, п.п.44.3 ст.44 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI із змінами та доповненнями в частині незабезпечення позивачем зберігання первинних документів та ненадання до перевірки оригіналів документів щодо взаємовідносин з ТОВ «КОНСАЛТІНГ БРЮ» за листопад 2018 року.

Даний висновок зроблений відповідачем по справі у зв`язку з тим, що ФОП ОСОБА_1 є суб`єктом господарювання, який отримав необґрунтовану «податкову вигоду» від ТОВ «КОНСАЛТІНГ БРЮ», що характеризується наявними ознаками відсутності фактичного виконання господарських операцій, здійснення операцій без «ділової мети» та обліком операцій безвідносно до їх реального економічного змісту.

Згідно акта перевірки відповідно до податкової декларації з ПДВ за листопад 2018 року позивачем до складу податкового кредиту в листопаді 2018 року включені витрати по сплаті податку у розмірі 310119 грн. за податковими накладними, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних за листопад 2918 року: №80 від 20.11.2018 року, №81 від 21.11.2018 року, №84 від 22.12.2018 року, №90 від 22.11.2018 року, №91 від 23.11.2018 року без мети реального настання правових наслідків, з метою ухилення від оподаткування.

Перевіркою встановлено, що фінансово-господарська діяльність ФОП ОСОБА_1 по взаємовідносинах з ТОВ «КОНСАЛТІНГ БРЮ» здійснювалась поза межами правового поля та не спричинили реального настання юридичних наслідків. Операції не мали реального характеру та оформлені первинними документами, що суперечать законодавчим та нормативним актам та є такими, що не мають юридичної сили і доказовості.

На підставі вказаного акту перевірки Головним управлінням ДФС України у Донецькій області прийнято податкове повідомлення-рішення від 13.08.2019 року № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з ПДВ в сумі 310119 грн. та застосовано штрафну (фінансову) санкцію в сумі 77529,75 грн. (а.с.78) та від 13.08.2019 року № , відповідно до якого визначено штрафну (фінансову) санкцію в сумі 510 грн. (том 1 арк.с.76).

Позивачем вказані податкові повідомлення рішення оскаржено до Державної фіскальної служби України.

Рішенням ДПС України від 04.11.2019 року № 8185/6/99-00-08-05-04 скарга позивача залишена без задоволення, а спірні податкові повідомлення рішення без змін (том 1 арк. с. 80-96).

Надаючи оцінку спірним податковим повідомленням рішенням, суд виходить з наступного.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначає Податковий кодекс України.

Відповідно до висновків акту перевірки податковим органом не встановлено реальності здійснення господарських операцій.

З наданих до матеріалів справи доказів судом встановлено, що між позивачем (замовник) та ТОВ «КОНСАЛТІНГ БРЮ» (постачальник, ) укладено договір постачання №374 від 20.11.2018 року 2018 року (том 1 арк. с. 99-100).

Згідно пункту 1.1 вказаного договору постачальник зобов`язується поставити та передати автомобільні запчастини та їх комплектуючі, автошини та масла у кількості та строки, передбачені договором або відповідно до видаткової накладної, рахунку.

Відповідно до пункту1.2 договору найменування, кількість, ціна та строки постачання товару вказуються в рахунках, видаткових накладних, які затверджуються сторонами шляхом підписання даних документів уповноваженою особою з проставленням на них печатки.

Пунктом 7.1 договору передбачено, що договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до 30 листопада 2019 року.

На виконання умов вказаного договору постачальником товару ТОВ «КОНСАЛТІНГ БРЮ» оформлено наступні рахунки на оплату: №80 від 20.11.2018 року на суму 552000 грн., №81 від 21.11.2018 року на суму 99200 грн., №84 від 22.11.2018 року на суму 396648 грн., № 90 від 22.11.2018 року на суму 408893 грн., №91 від 23.11.2018 року на суму 403974 грн. та виписано наступні видаткові накладні: №80 від 20.11.2018 року на суму 552000 грн., №81 від 21.11.2018 року на суму 99200 грн., №84 від 22.11.2018 року на суму 396648 грн., № 90 від 22.11.2018 року на суму 408893 грн., №91 від 23.11.2018 року на суму 403974 грн. ( том 1арк. с. 101- 110).

Судом встановлено, що ТОВ «КОНСАЛТІНГ БРЮ» виписано наступні податкові накладні:№80 від 20.11.2018 року на суму 552000 грн., у т.ч ПДВ 92000 грн., №81 від 21.11.2018 року на суму 99200 грн., у т.ч. ПДВ 16533,33 грн., №84 від 22.11.2018 року на суму 396648 грн., у т.ч. ПДВ 66108 грн., № 90 від 22.11.2018 року на суму 408893 грн., у т.ч. ПДВ 68148,83 грн., №91 від 23.11.2018 року на суму 403974 грн., у т.ч. ПДВ 67329 грн. (том 1арк.с.111-118).

Розрахунки за вищевказаним правочином підтверджуються платіжними дорученнями № 76 від 22.12.2018 року на суму 165832,23 грн., №178 від 20.03.2019 року на суму 23835 грн., №75 від 2212.2018 року на суму 48150 грн. (том 1 арк.с.193-195).

У якості доказів використання в господарській діяльності товару, придбаного у ТОВ «КОНСАЛТІНГ БРЮ» згідно договору постачання №374 від 20.11.2018 року 2018 року позивачем надано до суду акти про встановлення на транспортні засоби запчастин, автошин, довідки про використання мастила моторного (том 1арк.с. 196-209).

Знаходження у власності позивача транспортних засобів, підтверджено свідоцтвами про реєстрацію наступних транспортних засобів:ЛАЗ А183D1(рн НОМЕР_2 ), МАN НОМЕР_3 (рн НОМЕР_4 ), МАN НОМЕР_3 (рн НОМЕР_5 ), DAF XF95.480 (рн НОМЕР_6 ), JANMIL NW-1S (рн НОМЕР_7 ), ПАЗ 32054 (рн НОМЕР_8 ), JANMIL NW-1S (рн НОМЕР_9 ), BODEX KIS 3WS (рн НОМЕР_10 ), DAF XF95.430 (рн НОМЕР_11 ), DAF XF95.430 (рн НОМЕР_12 ), ATAMAN A09204 (рн НОМЕР_13 ), ATAMAN A09204 (рн НОМЕР_14 ), JANMIL NW-1S (рн НОМЕР_15 ), ), DAF FTXF95 (рн НОМЕР_16 ), DAF XF95.430 (рн НОМЕР_17 ), NEOPLAN N4416 (рн НОМЕР_18 ), NEOPLAN N4416 (рн НОМЕР_19 ), NEOPLAN N4416 (рн НОМЕР_20 ) (том 1 арк.с.234-250, том 2 арк. с. 1.)

Господарська діяльність це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами. (пп. 14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК України).

Згідно даних Єдиного державного реєстру, безоплатний доступ до якого забезпечується на підставі Порядку надання відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 10.06.2016 року № 1657/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10 червня 2016 року за № 839/28969, вбачається, що контрагент позивача ТОВ «КОНСАЛТІНГ БРЮ» пройшов передбачену процедуру державної реєстрації, зареєстрований у якості юридичної особи, про що свідчать дані Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до пп. 44.1 цієї статті ПК України вказано, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні врегульовані Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 № 996-XIV (далі - Закон № 996-XIV).

Згідно зі статтею 1 Закону № 996-ХIV господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

За змістом частин першої та другої статті 9 Закону N 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Тобто, для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. Зазначена позиція суду узгоджується із позицією Вищого адміністративного суду України, викладеною у листі від 02.06.2011 року №742/11/13-11.

Відповідно до п. 185.1 ст. 185 ПК України, об`єктом оподаткування податку на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів та послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Пунктом 188.1 ст. 188 ПК України встановлено, що базою оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, але не нижче звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

Згідно пп.14.1.181 п. 14.1 ст.14 ПК України, податковим кредитом є сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно розділу V цього Кодексу.

Відповідно до п.198.1 ст.198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Пунктом 198.2 ст.198 ПК України, передбачено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг.

Згідно п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Пунктом 198.6 ст. 198 ПК України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу.

Згідно з п. 201.7 ст. 201 ПК України податкова накладна виписується на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

При цьому, відповідно до п. 201.8 ст. 201 ПК України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Положеннями п. 201.10 ст. 201 ПК України передбачено, що податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів (послуг), на вимогу їх покупця, та є підставою для нарахування податкового кредиту.

Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції, для цілей визначення податкового кредиту та об`єкту оподаткування податку на прибуток, мають бути фактично здійсненими, а також підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Факт здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом ТОВ «КОНСАЛТІНГ БРЮ» підтверджується наявними в матеріалах справи первинними документами, виписаними позивачем його контрагентом (договорами, видатковими накладними, податковими накладними та ін).

Господарські операції між позивачем та його контрагентом здійснювалися в межах господарської діяльності позивача та ТОВ «КОНСАЛТІНГ БРЮ», є реальними, відповідають дійсному економічному змісту та підтверджується необхідними документами, що є свідченням добросовісності позивача при здійсненні вказаних операцій.

Суд зазначає, що первинними документами бухгалтерського обліку у повному обсязі підтверджується належне виконання сторонами умов договорів, а також формування позивачем податкового кредиту та витрат, які враховуються при визначенні об`єкта оподаткування.

Наявні у справі документи не містять жодних доказів наявності між позивачем та його контрагентом взаємоузгоджених зловмисних дій, спрямованих на порушення чинного законодавства.

Лише встановлення в ході судового розгляду факту узгодженості дій платника податків з недобросовісним постачальником з метою незаконного отримання податкових вигод або його обізнаності з такими діями контрагента може слугувати підставою для висновку про неправомірне формування податкового кредиту з податку на додану вартість. За умови реального здійснення господарської операції, яка призвела до об`єктивної зміни складу активів платника податків - покупця, будь-які порушення постачальниками товару правил ведення господарської діяльності не можуть бути підставою для позбавлення покупця права на валові витрати чи податковий кредит.

Нереальність господарських операцій з придбання платником податку товару, укладення покупцем товару договору з метою безпідставного формування податкового кредиту з податку на додану вартість та витрат, які враховуються при визначенні об`єкта оподаткування має підтверджуватися належними та допустимими доказами і не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд зауважує, що податковим органом було використано податкову інформацію, однак інформаційні бази даних податкового органу не мають статусу офіційних і можуть містити помилки, які впливають на правовий статус платника податку. Бази даних податкової інспекції не є належними доказами у справі, чинним законодавством також не передбачена належність таких баз до засобів доказування.

Дана правова позиція підтверджується доводами, що викладені в Постановах ВАСУ від 20.09.2012 року № К9991/574/12; № К 9991/5991/11 та № 9991/24891/11: "Програмне забезпечення (інформаційні бази ДПІ) до первинних або інших документів, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку платника податків не відноситься. Крім того, абсолютно справедливо підкреслюється, що такі дані не є також належним доказом відсутності фактів здійснення господарських операцій безпосередньо платника податків - позивача, та доказом несплати ним податку, якщо спірний період податковим органом перевірено з урахуванням всіх первинних документів та документів податкової звітності".

Суд зауважує, що наявність або відсутність доказів придбання товару контрагентом позивача по ланцюгу (ТОВ «КОНСАЛТІНГ БРЮ», ТОВ ДОГІС» та ТОВ «ДІСЕРІ»), факт порушення кримінального провадження, не є підтвердженням відсутності здійснення господарської діяльності.

Доказів на підтвердження того, що позивач або контрагенти позивача не мали адміністративно-господарських можливостей та трудових ресурсів на виконання господарських зобов`язань по спірним операціям, та доказів відсутності фактичних дій, спрямованих на виконання взятих зобов`язань, відповідачем до суду не надано.

Крім того, суд звертає увагу на той факт, що сама собою наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій та відмови у формуванні податкового кредиту, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі платника у зв`язку з його господарською діяльністю.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 27 лютого 2018 року по справі №220118 (адміністративне провадження №К/9901/4256/17).

Оскільки наслідки в податковому обліку платника створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто такі, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, то факт виконання надання робіт/послуг входить до предмету доказування у справі.

Відповідно до принципу офіційності податковий орган повинен доводити в суді фіктивність господарської операції як підстави для нарахування платникові податків податкових зобов`язань та правомірності прийняття свого рішення.

У той час, на підтвердження фактичного виконання господарських зобов`язань позивачем було надано належним чином оформлені первинні документи, та доведено, що укладені договори відповідають економічному змісту та діловій меті, а здійснені господарські операції спричинили зміни в структурі активів позивача.

Отже, відповідачем не наведено переконливих доводів та не доведено існування обставин, які виключають право позивача на формування податкового кредиту у зв`язку із господарською операцією, що відбулися між ним та контрагентом.

Враховуючи зазначене, суд не приймає до уваги доводи відповідача, зазначені у відзиві на адміністративний позов, оскільки вони спростовуються наявними в матеріалах справи документами, якими підтверджено факт реальності здійснення господарських операцій.

За таких обставин суд приходить до висновку про те, що вимога позивача про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 13.08.2019 року № , відповідно до якого визначено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 310119 грн. та застосовано штрафну (фінансову санкцію) в сумі 77529,75 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Щодо правомірності прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення від 13.08.2019 року № , відповідно до якого визначено суму штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 510 грн., суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що вказана штрафна (фінансова) санкція застосована до позивача згідно акта перевірки № 742/05-99-13-02-17/ НОМЕР_1 від 19.07.2019 року за порушення п.п.16.1.12 п.16.1 ст.16, п.п.44.3 ст.44 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI із змінами та доповненнями в частині незабезпечення позивачем зберігання первинних документів та ненадання до перевірки оригіналів документів щодо взаємовідносин з ТОВ «КОНСАЛТІНГ БРЮ» за листопад 2018 року згідно листів - запитів від 23.05.2019 року вих.№41182/10/99-13-02-29, від 11.07.2019 року №54903/10/05-99-13-02-29 (п.2.4 розділу 2 акта перевірки).

Так, з наявного в матеріалах справи листа Головного управління ДФС у Донецькій області від 11.07.2019 року №54903/10/05-99-13-02-29 вбачається, що відповідач просив позивача надати первинні документи до перевірки щодо взаємовідносин з ТОВ «КОНСАЛТІНГ БРЮ» за листопад 2018 року. З доданого відповідачем до вказаного запиту рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення слідує, що вказаний запит ФОП ОСОБА_1 отримав 24.07.2019 року, у той час, коли акт перевірки датований 19.07.2019 року. (арк.с.162-164).

Крім того, лист - запит від 23.05.2019 року вих.№41182/10/99-13-02-29, на який мається посилання в акті перевірки, та докази його надіслання та отримання позивачем відповідачем по справі не надано.

У зв`язку з чим, суд вважає, що правомірність застосування штрафної (фінансової) санкції у розмірі 510 грн. позивачем не доведено.

Щодо посилання відповідача у відзиві на адміністративний позов на не отримання відповіді на листи ГУ ДФС у Донецькій області про надання інформації та її документального підтвердження щодо взаємовідносин з ТОВ «КОНСАЛТІНГ БРЮ» в листопаді 2018 року від 07.03.2019 року № 19857/10/05-99-13-02-29, від 13.05.2019 року №37967/10/05-99-13-02-29 як підставу застосування штрафної (фінансової) санкції згідно податкового повідомлення рішення від 13.08.2019 року № суд зазначає наступне.

По-перше, вказані запити не зазначені в акті перевірки № 742/05-99-13-02-17/ НОМЕР_1 від 19.07.2019 року, ненадання відповіді на які послугували застосуванню до позивача штрафної санкції в розмірі 510 грн. за порушення п.п.16.1.12 п.16.1 ст.16, п.п.44.3 ст.44 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI із змінами та доповненнями в частині незабезпечення позивачем зберігання первинних документів та ненадання до перевірки оригіналів документів щодо взаємовідносин з ТОВ «КОНСАЛТІНГ БРЮ» за листопад 2018 року.

По-друге, згідно запитів відповідача від 07.03.2019 року № 19857/10/05-99-13-02-29, від 13.05.2019 року №37967/10/05-99-13-02-29 ГУ ДФС у Донецькій області просить ФОП ОСОБА_1 на підставі підпункту 20.1.2 пункту 20.1 статті 20, пунктів 73.3 та 73.5 статті 73 Податкового кодексу України у зв`язку із виникненням під час вжиття заходів податкового контролю сумнівів та необхідності дослідження факту здійснення операцій, їх реальності на повноти відображення в обліку платника податків, а саме формування податкового кредиту у першому ланцюгу постачання товарів номенклатури, що відрізняється від номенклатури придбання за даними Єдиного реєстру податкових накладних, у звязу з встановленням ймовірних ризиків в проведенні господарських операцій, які можуть свідчити про відсутність реального здійснення господарських операцій просить ФОП ОСОБА_1 надати протягом 15 робочих днів з дня наступного за днем отримання запиту первинні документи щодо взаємовідносин з ТОВ «КОНСАЛТІНГ БРЮ» за листопад 2018 року (всього 12 пунктів) (арк.с. 167-168,175-177).

Отримання податкової інформації та направлення запитів контролюючими органами регламентовано статтею 73 ПК України та постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року № 1245 «Про затвердження Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом» (далі - Порядок). Зокрема, чітко визначено перелік підстав для направлення суб`єкту господарювання запиту про подання інформації, а також вимоги до його оформлення.

Так, відповідно до пункту 73.3 статті 73 ПК України контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

За змістом пункту 10 Порядку встановлено, що запит щодо отримання податкової інформації від платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин оформляється на бланку органу державної податкової служби та підписується керівником (заступником керівника) зазначеного органу. У запиті зазначаються: посилання на норми закону, відповідно до яких орган державної податкової служби має право на отримання такої інформації; підстави для надіслання запиту; опис інформації, що запитується, та в разі потреби перелік документів, що її підтверджують.

У разі, коли запит складено з порушенням вимог, викладених в абзацах першому та другому пункту 73.3 статті 73 Кодексу, платник податків звільняється від обов`язку надавати відповідь на такий запит.

Суд зазначає, що вимоги, які висуваються до змісту запиту є нормативно визначеними і поширювальному тлумаченню не підлягають.

Судом встановлено, що підставою для надіслання вищенаведених запитів податкового органу стали результати аналізу показників, що містяться у податкових деклараціях з ПДВ, поданих платником податків за відповідні періоди та податкової інформації, отриманої та опрацьованої відповідно до положень Податкового кодексу України, а саме даних єдиного реєстру податкових накладних.

Водночас, у запитах податкового органу не зазначено, в чому полягає порушення (завищення чи заниження таких зобов`язань), перелік можливих порушень формування податкового зобов`язання, які допущеніпозивачем при здійсненні господарських операцій з контрагентам, а також обставини, які вказують на наявність у відповідача сумнівів щодо реальності господарських операцій ФОП ОСОБА_2 з зазначеними у запитах контрагентом, а також не наведено жодних фактів, які свідчать про порушення Тпозивачем податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. У запитах відсутні чітко окреслені обставини, які вказують на нереальність господарських операцій позивача з ТОВ «КОНСАЛТІНГ БРЮ» у листопаді 2018 року .

Податковим органом в запитах, на які позивачем не надано будь-яких первинних документів, вжито загальне формулювання, що не охоплюється дією підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, і до того ж також вимагає деталізації.

Аналогічної позиції дотримується Верховний Суд в постанові від 28.03.2019 року у справі№ 813/1259/18.

За таких обставин суд приходить до висновку про те, що вимога позивача про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 13.08.2019 року № , відповідно до якого визначено суму штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 510 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На підставі викладеного, зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності та з урахуванням того, що позивачем доведено, правомірність пред`явленого позову, а відповідачем доводи позовної заяви не були спростовані, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується платіжним дорученням №767 від 27 листопаду 2019 року позивач за подання адміністративного позову сплатив 5803 грн. (т.1 а.с. 3).

Згідно ст.7 Закону України «Про судовий збір» у разі зменшення позовних вимог сума сплаченого судового збору повертається ухвалою суду за клопотанням особи.

Враховуючи, що заявою від 06.02.2020 року позивач зменшив позовні вимоги, залишивши вимоги про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень, сума судового збору, сплачена за вимогу щодо визнання протиправним та скасування наказу на проведення перевірки у розмірі 1921 грн. повертається судом при наявності відповідного клопотання.

Крім того, сума збору за вимогу щодо визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень від 13.08.2019 року згідно вказаного Закону має становити 3881,6 грн. (1 % від 388158,75 грн.). Позивачем сума сплаченого збору за цією вимогою становить 3882 грн.

З урахуванням вимог ст.7 Закону України «Про судовий збір» 60 коп. повертається судом також у разі наявності відповідного клопотання.

На підставі вкладеного, керуючись статтями 2, 5-10, 20, 22, 25, 72-77, 90, 132, 139, 143, 241-246, 250, 251, 255, 295, 297, підпунктом 15.5 пункту 15 розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС у Донецькій області (, місцезнаходження: 87515, Донецька область, м.Маріуполь, вул. Італійська,59) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 13.08.2019 року № , відповідно до якого визначено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 310119 грн. та застосовано штрафну (фінансову санкцію) в сумі 77529,75 грн. та від 13.08.2019 року № , відповідно до якого визначено суму штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 510 грн. задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС України у Донецькій області від 13.08.2019 року № , відповідно до якого визначено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 310119 грн. та застосовано штрафну (фінансову санкцію) в сумі 77529,75 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС України у Донецькій області від 13.08.2019 року № , відповідно до якого визначено суму штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 510 грн.

Стягнути з Головного управління ДПС у Донецькій області (, місцезнаходження: 87515, Донецька область, м.Маріуполь, вул. Італійська,59) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 3881 (три тисячі вісімсот вісімдесят одна) грн. 60 коп.

Вступна та резолютивна частини рішення ухвалені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 25 лютого 2020 року. Повний текст судового рішення складено та підписано 03 березня 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя Н.А. Мозговая