Справа № 540/2742/19
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2020-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2020 р.м. ХерсонСправа № 540/2742/19
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Попова В.Ф., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНИЯ СМАЗОЧНЫХ МАТЕРИАЛОВ "СИОЛ" до Чорноморської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ТОВ "КОМПАНИЯ СМАЗОЧНЫХ МАТЕРИАЛОВ "СИОЛ" (далі - позивач, Товариство) звернулось в суд із цим позовом до Чорноморської митниці Держмитслужби (далі - відповідач, Держмитслужба), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі № UA508000/2019/000044/2 від 11.06.2019 року;

- зобов`язати відповідача вжити заходів щодо митного оформлення товарів на підставі даних, заявлених ТОВ «КОМПАНИЯ СМАЗОЧНЫХ МАТЕРИАЛОВ «СИОЛ» в митній декларації МД-2 № UA508070/2019/000975 від 10.06.2019 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості № UA508000/2019/000043/2 від 11.06.2019 року;

- зобов`язати відповідача вжити заходів щодо митного оформлення товарів на підставі даних, заявлених позивачем в митній декларації МД-2 № UA508070/2019/000974 від 10.06.2019 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості № UA508000/2019/000049/2 від 24.06.2019 року;

- зобов`язати відповідача вжити заходів щодо митного оформлення товарів на підставі даних, заявлених позивачем в митній декларації МД-2 № UА508030/2019/004034 від 24.06.2019 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості № UA508000/2019/000045/2 від 11.06.2019 року;

- зобов`язати вжити заходів щодо митного оформлення товарів на підставі даних, заявлених позивачем в митній декларації МД-2 № UА508070/2019/000976 від 10.06.2019 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості № UА508000/2019/000056/2 від 09.07.2019 року;

- зобов`язати вжити заходів щодо митного оформлення товарів на підставі даних, заявлених позивачем в митній декларації МД-2 № UА508030/2019/004407 від 09.07.2019 року.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що між Товариством (покупець) та "Qingdao Awesome International Trade СО." (продавець) укладено зовнішньоекономічний контракт про закупівлю автомобільних шин в порядку та на умовах цього контракту. Митне оформлення товарів здійснювалось Митницею ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, яка по деяким поставкам товару винесла оскаржувані рішення про коригування митної вартості, внаслідок чого, позивачем понесені необґрунтовані матеріальні втрати. На думку позивача, позовні вимоги підлягають задоволенню, а оскаржувані рішення та картки відмови скасуванню.

Відповідач надав до суду відзив на позов, в якому зазначив, що декларантом до митного органу було подано митні декларації для здійснення митного оформлення товару відповідно до зовнішньоекономічного контракту, укладеного між позивачем та компанією "Qingdao Awesome International Trade СО.". За результатами оцінки ризику митних декларацій спрацювала система АСАУР. Встановлено розбіжність у документах, які були подані позивачем для митного оформлення.

Заявлену декларантом митну вартість товару не може бути визнано у зв`язку з тим, що документи надані для підтвердження митної вартості не містять усіх необхідних даних та не усі відомості та розрахунки підтвердженні. Отже декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість товару та не подано усіх необхідних документів.

Зазначені обставини виключали можливість перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості у відповідності до умов ч. 1 ст. 54 Митного кодексу України, та обумовлювали необхідність запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості. Однак, надані документи для підтвердження рівня митної вартості товару, не дали можливості остаточно упевнитись в достовірності визначеної декларантом митної вартості товару, у зв`язку із чим митну вартість було визначено за резервним методом. Відповідач вважає, що оскаржувані рішення є обґрунтованими, а тому підстави для їх скасування відсутні.

Ухвалою суду від 20.12.2019 р. у справі відкрито загальне провадження та призначено підготовче судове засідання.

23.01.2020 р. ухвалою суду заяву позивача задоволено, поновлено строк звернення до суду із цим позовом. Клопотання представника відповідача задоволено, замінено відповідача на правонаступника. Закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

У судове засідання учасники справи не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Представник позивача подав заяву про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Відповідач не забезпечив участь свого представника у судовому засіданні, заяв не надходило.

Із урахуванням викладених обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, позивачем та компанією "Qingdao Awesome International Trade CO." укладено контракт № SIOL-01 від 09.01.2019 року (далі-контракт) на поставку відповідного товару, а саме: автомобільні шини Annaite, Amberstone в порядку та на умовах даного контракту.

10.06.2019 р. під час декларування товарів - гумових шин для вантажних автомобілів в асортименті 218 шт. у порядку, встановленому МК України, позивачем була заявлена митна вартість товарів, визначена ним самостійно за основним методом за ціною контракту.

Разом з електронною митною декларацією МД-2 №UA508070/2019/000974 від 10.06.2019 року позивачем для оформлення товару надано: пакувальний лист (Packing list) від 05.04.2019 року; рахунок - проформу (Proforma invoice) №2019-XY-SIOL-4 від 30.03.2019 року; рахунок-фактуру (інвойс) (Commercial invoice) №2019-XY-SIOL-4 від 05.04.2019 року; коносамент (Bill of lading) №YMLUM240089929 від 15.04.2019 року; автотранспортну накладну (CMR) №64633; сертифікат про походження товару (Certificate of origin) №19С3705В0111/00019 від 05.04.2019 року; банківський платіжний документ, що стосується товару (SWIFT) від 03.04.2019 року; банківський платіжний документ, що стосується товару (SWIFT) від 26.04.2019 року; страховий поліс (CARGO TRANSPORTATION INSURANCE POLICY) №В19016334 від 29.04.2019 року; зовнішньоекономічний контракт № SIOL-01 від 09.01.2019 року; договір транспортного експедирування №1408/13-01 від 14.08.2013 року; повідомлення від 11.06.2019 року.

У зв`язку із встановленням розбіжностей у поданих до митного оформлення документах, відповідачем 10.06.2019 р. направлено електронне повідомлення декларанту, із зазначенням про необхідність надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості.

На виконання вимог митного органу позивачем додатково надано: експортні декларації №№0018974, 0018978, 0018981 від 05.04.2019 року; лист від продавця («Account Statement»); прайс-лист від 01.03.2019 року.

11.06.2019 року відповідачем сформовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску транспортних засобів комерційного призначення № UA508070/2019/00062.

11.06.2019 року відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості № UA 508000/2019/000043/2 за резервним методом, та визначено митну вартість товару - 45776,50 доларів США та зазначено, що у рахунку-проформі вказано, що покриття страхових витрат здійснюється покупцем товару, тоді як угода укладена на умовах CIF відповідно до яких витрати пов`язані із страхуванням товару несе продавець. У додатково наданих копіях митних декларацій країни відправлення, умови поставки товару відрізняються від вказаних у товаро-супровідних документах, а також зазначено рахунки-фактури, номери яких не відповідають поданому до митного оформлення. На вимогу митного органу декларантом не подані усі документи.

Позивач вважає спірне рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

10.06.2019 р. під час декларування товарів - гумових шин для вантажних автомобілів в асортименті 242 шт. у порядку, встановленому МК України, позивачем була заявлена митна вартість товарів, визначена ним самостійно за основним методом за ціною контракту.

Разом з електронною митною декларацією МД-2 №UA508070/2019/000975 від 10.06.2019 року позивачем для оформлення товару надано: пакувальний лист (Packing list) від 05.04.2019 року; рахунок - проформу (Proforma invoice) №2019-XY-SIOL-3 від 30.03.2019 року; рахунок-фактуру (інвойс) (Commercial invoice) №2019-XY-SIOL-3 від 05.04.2019 року; коносамент (Bill of lading) №YMLUM240089929 від 15.04.2019 року; автотранспортну накладну (CMR) №64632; сертифікат про походження товару (Certificate of origin) №19С3705В0111/00018 від 05.04.2019 року; банківський платіжний документ, що стосується товару (SWIFT) від 03.04.2019 року; банківський платіжний документ, що стосується товару (SWIFT) від 24,04.2019 року; страховий поліс (CARGO TRANSPORTATION INSURANCE POLICY) № від 29.04.2019 року; зовнішньоекономічний контракт № SIOL-01 від 09.01.2019 року; договір транспортного експедирування №1408/13-01 від 14.08.2013 року; повідомлення від 11.06.2019 року.

У зв`язку із встановленням розбіжностей у поданих до митного оформлення документах, відповідачем 10.06.2019 р. направлено електронне повідомлення декларанту, із зазначенням про необхідність надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості.

На виконання вимог митного органу позивачем додатково надано: експортні декларації №№0018972, 0018969 від 05.04.2019 року; лист від продавця («Account Statement»); прайс-лист від 01.03.2019 року.

11.06.2019 року відповідачем сформовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску транспортних засобів комерційного призначення № UA508070/2019/00064.

11.06.2019 року відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості № UA 508000/2019/000044/2 за резервним методом, та визначено митну вартість товару - 46127,40 доларів США та зазначено, що у рахунку-проформі вказано, що покриття страхових витрат здійснюється покупцем товару, тоді як угода укладена на умовах CIF відповідно до яких витрати пов`язані із страхуванням товару несе продавець. У додатково наданих копіях митних декларацій країни відправлення, умови поставки товару відрізняються від вказаних у товаро-супровідних документах, а також зазначено рахунки-фактури, номери яких не відповідають поданому до митного оформлення. На вимогу митного органу декларантом не подані усі документи.

Позивач вважає спірне рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

10.06.2019 р. під час декларування товарів - гумових шин для вантажних автомобілів в асортименті 116 шт. у порядку, встановленому МК України, позивачем була заявлена митна вартість товарів, визначена ним самостійно за основним методом за ціною контракту.

Разом з електронною митною декларацією МД-2 №UA508070/2019/000976 від 10.06.2019 року позивачем для оформлення товару надано: пакувальний лист (Packing list) від 11.04.2019 року; рахунок - проформу (Proforma invoice) №2019-XY-SIOL-5 від 30.03.2019 року; рахунок-фактуру (інвойс) (Commercial invoice) №2019-XY-SIOL-5 від 11.04.2019 року; коносамент (Bill of lading) №YMLUM240090112 від 15.04.2019 року; автотранспортну накладну (CMR) №64634; сертифікат про походження товару (Certificate of origin) №19C37Q5BЦ111/00020 від 11.04.2019 року; банківський платіжний документ, що стосується товару (SWIFT) від 09.04.2019 року; банківський платіжний документ, що стосується товару (SWIFT) від 03.05.2019 року; прейскурант (Price-List) від 01.03.2019 року; страховий поліс (CARGO TRANSPORTATION INSURANCE POLICY) № від 29.04.2019 року; зовнішньоекономічний Контракт № SIOL-01 від 09.01.2019 року; договір транспортного експедирування №1408/13-01 від 14.08.2013 року; повідомлення від 11.06.2019 року.

У зв`язку із встановленням розбіжностей у поданих до митного оформлення документах, відповідачем 10.06.2019 р. направлено електронне повідомлення декларанту, із зазначенням про необхідність надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості.

На виконання вимог митного органу позивачем додатково надано: експортні декларації №№ 0020510, 002512, 0020513, 0020515, 0020518 від 11.04.2019 року; лист від продавця («Account Statement»).

11.06.2019 року відповідачем сформовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску транспортних засобів комерційного призначення № UA508070/2019/00065.

11.06.2019 року відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості № UA 508000/2019/000045/2 за резервним методом, та визначено митну вартість товару - 41029,78 доларів США та зазначено, що у поданому до митного оформлення рахунку - проформі вказано, що покриття страхових витрат здійснюється покупцем товару, тоді як угода укладена на умовах CIF відповідно до яких витрати пов`язані із страхуванням товару несе продавець. Крім того, у додатково наданих копіях митних декларацій країни відправлення, умови поставки товару відрізняються від вказаних у товарно - супровідних документах, а також зазначено рахунки фактури, номери яких не відповідають поданому до митного оформлення. На вимогу митного органу декларантом не надано усіх документів.

Позивач вважає спірне рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

24.06.2019 р. під час декларування товарів - гумових шин для вантажних автомобілів в асортименті 195 шт. у порядку, встановленому МК України, позивачем була заявлена митна вартість товарів, визначена ним самостійно за основним методом за ціною контракту.

Разом з електронною митною декларацією МД-2 №UA508070/2019/004034 від 24.06.2019 року позивачем для оформлення товару надано: рахунок - проформу (Proforma invoice) №2019-XY-SIOL-7 від 06.04.2019 року; рахунок-фактуру (інвойс) (Commercial invoice) №2019-XY-SIOL-7 від 25.04.2019 року; коносамент (Bill of lading) №YMLUM240090725 від 30.04.2019 року; автотранспортну накладну (CMR) №64894; сертифікат про походження товару (Certificate of origin) №19C3705B0111/00024 від 25.04.2019 року; банківський платіжний документ, що стосується товару (SWIFT) від 07.05.2019 року; банківський платіжний документ, що стосується товару (SWIFT) від 21.05.2019 року; прейскурант (Price-list) від 01.03.2019 року; страховий поліс (CARGO TRANSPORTATION INSURANCE POLICY) № від 10.05.2019 року; зовнішньоекономічний контракт № SIOL-01 від 09.01.2019 року; договір транспортного експедирування №1408/13-01 від 14.08.2013 року; довіреність №1209 від 03.01.2019 року; повідомлення від 24.06.2019 року; повідомлення щодо коду товару від 24.06.2019 року.

У зв`язку із встановленням розбіжностей у поданих до митного оформлення документах, відповідачем 24.06.2019 р. направлено електронне повідомлення декларанту, із зазначенням про необхідність надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості.

На виконання вимог митного органу позивачем додатково надано: експортну декларацію № 00024171 від 25.04.2019 року; лист від продавця («Account Statement»); каталог виробника.

24.06.2019 року відповідачем сформовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску транспортних засобів комерційного призначення № UA508030/2019/00081.

24.06.2019 року відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості № UA 508000/2019/000049/2 за резервним методом, та визначено митну вартість товару - 45298,00 доларів США та зазначено, що угода укладена на умовах поставки товару "CIF Одеса". Відповідно до правил ІНКОТЕРМС на умовах CIF витрати пов`язані із страхуванням товару несе продавець. Проте, відповідно до п.1.4 контракту від 09.01.2019 року SIOL-01 вартість витрат, пов`язаних із страхуванням товару не входить у вартість товару. А у поданому до митного оформлення рахунку - проформі вказано, що покриття страхових витрат здійснюється покупцем товару. Серед поданих документів наявний страховий поліс від 10.05.2019 р. №В19017738, згідно якого страхування товару здійснювалося продавцем товару, проте витрати на страхування не додані до митної вартості товару. Також, згідно наявного рахунку - проформи вартість транспортних витрат становить 2000 дол. США, а відповідно до наданого рахунку - фактури - 1500 дол. США. Крім того, у додатково наданих копіях митних, декларацій країни відправлення, умови поставки товару відрізняються від вказаних у товарно - супровідних документах, а також зазначено рахунок - фактуру, номер якої не відповідає поданому до митного оформлення рахунку. На вимогу митного органу декларантом не надано усіх документів.

Позивач вважає спірне рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

09.07.2019 р. під час декларування товарів - гумових шин для вантажних автомобілів в асортименті 240 шт. у порядку, встановленому МК України, позивачем була заявлена митна вартість товарів, визначена ним самостійно за основним методом за ціною контракту.

Разом з електронною митною декларацією МД-2 №UA508030/2019/004407 від 09.07.2019 року позивачем для оформлення товару надано: рахунок - проформу (Proforma invoice) №2019-XY-SIOL-6 від 06.04.2019 року; рахунок-фактуру (інвойс) (Commercial invoice) №2019-XY-SIOL-6 від 09.05.2019 року; коносамент (Bill of lading) №YMLUM240091196 від 16.05.2019 року; автотранспортну накладну (CMR) №65141; сертифікат про походження товару (Certificate of origin) №19C3705B0111/00025 від 25.04.2019 року; банківський платіжний документ, що стосується товару (SWIFT) від 16.04.2019 року; банківський платіжний документ, що стосується товару (SWIFT) від 12.06.2019 року; прейскурант (Price-list) від 01.03.2019 року; страховий поліс (CARGO TRANSPORTATION INSURANCE / POLICY) №019019550 від 23.05.2019 року; зовнішньоекономічний контракт № SIOL-01 від 09.01.2019 року; договір транспортного експедирування №1408/13-01 від 14.08.2013 року; повідомлення від 09.07.2019 року.

У зв`язку із встановленням розбіжностей у поданих до митного оформлення документах, відповідачем 09.07.2019 р. направлено електронне повідомлення декларанту, із зазначенням про необхідність надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості.

На виконання вимог митного органу позивачем додатково надано: експортну декларацію № 00027516; лист від продавця («Account Statement»); каталог шин.

09.07.2019 року відповідачем сформовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску транспортних засобів комерційного призначення № UA508030/2019/00091.

09.07.2019 року відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості № UA 508000/2019/000056/2 за резервним методом, та визначено митну вартість товару - 47403,40 доларів США та зазначено, що угода укладена на умовах поставки товару "CIF Одеса". Відповідно до правил ІНКОТЕРМС на умовах CIF витрати пов`язані із страхуванням товару несе продавець. Проте, відповідно до п.1.4 контракту від 09.01.2019 року SIOL-01 вартість витрат, пов`язаних із страхуванням товару не входить у вартість товару. А у поданому до митного оформлення рахунку - проформі вказано, що покриття страхових витрат здійснюється покупцем товару. Серед поданих документів наявний страховий поліс від 23.05.2019 р. №В19019550, згідно якого страхування товару здійснювалося продавцем товару, проте витрати на страхування не додані до митної вартості товару. Також, згідно наявного рахунку - проформи вартість транспортних витрат становить 2000 дол. США, а відповідно до наданого рахунку - фактури - 1600 дол. США. Крім того, у додатково наданих копіях митних декларацій країни відправлення, умови поставки товару відрізняються від вказаних у товарно - супровідних документах, а також зазначено рахунки - фактури, номери яких не відповідають поданому до митного оформлення рахунку. На вимогу митного органу декларантом не надано усіх документів.

Позивач вважає спірне рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Вирішуючи даний спір по суті суд виходив з таких приписів нормативно - правових актів.

Відповідно до пунктів 23, 24 статті 4 МК України митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

На підставі приписів Митного кодексу України орган доходів і зборів здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів, якою, відповідно до ст. 49 МК України, є їх вартість, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Поняття митної вартості є базовою категорією у системі митного законодавства з питань державної митної справи, оскільки саме на основі митної вартості здійснюється розрахунок митних платежів.

Вказане узгоджується з положеннями ст. 50 МК України, якою передбачено, що відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Відповідно до Брюссельської Конвенції про створення уніфікованої методології визначення митної вартості товарів 1950 року (Конвенція про оцінку товарів у митних цілях), митна вартість була визначена як номінальна ціна товару, за якою відповідний товар може бути проданий в країну призначення в момент подання митної декларації (тобто ціна, що укладається між незалежними один від одного продавцем і покупцем на умов повної ринкової конкуренції).

Відповідно до Генеральної угоди про тарифи і торгівлю (ГАТТ), підписаної 30 жовтня 1947 року, оцінка імпортованого товару для митних цілей (митна вартість) повинна ґрунтуватись на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито.

Згідно Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року митною вартістю імпортованих товарів є їх контрактна вартість, тобто ціна, що фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт до країни імпорту.

За змістом ч. 1 ст. 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Частинами 1, 2 ст. 52 МК України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Згідно ч. 1 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Тобто, заявлення митної вартості товарів здійснюється виключно декларантом без жодного втручання митних органів, за винятком проведення певних консультацій за бажанням та зверненням декларанта для отримання певної інформації, необхідної йому для визначення митної вартості товарів.

Водночас, відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, перелік яких визначено вказаною нормою.

Згідно ч. 5, 6 ст. 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Відповідно до ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За наслідками здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Отже, виключно у разі наявності розбіжностей у поданих декларантом до митного оформлення документах для підтвердження заявленої митної вартості товару, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані надати додатковий перелік документів.

При цьому, витребування митним органом таких документів може мати місце у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено тощо.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки саме з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим, витребовувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст. 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

При цьому, як слідує зі змісту приписів ч. 3 ст. 318 МК України, митний контроль має передбачати виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Аналогічні положення містяться і в п.3.16 та п.6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15.02.2011р. №3018-VI "Про внесення змін до Закону України "Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур", якими, в свою чергу, запроваджено стандартні правила: на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

Також, зазначене узгоджується і з проголошеними у ст. 8 МК України принципами здійснення державної митної справи на засадах законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі; заохочення доброчесності.

До того ж, відповідно до вимог ч. 7 ст. 54 МК України, у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Відтак, оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів від 11.06.2019 року №№ UA 508000/2019/000043/2, UA 508000/2019/000044/2, UA 508000/2019/000045/2 прийняті з тотожних підстав, тому суд вважає за доцільне надати їм оцінку у сукупності.

Однією з підстав для коригування митної вартості зазначено те, що у рахунку-проформі вказано, що покриття страхових витрат здійснюється покупцем товару, тоді як угода укладена на умовах CIF відповідно до яких витрати пов`язані із страхуванням товару несе продавець.

Відповідно до п.12 рахунку - проформи (Proforma Invoice) №№2019-XY-SIOL-3, 2019-XY-SIOL-4, 2019-XY-SIOL-5 від 30.03.2019 року, страхування дійсно оплачується покупцем, разом із тим, інформаційним листом від 08.09.2019 року, наданого компанією "Qingdao Awesome International Trade CO.", повідомляється про допущену у зазначеній проформі - інвойсі помилку у формулюванні графи 12 «insurance», у зв`язку із чим правильним слід вважати, що страхування оплачується продавцем.

Відповідно до страхових полісів "Cargo Transportation Insurance Policy" №№В19016333, В19016334 від 29.04.2019 року, страхувальником товару є "Qingdao Awesome International Trade CO.", тобто продавець, що відповідає умовам поставки CIF.

При цьому, вищевказаний страховий поліс надавався позивачем митному органу під час митного оформлення товару, що свідчить про те, що під час митного оформлення товару у відповідача були первинні документи, з яких останній міг достеменно встановити страхувальника товару.

Виходячи з наведеного, суд не приймає вищевказану обставину, як підставу для коригування митної вартості.

Щодо розбіжностей у додатково поданих деклараціях країни відправлення та у товаро-супровідних документах в частині умов поставки, то суд вважає, що ці обставини жодним чином не впливають на ціну товару виходячи з такого.

Відповідно до п.1.2. Контракту від 09 січня 2019 року №SIOL-01, укладеному між «Qingdao Awesome International Trade СО.» та позивачем, виробником товару є Xingyuan Tire Group Со., Ltd, КНР.

Компанія Qingdao Awesome International Trade CO., LTD безпосередньо здійснює продаж товару, виробником якого є Xingyuan Tire Group Co., LTD.

Тобто, Qingdao Awesome International Trade CO., LTD купує шини у виробника - Xingyuan Tire Group Co., LTD, здійснюють оформлення експортної декларації, в якій зазначають отримувачем товару ТОВ "КОМПАНИЯ СМАЗОЧНЫХ МАТЕРИАЛОВ "СИОЛ", що свідчить про те, що вказаний товар відвантажено саме позивачеві. Також, Xingyuan Tire Group Co., Ltd здійснює оформлення сертифікату про походження товару (Certificate of origin).

Відтак, Qingdao Awesome International Trade Co., Ltd встановлює свою націнку на товар, реалізує його позивачеві за більш високими цінами, додатково вказує вартість фрахту відповідно до умов поставки CIF Odessa.

В ході розгляду справи не знайшло свого підтвердження подання декларантом до митного оформлення рахунків-фактур, які не відповідають тим, що зазначені у товаро-супровідних документах.

З приводу неподання усіх документів суд зазначає, що вимоги Держмитслужби про необхідність надання декларантом додаткових документів на підтвердження вказаних відомостей є неправомірними, а коригування митної вартості, заявленої Товариством, на цій підставі - необґрунтованим, оскільки відповідно до положень ст. 53 МК України, декларант на вимогу митниці надає всі наявні у нього документи, тому не надання додаткових, не породжує підстав для коригування заявленої вартості товару.

Судом встановлено, що оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів від 24.06.2019 року № UA 508000/2019/000049/2 та від 09.07.2019 року № UA 508000/2019/000056/2 прийняті з тотожних підстав, тому суд вважає за доцільне надати їм оцінку у сукупності також.

Однією з підстав для коригування митної вартості зазначено те, що угода укладена на умовах поставки товару "CIF Одеса". Відповідно до правил ІНКОТЕРМС на умовах CIF витрати пов`язані із страхуванням товару несе продавець. Проте, відповідно до п.1.4 контракту від 09.01.2019 року SIOL-01 вартість витрат, пов`язаних із страхуванням товару не входить у вартість товару. А у поданому до митного оформлення рахунку - проформі вказано, що покриття страхових витрат здійснюється покупцем товару. Серед поданих документів наявні страхові поліси від 10.05.2019 р. №В19017738 та від 23.05.2019 р. №В19019550, згідно яких страхування товару здійснювалося продавцем товару, проте витрати на страхування не додані до митної вартості товару.

Згідно п. 1.4 контракту №SIOL-O1 від 09 січня 2019 р. вартість пакування, маркування, завантаження на транспортний засіб, митної очистки товару для експорту, транспортні видатки до порта відвантаження входять у вартість Товару.

Відповідно до п. 2.1. Контракту №SIOL-01 від 09 січня 2019 року, усі ціни у вказаному контракті вказані на умовах CIF Odessa.

Відповідно до п. 3.1. Контракту №SIOL-01 від 09 січня 2019 року, поставка товару здійснюється на умовах CIF Odessa.

При цьому, відповідно до правил ІНКОТЕРМС на умовах CIF, витрати пов`язані із страхуванням товару несе продавець, у зв`язку із чим умову про вартість витрат, пов`язаних із страхуванням товару, не має необхідності вносити в п. 1.4 контракту, як таку, що входить у вартість Товару.

Виходячи з наведеного, твердження митного органу з приводу того, що "витрати на страхування не додані до митної вартості товару" спростовуються матеріалами справи, адже, такі витрати автоматично були включені сторонами контракту, як умова здійснення поставки товару на умовах CIF.

Щодо зазначення в рахунку-проформі про те, що покриття страхових витрат здійснюється покупцем товару, тоді як угода укладена на умовах CIF відповідно до яких витрати пов`язані із страхуванням товару несе продавець слід зазначити, що дійсно, відповідно до п.12 рахунку - проформи (Proforma Invoice) №№2019-XYSIOL-6, 2019-XYSIOL-7 від 06.04.2019 року, страхування оплачується покупцем.

Разом із тим, інформаційним листом від 08.09.2019 року, наданого компанією «Qingdao Awesome International Trade CO.», підтверджується той факт, що у зазначеній проформі - інвойсі було допущено помилку у формулюванні графи 12 «insurance», у зв`язку із чим, страхування оплачується продавцем.

Факт помилковості у формулюванні пункту 12 рахунку - проформи (Proforma Invoice) №№2019-XY-SIOL-6, 2019-XY-SIOL-7 від 06.04.2019 року також підтверджується страховими полісами "CARGO TRANSPORTATION INSURANCE POLICY", які також надавалися митному органу.

Виходячи з наведеного, Митному органу були подані первинні документи з яких можливо було встановити страхувальника товару та усунути таким чином виявлені розбіжності.

Щодо невідповідності вартості витрат на транспортування, які зазначені у рахунку-проформі тим, які вказані у рахунку-фактурі, суд зазначає, що у проформі-інвойсі зазначається попередня сума витрат на транспортування, а у рахунку-фактурі зазначається остаточна сума таких витрат, відповідачеві були подані ці документи, тому відповідач мав можливість встановити остаточну суму цих витрат.

З приводу подання декларантом рахунку фактури, номер якої не відповідає поданому до митного оформлення, слід зазначити, що в ході розгляду справи вказаний факт не знайшов свого підтвердження.

Щодо розбіжностей у додатково поданих деклараціях країни відправлення та у товаро-супровідних документах в частині умов поставки, судом вже було зазначено вище, що ці обставини жодним чином не впливають на ціну товару виходячи з такого.

Відповідно до п.1.2. Контракту від 09 січня 2019 року №SIOL-01, укладеному між «Qingdao Awesome International Trade СО.» та позивачем, виробником товару є Xingyuan Tire Group Со., Ltd, КНР.

Компанія Qingdao Awesome International Trade CO., LTD безпосередньо здійснює продаж товару, виробником якого є Xingyuan Tire Group Co., LTD.

Тобто, Qingdao Awesome International Trade CO., LTD купує шини у виробника - Xingyuan Tire Group Co., LTD, здійснюють оформлення експортної декларації, в якій зазначають отримувачем товару ТОВ "КОМПАНИЯ СМАЗОЧНЫХ МАТЕРИАЛОВ "СИОЛ", що свідчить про те, що вказаний товар відвантажено саме позивачеві. Також, Xingyuan Tire Group Co., Ltd здійснює оформлення сертифікату про походження товару (Certificate of origin).

Відтак, Qingdao Awesome International Trade Co., Ltd встановлює свою націнку на товар, реалізує його позивачеві за більш високими цінами, додатково вказує вартість фрахту відповідно до умов поставки CIF Odessa.

З приводу неподання усіх документів суд зазначає, що вимоги відповідача про необхідність надання декларантом додаткових документів на підтвердження вказаних відомостей є неправомірними, а коригування митної вартості, заявленої Товариством, на цій підставі - необґрунтованим, оскільки відповідно до положень ст. 53 МК України, декларант на вимогу митниці надає всі наявні у нього документи, тому не надання додаткових, не породжує підстав для коригування заявленої вартості товару.

В даному випадку, позивачем надано всі необхідні документи для визначення митної вартості імпортованого товару за першим методом, а тому відмова митного органу у митному оформленні товару та подальше коригування його вартості за допомогою наступних методів є протиправними.

Такої правової позиції дотримується і Верховний суд України у своїй постанові від 30 червня 2015 року, у справі № 814/283/14.

Проаналізувавши підстави на які посилається Митний орган щодо коригування митної вартості, суд встановив, що оскаржувані рішення не містять інформації - який саме товар було використано в якості джерела інформації, які числові значення митної вартості таких товарів, відсутні обґрунтування числового значення митної вартості товарів, відсутнє її коригування, не зазначені факти, які вплинули або повинні були вплинути на таке коригування, щодо обсягів, умови поставки, фактурної вартості, країни походження, методи визначення митної вартості тощо.

Положеннями п.2.1 розділу ІІ Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012р. №598, чітко встановлено про необхідність у рішенні при визначенні митної вартості відповідно до положень ст.ст. 59, 60 та 64 МК України, крім номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, робити пояснення щодо зроблених коригувань.

Діюче законодавство з питань державної митної політики не передбачає іншого документа, в якому орган доходів і зборів зобов`язаний давати свої висновки щодо причин, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, аніж рішення про коригування митної вартості товарів.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що позиція митного органу щодо не підтвердження цінової складової митної вартості у цій справі не доведена, у зв`язку із чим, оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів підлягають скасуванню, внаслідок чого, відповідача належить зобов`язати вжити заходів щодо відповідного митного оформлення товарів, на підставі даних поданих позивачем в митних деклараціях.

Понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 18580,65 грн підлягають стягненню з відповідача на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань на підставі положень статті 139 КАС України.

Керуючись статтями 242 - 246 КАС України, суд

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі № UA508000/2019/000044/2 від 11.06.2019 року, № UA508000/2019/000043/2 від 11.06.2019 року, № UA508000/2019/000045/2 від 11.06.2019 року, № UA508000/2019/000049/2 від 24.06.2019 року, № UА508000/2019/000056/2 від 09.07.2019 року.

Зобов`язати Чорноморську митницю Держмитслужби вжити заходів щодо митного оформлення товарів на підставі даних, заявлених ТОВ "КОМПАНИЯ СМАЗОЧНЫХ МАТЕРИАЛОВ "СИОЛ" в митній декларації МД-2 № UA508070/2019/000975 від 10.06.2019 року, МД-2 № UA508070/2019/000974 від 10.06.2019 року, МД-2 № UА508030/2019/004034 від 24.06.2019 року, МД-2 № UА508070/2019/000976 від 10.06.2019 року, МД-2 № UА508030/2019/004407 від 09.07.2019 року.

Стягнути з Чорноморської митниці Держмитслужби (, м. Херсон, вул. Гололя, 13) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНИЯ СМАЗОЧНЫХ МАТЕРИАЛОВ "СИОЛ" (, 73003, м. Херсон, проспект Сенявіна, 7) судовий збір в сумі 18580,65 грн (вісімнадцять тисяч п`ятсот вісімдесят гривень шістдесят п`ять копійок).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.Ф. Попов

кат. 108020200