Справа № 524/694/20
Суддя: Предоляк О. С.
Дата ухвалення: 2020-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 524/694/20
Провадження №2-а/524/105/20
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2020 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:
головуючого судді: Предоляк О.С.,
при секретарі судового засідання: Бондаренко Н.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 БПП у м.Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Стадника Віктора Анатолійовича, третя особа: Батальйон патрульної поліції у м.Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,
20 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом. В обґрунтування позову зазначає, що 09.02.2020 року інспектором роти № 2 БПП у м.Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Стадником В.А. винесено постанову серії ЕАК № 2088356, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 425 грн.
Вважає вищевказану постанову по справі про адміністративне правопорушення незаконною та такою, що порушує його права та охоронювані законом інтереси, а тому просить її скасувати.
Ухвалою судді від 12.02.2020 року відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, витребувано документи та запропоновано відповідачу подати відзив на позов та докази.
20.02.2020 року від відповідача надійшли витребувані судом документи та відзив на позов, в якому зазначено про незгоду з позовом з посиланням на факт вчинення позивачем правопорушення.
Будь-які клопотання від сторін у справі до суду не надходили.
Суд, дослідивши матеріали справи та письмові докази, приходить до наступних висновків.
За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом.
Згідно із КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).
Судом встановлено, що згідно з постановою від 09.02.2020 серії ЕАК № 2088356, водій ОСОБА_1 09.02.2020 року о 17 год. 40 хв., керуючи транспортним засобом Lanos, д.н.з. НОМЕР_1 у м.Кременчуці по вулиці Вадима Пугачова, 33, здійснюючи поворот ліворуч на регульованому перехресті з зеленим світлом світлофору, не надав перевагу водієві, який рухався в зустрічному напрямку прямо, чим порушив п.п. 16.6 ПДР України, у зв`язку з чим притягнений до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.
Провадження по справах про адміністративні правопорушення здійснюється на підставі суворого дотримання законності.
Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (ст. 10, 11 КУпАП).
Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Ст. 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
В ст. 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Згідно ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Обґрунтовуючи правомірність прийнятої постанови про накладення адміністративного стягнення, відповідач стверджує, що позивач, повертаючи ліворуч при зеленому сигналі світлофора, не надав перевагу транспортному засобу, що рухався у зустрічному напрямку. Поряд із цим, позивач зазначає, що повертаючи ліворуч перешкод у русі іншим транспортним засобам не створив, до змін у напрямку руху чи швидкості інших учасників руху здійснений ним поворот ліворуч не спричинив.
На підтвердження правомірності притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відповідачем до суду надано відеозапис з нагрудної камери поліцейського та відеореєстратора, встановленого на патрульному автомобілі.
З наданого відеозапису відеореєстратора не вбачається будь-яких перешкод в русі зустрічного транспортного засобу, як і те, що маневр позивача спричинив дозміни руху чи швидкості зустрічного автомобіля.
Відповідно до п. 16.6 Правил дорожнього руху, повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч.
Згідно до визначення п. 1.10 Правил дорожнього руху, дати дорогу - вимога до учасника дорожнього руху не продовжувати або не відновлювати рух, не здійснювати будь-яких маневрів (за винятком вимоги звільнити займану смугу руху), якщо це може примусити інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість.
Аналіз викладених норм дає підстави для висновку, що про порушення водієм п. 16.6 Правил дорожнього руху може свідчити зміна напрямку руху або швидкості зустрічного транспортного засобу, який їде прямо або повертає праворуч, при здійсненні водієм повороту ліворуч. Якщо ж, у цьому випадку, поворот ліворуч не призводить до зміни напрямку руху або швидкості зустрічного транспортного засобу, який їде прямо або повертає праворуч, тобто не створює для цього транспортного засобу перешкод у русі, підстави вважати, що водій не дотримався п. 16.6 Правил дорожнього руху відсутні.
Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що маневр, здійснений позивачем (поворот ліворуч) створив перешкоди для зустрічного транспортного засобу, який розпочинав рух.
Таким чином, відповідачем не доведено факту порушення позивачем п. 16.6 Правил дорожнього руху. Позивач стверджує щодо дотримання ним вимог ПДР, заперечив вчинення правопорушення, натомість відповідач, будучи суб`єктом владних повноважень не врахував пояснення водія, не спростував наведені ним доводи, не довів правомірність прийнятого ним рішення.
Так, відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи те, що згідно ст.77 КАС України в даній справі обов`язок доказування правомірності прийнятого рішення покладається на відповідача та з огляду на відсутність належних та допустимих доказів, позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення.
Відтак, приймаючи до уваги положення ч.3 ст.286 КАС України, суд вважає за можливе скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення, а справу закрити.
Керуючись ст.ст.5-10,14,77,139,242-246,250,295,297,286 КАС України, ст.ст.7,245,246,247,251,254,258,279 КУпАП, суд
Позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 БПП у м.Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Стадника Віктора Анатолійовича, третя особа: Батальйон патрульної поліції у м.Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.
Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 2088356 від 09.02.2020, винесену інспектором роти № 2 БПП у м.Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Стадником В.А. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.
Провадження у справі закрити.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду через Автозаводський районний суд м.Кременчука протягом десяти днів з дня його проголошення.
Суддя: О.С. Предоляк