Справа № 260/835/19
Суддя: Скраль Т.В.
Дата ухвалення: 2020-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

18 лютого 2020 року м. Ужгород№ 260/835/19

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Скраль Т.В.,

з участю секретаря судового засідання - Стенавської А.М.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився;

представник позивача: адвокат Баранов Юрій Аркадійович;

відповідач: Головне управління ДФС у Закарпатській області - представник Кремер Лілія Юріївна;

третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача: Акціонерне товариство "Райфайзен банк Аваль" - представник у судове засідання не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДФС у Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Волошина, 52, ), третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача Акціонерне Товариство «Райфайзен Банк Аваль» (01011, м. Київ, вул. Лєскова,9, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень суб`єкта владних повноважень, -

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до статті 243 частини 3 КАС України 18 лютого 2020 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Рішення у повному обсязі було складено 27 лютого 2020 року.

14 червня 2019 року, ОСОБА_1 , звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДФС у Закарпатській області, якою просить визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення рішення № та податкове повідомлення рішення № , прийняті 08 лютого 2019 року Головним управлінням ДФС у Закарпатській області.

18 червня 2019 року, ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду відкрито провадження в адміністративній справі та залучено до участі у справі: Акціонерне Товариство «Райфайзен Банк Аваль», в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

17 січня 2020 року, ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

1. Позиції сторін.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що Головним управлінням ДФС у Закарпатській області на підставі акту про результати документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи ОСОБА_1 , з питань правильності нарахування та своєчасності сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору по отриманому у 2015 році від ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» доходу (додаткове благо), №85/13-06/ від 24.01.2019 року, прийняті податкові повідомлення-рішення № та №. Розмір прощеної йому основної суми кредиту в еквіваленті в гривнях за офіційним курсом НБУ станом на 01.01.2014 року, становить 454 031,89 гривень, виходячи з цієї суми та враховуючи норми пункту 8 підрозділу 1 розділу XX Перехідних положень ПК України, розмір грошового зобов`язання зі сплати податку на доходи фізичних осіб, військового збору та штрафних санкцій в сумі складає 121 259,83 гривень, з яких: 90 197,38 гривень - податку (12180,0* 15%+441851,89*20%), штраф 22 549,35 гривень, 6 810,48 гривень - військового збору та штрафу 1 702,62 гривень. Крім того зазначає, що рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 05.05.2011 року, яке набрало законної сили 11 серпня 2011 року, по справі № 2-1667/11, кредитний договір №014/5558/74/37451 від 21.12.2007 року було розірвано та зафіксовано заборгованість за договором в розмірі 549 494,44 гривень, в т.ч. заборгованість по тілу кредиту 457 537,72 гривень. Таким чином, після ухвалення вищевказаного рішення ним в рахунок погашення боргу 22.06.2015 року було сплачено 10 200,00 доларів США, що в еквіваленті на дату платежу 220 681,37 гривень, у зв`язку із чим сума заборгованості, яку міг анулювати ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» по тілу кредиту не могла бути більшою, а ніж 236 856,35 гривень.

10 липня 2019 року, представником відповідача подано відзив в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки ОСОБА_1 , згідно відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДФС України про суми виплачених доходів отримав у 2015 році від АТ «Райфайзен Банк Аваль» дохід за ознакою 126 «Дохід отриманий платником податку як додаткове благо» в сумі 1 236 542, 49 грн.. Всупереч податковому законодавству, позивачем, не було задекларовано даний дохід, отриманий як додаткове благо при подання декларації у 2016 році. Звертає увагу суду на те, що основною підставою для застосування п. 8 Розділу XX Перехідних положень ПК України є зміна валюти зобов`язання до прощеного боргу, а також прощення банком не самого тіла кредиту, а саме, суми, що є різницею між сумою боргу, що виникла через зростання курсу іноземної валюти. Таким чином, оскільки переведення боргу у національну валюту не було, а борг було прощеного в іноземній валюті доларах США, то розрахунок потрібно здійснювати по курсу Національного банку України, станом на день прощення боргу, (а.с. 40-42).

28 листопада 2019 року, представником позивача подано заяву про зміну підстав позову, де вказав, що кредит в сумі 53 000,00 доларів США, за договором кредиту № 014/5558/74/37451 від 21.12.2007 року, (за яким відбулося прощення заборгованості), був отриманий ОСОБА_1 на купівлю квартири за адресою: АДРЕСА_2 (пункт 1.1.2. договору кредиту та 1.2. договору іпотеки № 014/5558/74/37451 від 21.12.2007 року), який був єдиним його житлом, з огляду на що у ОСОБА_1 не виникло обов`язку декларувати такий дохід та сплачувати із нього податок з доходів фізичних осіб та військовий збір. Таким чином з моменту набрання законної сили рішенням Мукачівського міськрайонного суду по справі № 2-1667/11, яким стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість у повному обсязі за вищевказаним кредитом, AT «Райффайзен Банк Аваль» втратило право здійснювати подальше нарахування відсотків та пені за порушення зобов`язання та вимагати їх стягнення, а також стягнення курсової різниці, а мало право виключно на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, однак, 02 грудня 2019 року, на адресу суду надіслано клопотання про розгляд справи за відсутності представника третьої особи, (а.с. 101).

Під час розгляду справи по суті представник позивача позов підтримав повністю, просив суд його задовольнити з мотивів, що у ньому наведені. Крім того, просив суд звернути увагу податкова перевірка здійснювалась по отриманому у 2015 році від ПAT «Райффайзен Банк Аваль» додаткового блага, однак перевіркою виявлено порушення щодо несплати податку у 2016 році за попередній звітний період.

Представник відповідача в судовому засіданні, проти задоволення позову заперечила та просила суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

2. Обставини, встановлені судом

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що між ОСОБА_1 та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» укладено кредитний договір за програмою кредитування Житло в кредит на вторинному ринку № 014/5558/74/37451 від 21.12.2007 р., за умовами якого ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» надав позивачу кредитні кошти в сумі 53 000 доларів США із процентною ставкою 13 %, визначивши дату погашення кредиту 21.12.2027 року, (а.с. 87).

21 грудня 2007 року, між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 укладено договір іпотеки № 014/5558/74/37451 для забезпечення вимог за кредитним договором № 014/5558/74/37451, (а.с. 92-94).

05 травня 2011 року, рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області, яке набрало законної сили 11 серпня 2011 року, розірвано дію кредитного договору № 014/5558/74/37451 від 21.12.2007 року. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором № 014/5558/74/37451 від 21.12.2007 в розмірі 549 494,44 грн. судові витрати в сумі 1 700,00 грн. та витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00 грн., (а.с. 95).

19 червня 2015 року, ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» повідомило ОСОБА_1 про те, що станом на 19.06.2015 року загальна заборгованість перед Банком за кредитним договором № 014/5558/74/37451 від 21.12.2007 року складає 72 950,37 доларів США, однак у разі погашення у термін до 23.06.2015 року заборгованість по сумі кредиту та відсотків у розмірі 10 200 доларів США, залишок боргу, в тому числі заборгованість за пенею, будуть прощені (анульовані) банком, (а.с. 96).

22 червня 2015 року, ОСОБА_2 сплатив на виконання вищевказаного повідомлення 10 200 доларів США, що еквівалентно у гривнях 220 681,37 грн., що підтверджується квитанцією № 177160395, (а.с. 97).

23 червня 2015 року, між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» (кредитор) та ОСОБА_1 (позичальник) укладено договір про прощення боргу (а.с.8) за умовами якого:

1. На підставі рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 травня 2011 року у справі № 2-1667/11 про стягнення з позичальника на користь кредитора за кредитним договором, що набрало законної сили 11 серпня 2011 року кредитний договір розірвано, а ОСОБА_2 зобов`язано сплатити заборгованість за кредитним договором в сумі 549 494,44 грн., а також судові витрати в сумі 1 700,00 грн. та витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00 грн.

2. Сторони визнають і погоджуються, що розмір непогашеної позичальником заборгованості за рішенням суду та кредитним договором станом на день укладення цього договору становить 57 801,64 доларів США та пені 278 383, 58 гривень, що складає еквівалент 1 536 650, 14 гривень по офіційному курсу НБУ на дату укладання цього договору, у тому числі:

- основна сума боргу (неповернутого кредиту) 56 803,69 доларів США, що складає еквівалент 1 236 542,49 гривень по офіційному курсу НБУ на дату укладення цього договору;

- проценти, нараховані за користування кредитом 997,95 доларів США, що складає еквівалент 21 724,07 гривень по офіційному курсу НБУ на дату укладення цього договору;

- розрахована пеня за порушення строків повернення заборгованості за кредитним договором 278 383,58 гривень.

3. У зв`язку з виконанням Позичальником умов Кредитора, сторони домовились, що з дати укладення цього Договору Боргові зобов`язання припиняються внаслідок звільнення Кредитором Позичальника від сплати боргових зобов`язань (прощення боргу), а рішення суду вважається Позичальником виконаним у зв`язку з чим Кредитор зобов`язаний протягом 15 денного строку надати заяву до міського відділу державної виконавчої служби Мукачівського міськрайонного управління юстиції про припинення виконавчого провадження, (а.с. 8-9).

24 січня 2019 року, Головним управління ДФС Закарпатській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з питань правильності нарахування та своєчасності сплати податку на доходи фізичних осіб та військовому збору по отриманому у 2015 році від ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» () доходу, як додаткове благо, (а.с. 10-14).

Підставою для проведення позапланової невиїзної перевірки фізичної особи платника податку ОСОБА_2 , була інформація, отримана з Центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДФС України про суми виплачених доходів протягом 2015 року у вигляді додаткового блага за ознакою « 126).

За результатами проведеної перевірки відповідачем складено акт від 24.01.2019 № 85/13-06/ НОМЕР_1 (далі - акт перевірки), яким зафіксовано порушення позивачем (а.с. 14):

- пп.163.1.1 п.163.1 ст.163, пп.164.1.1 п.164.1, пп. «д» пп.164.2.17 п.164.2 ст. 164, пп. 168.1.3 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України, в результаті чого перевіркою нараховано 246 699,50 грн. податку на доходи фізичних осіб за 2015 рік із суми доходу, отриманого платником податку як додаткове благо;

- пп. 1.1, пп. 1.2, пп. 1.4, пп. 1.6. п.16 - 1 підр.10 розділу 20, пп.162.1.1 п. 162.1 ст. 162 ,пп. 163.1.1 п. 163.1 ст. 163, пп. 168.1.3 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України, в результаті чого, перевіркою нараховано 18 548,14 грн. військового збору за 2015 рік із суми доходу, отриманого платником податку як додаткове благо.

Зазначені висновки акту перевірки ґрунтуються на тому, що позивач отримав дохід у вигляді додаткового блага (анулювання, прощення) заборгованості за кредитом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» () в сумі 1 236 542, 49 грн., проте, не сплатив до бюджету податок на доходи фізичних осіб та військовий збір з отриманого доходу.

На підставі акту перевірки Головного Управління ДФС у Закарпатській області прийнято наступні податкові повідомлення-рішення:

- податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області від 08 лютого року № відносно фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) контролюючим органом збільшено грошового зобов`язання за платежем Податок на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування на суму 246 699,50 грн. та штрафні санкції на суму 61 674, 88 грн., (а.с. 15);

- податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області від 08 лютого року № відносно фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) контролюючим органом збільшено грошового зобов`язання за платежем Військовий збір, на суму 18 548,14 грн. та 4 637,04 грн. штрафних санкцій, (а.с. 16).

10 квітня 2019 року рішенням ДФС України скаргу ФО ОСОБА_2 залишено скаргу без розгляду та повернуто.

Не погоджуючись із рішеннями відповідача позивач, 14 червня 2019 року, звернувся із даним позовом до суду.

3. Мотиви суду та норми права, застосовані судом

Фізична особа платник податку ОСОБА_2 перебуває на податковому обліку в органах ДФС, як фізична особа підприємець з 14.12.2015 року.

Податкова адреса (місце проживання) фізичної особи-підприємця платника податку: АДРЕСА_2 .

ФОП ОСОБА_2 за період з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2015 року отримував оподатковувані доходи та був платником податку на доходи фізичних осіб та військового збору.

Так, платник податків ОСОБА_2 згідно відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДФС України про суми виплачених доходів отримав у 2 кварталі 2015 року від ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" () та отримав доходи, що включаються до загального оподатковуваного доходу, довідка 1 ДФ (а.с. 76)

22 січня 2016 року, ОСОБА_2 за 2015 рік своєчано подав податкову декларацію № про майновий стан і доходи до органів ДФС.

24 січня 2019 року, Головним управління ДФС Закарпатській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку фізичної особи ОСОБА_1 з питань правильності нарахування та своєчасності сплати податку на доходи фізичних осіб та військовому збору по отриманому у 2015 році від ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» доходу, як додаткове благо за ознакою "126", (а.с. 10-14).

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010р. №2756-VI (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносини) (далі - ПК України), яким, зокрема, визначено вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до п.п. 14.1.47, п. 14.1 ст. 14 ПК України, додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Згідно з п.п. 162.1.1 п. 162.1 ст. 162 ПК України, платниками податку на доходи фізичних осіб є фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

Відповідно до п. 163.1 ст. 163 ПК України, об`єктом оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Пунктом 164.1 статті 164 ПК України визначено, що базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Перелік додаткових благ, які включаються до оподатковуваного доходу, встановлений підпунктом 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України (далі - ПК України) є вичерпним.

Так, відповідно до підпункту д підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України (в редакції, чинній з 1 січня 2015 року) до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності.

Законодавець під додатковим благом розуміє тільки основну суму боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, і не включає в цю суму боргу (кредиту) проценти, прощені (анульовані) кредитором.

Наведене підтверджується і змінами, які в подальшому внесені до законодавства, зокрема,Законом України Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо кредитних зобов`язань від 09.04.2015 № 321-VIII, який набрав чинності 07.05.2015, редакція підпункту165.1.55пункту165.1статті165 ПК Українибула доповнена абзацом другим, у зв`язку з чим сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені), прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності не підлягали включенню до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку.

Таким чином, боржник, який отримав додаткове благо у вигляді прощення (анулювання) основної суми боргу за кредитом та який був належним чином повідомлений про прощення (анулювання) такого боргу, зобов`язаний відобразити анульовану суму боргу у складі оподатковуваного доходу з обчисленням та перерахуванням до бюджету відповідної суми податку. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

З матеріалів справи випливає, що 19 червня 2015 року, ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» повідомило ОСОБА_1 про те, що станом на 19.06.2015 загальна заборгованість перед Банком за кредитним договором № 014/5558/74/37451 від 21.12.2007 складає 72 950,37 доларів США, однак у разі погашення у термін до 23.06.2015 заборгованість по сумі кредиту та відсотків у розмірі 10 200 доларів США, залишок боргу, в тому числі заборгованість за пенею, будуть прощені (анульовані) банком, (а.с. 96).

22 червня 2015 року, ОСОБА_2 сплатив на виконання вищевказаного повідомлення 10 200 доларів США, що еквівалентно у гривнях 220 681,37 грн., що підтверджується квитанцією № 177160395, (а.с. 97).

23 червня 2015 року, між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» (кредитор) та ОСОБА_1 (позичальник) укладено договір про прощення боргу за умовами якого сторони визнали і погодилися, що розмір непогашеної позичальником заборгованості за рішенням суду та кредитним договором станом на день укладення цього договору становив 57 801,64 доларів США та пені 278 383, 58 гривень, що складає еквівалент 1 536 650, 14 гривень по офіційному курсу НБУ на дату укладання цього договору, у тому числі:

- основна сума боргу (неповернутого кредиту) 56 803,69 доларів США, що складає еквівалент 1 236 542,49 гривень по офіційному курсу НБУ на дату укладення цього договору;

- проценти, нараховані за користування кредитом 997,95 доларів США, що складає еквівалент 21 724,07 гривень по офіційному курсу НБУ на дату укладення цього договору;

- розрахована пеня за порушення строків повернення заборгованості за кредитним договором 278 383,58 гривень.

У зв`язку з виконанням Позичальником умов Кредитора, сторони домовились, що з дати укладення цього Договору Боргові зобов`язання припиняються внаслідок звільнення Кредитором Позичальника від сплати боргових зобов`язань (прощення боргу), (а.с. 8-9).

Отже, при вирішенні даної справи визначальним для суду було встановити складову суми прощеного (анульованого) кредитором боргу і ця сума становить 1 236 542, 49 грн., що є основною сумою боргу (неповернутого кредиту).

22 жовтня 2018 року, АТ «Райффайзен Банк Аваль» на запит ГУ ДФС у Закарпатській області повідомило, що ОСОБА_2 нараховано дохід у вигляді анулювання (прощення) заборгованості за кредитом у сумі 1 236 542, 49 грн.. Зазначено прощення здійснювалося з укладенням Договору про припинення зобов`язань за кредитним договором.

25 жовтня 2019 року, відповідачем надана Довідки 1 ДФ, з якої слідує що фізична особа ОСОБА_2 отримав у ІІ кварталі 2015 року (з 01.04.2015 року по 30.06.2015 року) дохід за ознакою "126" (додаткове благо) від АТ "Райффайзен Банк Аваль" в сумі 1 236 542,49 грн., (а.с. 76).

Разом із тим, слід зазначити, що відповідачем під час проведення перевірки неправильно, всупереч нормам податкового законодавства визначено об`єкт оподаткування та, відповідно, розмір податку на доходи з фізичних осіб та розмір військового збору з огляду на наступне.

Слід зазначити, що у зв`язку з політичною та фінансовою кризою, яка сталася у 2014 році, та спричинила девальвацію національної валюти в Україні, враховуючи скрутне становище, в якому опинилися позичальники - фізичні особи, які отримали споживчі кредити в іноземній валюті, підрозділ 1 розділу XX ПКУ було доповнено п.8 згідно із Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо кредитних зобов`язань" №321-VIIІ від 09 квітня 2015 року.

Пунктом 8 підрозділу 1 розділу XX Перехідних положень ПК України встановлено, що не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу сума, прощена (анульована) кредитором у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) за такими кредитами, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Норми цього пункту застосовуються до фінансових кредитів в іноземній валюті, не погашених до 1 січня 2014 року. Дія абзацу першого цього пункту поширюється на операції з прощення (анулювання) кредитором боржникові заборгованості за фінансовим кредитом в іноземній валюті, що здійснювалися починаючи з 1 січня 2015 року.

З наведеної норми випливає, що до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу позивача не повинна включатися сума, прощена (анульована) кредитором у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 01 січня 2014 року, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) за такими кредитами, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням.

Кредит, який отримав позивач в іноземній валюті у 2007 році у розмірі 53 000 доларів США станом на 01.01.2014 не погашений, таким чином визначення суми додаткового блага повинно здійснюватись з урахуванням пункту 8 підрозділу 1 розділу ХХ ПК України.

Суд не погоджується з твердженням податкового органу, що приписи пункту 8 підрозділу 1 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України не можуть застосовуватись, оскільки зміни валюти не відбулось та прощення боргу не було, оскільки суд оцінює такі доводи виходячи із самої суті обставин, що мали місце та підтверджені фактичними обставинами справи, зокрема із Кредитного договору за 30.11.2007 року, договору про прощення боргу, відомостей, які контролюючому органу подав банк та змісту самих дій та рішень, які вчинені відповідачем по даній справі, які є предметом спору.

У відповідності до приписів пункту 8 підрозділу 1 розділу ХХ ПК України, різниця між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України станом на 23.06.2015 року за кредитом, що отримав позивач, з іноземної валюти 56 803,69 доларів США, у гривні (1 236 542,49 грн.) (де курс 1 дол. США = 21,7687) та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року (1 дол. США по курсу НБУ - 7, 993 грн.) , в іноземній валюті 56 803,69 доларів США у гривні (454 031, 89 грн. ), яка становить 782 510, 62 грн., не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу.

Тобто, курсова різниця, що виникла внаслідок знецінення національної валюти по відношенню до валюти прощеного боргу (кредиту), не відноситься до доходів платника податків та не підлягає оподаткуванню.

Таким чином, при визначенні позивачу грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб та військового збору з суми прощеного боргу відповідач безпідставно не застосував норми п. 8 підрозділу 1 розділу ХХ ПК Україниі протиправно нарахувавподаткові зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб та податкові зобов`язання з військового збору, а також штрафних санкцій, а тому оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 08 лютого 2019 року № , № є протиправними та підлягають скасуванню.

Щодо правової позиції Верховного Cуду від 25 листопада 2019 року по справі № 500/2252/18, що при вирішенні питання про можливість застосування преференцій щодо сплати податку на доходи фізичних осіб слід з`ясувати, чи відбулась зміна валюти зобов`язання на гривню, а також, чи є більшою різниця, що розрахована у відповідності до пункту 8 підрозділу І розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, яка не підлягає оподаткуванню, ніж сума боргу, що прощена кредитором позивачу. Якщо така різниця є меншою за розмір анульованого (прощеного) боргу, підстави стверджувати, що позивач внаслідок такого прощення отримав додаткове благо з настанням відповідних податкових наслідків відсутні.

На дотримання вимог правової позиції Верховного Суду, судом у цій справі № 260/835/19, суд виходить із Договору про прощення боргу від 23 червня 2015 року, у змісті якого боргові зобов`язання сторін визначені як у гривні так в доларах США, ( а.с.8).

Щодо того чи є більшою різниця, що розрахована у відповідності до пункту 8 підрозділу І розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, яка не підлягає оподаткуванню, ніж сума боргу, що прощена кредитором позивачу, то як встановлено судом, така сума є меншою за розмір анульованого прощеного кредиту та становить 782 510, 16 грн., а відповідно відсутні підстави стверджувати, що позивач отримав внаслідок такого прощення додаткове благо.

Згідно із частинами 1-3 статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до часткового задоволення.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 3 315,60 грн., що підтверджено квитанцією від 10.06.19 № ПН956452, (а.с. 5).

Відповідні судові витрати належить компенсувати позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Інші судові витрати у справі відсутні.

Керуючись статтями 9, 14, 242-246, 255, 295 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позов ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Закарпатській області, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача Акціонерне Товариство «Райфайзен Банк Аваль» про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень суб`єкта владних повноважень - задовольнити в повному обсязі.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення № від 08 лютого 2019 року, прийняте Головним управлінням ДФС у Закарпатській області.

3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення № , від 08 лютого 2019 року, прийняте Головним управлінням ДФС у Закарпатській області.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Волошина, 52, ) судові витрати у розмірі 3 315,60 грн. (три тисячі триста п`ятнадцять грн. 60 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (з урахуванням особливостей, що встановлені Розділом VII КАС України (пункт 15.5)).

СуддяТ.В.Скраль