Справа № 360/363/20
Суддя: К.Є. Петросян
Дата ухвалення: 2020-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

28 лютого 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/363/20

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Петросян К.Є., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з надзвичайних ситуацій про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

21 січня 2020 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної служби України з надзвичайних ситуацій, відповідно до якого позивач просить:

визнати протиправною бездіяльність Державної служби України з надзвичайних ситуацій щодо невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту;

зобов`язати Державну служби України з надзвичайних ситуацій виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу, яка передбачена законодавством, у разі загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивача на підставі наказу №421 від 28.12.2018 ГУ ДСНС України в Луганській області звільнено зі служби цивільного захисту (із зняттям з військового обліку) за пунктами 173, 176 підпунктом 3 Постанови КМУ №593 від 11.07.2013 (за станом здоров`я).

Згідно діючого законодаства позивачу повинна бути виплачена одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, яку до теперішнього часу ОСОБА_1 не отримав.

Позивачем до Головного управління ДСНС України в Луганській області в березні 2019 року були наданні документи, необхідні для виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, порядок та умови виплати якої затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2007 року №908. Головне управління ДСНС України в Луганській області направило документи до ДСНС України. Однак, до 11.07.19 позивач так і не отримав гарантовану одноразову грошову допомогу.

На звернення позивача від 11.07.2019 на Урядову гарячу лінію він отримав відповідь від ДСНС України про неможливість здійснення виплати внаслідок збільшення кількості справ, що надійшли до ДСНС України для виплати одноразової грошової допомоги та обмеження фінансування на зазначені цілі у 2019 році.

Згідно листа ДСНС України від 17.07.2019 №03-10115/201 позивачу повідомлено, що матеріали його справи надійшли до ДСНС України 20.03.2019; Центральна лікарсько - експертна комісія (ЦЛЕК) розглянула матеріали та встановила причинно-наслідковий зв`язок отриманої позивачем 3 групи інвалідності; прийняття рішення щодо виплати позивачу одноразової грошової допомоги буде здійснено у порядку черговості розгляду справ у разі наявності асигнувань на зазначені цілі.

На думку позивача, відповідач порушує його права та законні інтереси такою протиправною бездіяльністю.

Ухвалою суду від 24.01.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Від Державної служби України з надзвичайних ситуацій 07.02.2020 надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач не визнає позовні вимоги ОСОБА_1 та просить відмовити у їх задоволенні з огляду на наступне (а.с.26-37).

Частиною другою статті 118 Кодексу цивільного захисту України передбачено виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту у порядку та на умовах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Такий порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги визначено Порядком та умовами виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2007 №908 (далі - Порядок №908).

Наказом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області (по особовому складу) від 28.12.2018 № 421 прапорщика служби цивільного захисту ОСОБА_1 , командира рятувального відділення 12 державної пожежно-рятувальної частини Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області звільнено зі служби за підпунктом 3 пункту 176 Положення №593 (за станом здоров`я).

У березні 2019 року позивач звернувся до ГУ ДСНС України у Луганській області із заявою для виплати одноразової грошової допомоги. ДСНС листом від 17.07.2019 № 03-10115/201 позивача повідомлено, що належно оформленні матеріали його справи надійшли на адресу ДСНС 20.03.2019. Центральна лікарсько-експертна комісія (ЦЛБК) розглянула матеріали та встановила причинно-наслідковий зв`язок отриманої позивачем III групи інвалідності з проходженням служби. Однак, у зв`язку із збільшенням кількості справ, що надійшли до ДСНС для виплати одноразової грошової допомоги, та обмеженим фінансуванням на зазначені цілі у 2019 році, здійснити позивачу виплату одноразової грошової допомоги не було можливості. Також ДСНС у цьому листі проінформовало позивача, що виплату одноразової грошової допомоги буде здійснено у порядку черговості розгляду справ при наявності коштів на зазначені цілі.

Отже, належно оформлені матеріали справи позивача надійшли до ДСНС 20.03.2019. Однак, враховуючи, що кошти, передбачені у державному бюджеті на зазначені цілі у 2019 році, не забезпечують потребу ДСНС та через те, що є визначена черговість розгляду питання щодо виплати одноразової грошової допомоги, здійснити виплату одноразової грошової допомоги позивачу не було можливим.

У зв`язку із відсутністю бюджетних асигнувань, документи позивача не виносилися на розгляд Комісії ДСНС для прийняття відповідного рішення, оскільки з дня прийняття ДСНС рішення про таку виплату протягом двох місяців ГУ ДСНС України у Луганській області має бути збільшено кошторисні призначення, за рахунок яких позивачу має бути виплачено суму одноразової грошової допомоги.

07.02.2020 від представника позивача через канцелярію суду надішла відповідь на відзив, де зазначено про помилковість доводів відповідача, оскільки в жодному нормативному документі обмежене фінансування не зазначено як причина для невиплати відповідної грошової допомоги.

21.02.2020 від представника відповідача через канцелярію суду надійшли заперечення на відповідь позивача на відзив, відповідно до яких відповідач посилається на те, що обмежене фінансування не зазначено як причину невиплати позивачу відповідної грошової допомоги, проте призначення та виплата такої допомоги у разі настання інвалідності врегульовані спеціальним законодавством, яке передбачає обов`язкову умову наявність коштів на зазначені цілі. Відповідач не відмовляється від розгляду питання про прийняття рішення щодо призначення грошової допомоги, таке рішення буде прийнято відповідачем у порядку черговості розгляду справ за наявності коштів на зазначені цілі, тому на думку відповідача, позовні вимоги є необгрунтованими та не підлягають задоволенню.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст. 72-74 КАС України, суд встановив такі обставини справи.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 14.06.2017 Сєвєродонецьким МВ УДМС України у Луганській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 (а.с.3-5).

28.12.2018 наказом Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області №421 відповідно до Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2013 № 593, ОСОБА_1 звільнено зі служби цивільного захисту у відставку (із зняттям з військового обліку) за пунктами 173, 176 підпунктом 3 (за станом здоров`я) (а.с.12).

26.02.2019 Луганським комунальним закладом «Обласний центр медико-соціальної експертизи» ОСОБА_1 встановлено третю групу інвалідності з 19.02.2019 у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з проходженням служби (а.с.8-9).

В березні 2019 року позивач звернувся до Головного управління ДСНС України в Луганській області та надав необхідні документи для виплати одноразової грошової допомоги, які були направлені до ДСНС України, що не заперечується сторонами у справі.

Позивач 11.07.2019 звернувся до відповідача на Урядову гарячу лінію з приводу невиплати йому одноразової грошової допомоги, на що отримав лист від 17.07.2019 №03-10115/201, яким Державна служба України з надзвичайних ситуацій повідомила позивача, що належно формлені матеріали справи ОСОБА_1 надійшли на адресу ДСНС України 20.03.2019. Центральна лікарсько-експертна комісія розглянула матеріали та встановила причинний зв`язок отриманої позивачем III групи інвалідності, однак через відсутність бюджетних асигнувань документи не виносились на розгляд відповідної комісії з призначення одноразової грошової допомоги, тому прийняття вказаного рішення буде здійснено у порядку черговості розгляду справ при наявності коштів на зазначені цілі (а.с.13-14).

Вважаючи бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується такими положеннями чинного законодавства.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Статтею 101 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що служба цивільного захисту - це державна служба особливого характеру, покликана забезпечувати пожежну охорону, захист населення і територій від негативного впливу надзвичайних ситуацій, запобігання і реагування на надзвичайні ситуації, ліквідацію їх наслідків у мирний час та в особливий період. Порядок проходження громадянами України служби цивільного захисту визначається цим Кодексом та положенням про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, що затверджується Кабінетом Міністрів України. На рядовий і начальницький склад служби цивільного захисту поширюється дія Дисциплінарного статуту, затвердженого законом.

Відповідно до частини другої статті 118 Кодексу цивільного захисту України, у разі загибелі (смерті) особи рядового чи начальницького складу служби цивільного захисту під час виконання службових обов`язків сім`ї загиблого (померлого), а в разі її відсутності - його батькам та утриманцям виплачується одноразова грошова допомога у розмірі десятирічного грошового забезпечення загиблого (померлого) за останньою посадою, яку він обіймав, у порядку та на умовах, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі травми або поранення, заподіяного особі рядового чи начальницького складу служби цивільного захисту під час виконання службових обов`язків, а також інвалідності, що настала у період проходження служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби, чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що стався у період проходження служби, пов`язаного з виконанням службових обов`язків, залежно від ступеня втрати працездатності такій особі виплачується одноразова грошова допомога у розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою у порядку та на умовах, встановлених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності особою рядового чи начальницького складу служби цивільного захисту у період проходження служби у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

На виконання статті 118 Кодексу, Кабінет Міністрів України постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2007 року № 908 затверджено "Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту" (далі - Порядок №908).

Відповідно до пункту 1 Порядку №908 у разі загибелі (смерті) осіб рядового і начальницького складу органів та підрозділів цивільного захисту під час виконання службових обов`язків сім`ям загиблих (померлих), а за відсутності сім`ї батькам та утриманцям таких осіб виплачується одноразова грошова допомога в розмірі десятирічного грошового забезпечення загиблих (померлих) за останніми посадами, які вони займали.

Абзацом 2 пункту 2 Порядку №908 визначено, що грошова допомога виплачується: особам рядового і начальницького складу у разі настання інвалідності в період проходження служби та особам, звільненим із служби, у разі настання інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення, а якщо інвалідність настала внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби, незалежно від строку, який минув після звільнення із служби, у розмірі: 48-місячного грошового забезпечення - інвалідам I групи.

При цьому, на підставі підпункту 2 пункту 2 Порядку №908 особам рядового і начальницького складу у разі настання інвалідності в період проходження служби та особам, звільненим із служби, у разі настання інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення, а якщо інвалідність настала внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби, незалежно від строку, який минув після звільнення із служби, грошова допомога інвалідам III групи виплачується у розмірі 36-місячного грошового забезпечення.

Пунктом 3 цього Порядку №908 передбачено, що розмір одноразової грошової допомоги визначається виходячи з окладу за спеціальним званням, відсоткової надбавки за вислугу років, посадового окладу за останньою посадою, яку займала особа рядового або начальницького складу на день загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання, установлення інвалідності, а особа, звільнена із служби, - на день звільнення.

Відповідач не заперечує наявність підстав для виплати позивачу вказаної допомоги або її розміру.

Згідно з пунктом 5 Порядку №908 для виплати одноразової грошової допомоги у разі травми або поранення, захворювання чи інвалідності особи, зазначені у пункті 2 цього Порядку, подають до підрозділу або його правонаступника такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або ступінь втрати працездатності разом з рішенням відповідної військово-медичної установи про визнання травми або поранення, захворювання; постанову центральної лікарсько-експертної комісії ДСНС про придатність до служби і причинно-наслідковий зв`язок травми або поранення, захворювання з виконанням службових обов`язків або проходженням служби; копію сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я, по батькові та місце реєстрації; довідку про те, що їм не провадилися інші передбачені законами виплати у разі травми або поранення, захворювання чи настання інвалідності; копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера.

На підставі абзацу 1 пункту 6 Порядку №908 підрозділ подає ДСНС висновок щодо можливості виплати грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 4 і 5 цього Порядку, а також довідку про грошове забезпечення та копію документа, що свідчить про обставини загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання, чи нещасного випадку, який трапився з особою рядового або начальницького складу.

Відповідно до абзацу 2 пункту 6 Порядку №908 служба приймає на підставі поданих документів рішення щодо призначення одноразової грошової допомоги та надсилає його разом із зазначеними документами підрозділу для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які мають право на її отримання.

Згідно з абзцом 3 пункту 6 Порядку №908 одноразова грошова допомога виплачується не пізніше ніж протягом двох місяців з дня прийняття відповідного рішення у межах коштів, передбачених у державному бюджеті на такі цілі, шляхом її перерахування на рахунок в установі банку, відкритий отримувачем допомоги.

Наказом Державної служби з надзвичайних ситуацій України від 17.07.2014 року №394 утворено комісію з призначення одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту та затверджено її склад (а.с.134).

Враховуючи вищезазначені норми, суд дійшов висновку, що у разі наявності в особи права на отримання одноразової грошової допомоги та отримання висновку щодо можливості такої виплати, відповідач має прийняти рішення щодо призначення одноразової грошової допомоги та надіслати його разом із зазначеними документами підрозділу для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які мають право на її отримання.

Сторонами не заперечується та обставина, що ГУ ДСНС в Луганській області дотримано вимоги абзацу 1 пункту 6 Порядку №908 та направлено відповідні документи стосовно ОСОБА_1 відповідачу.

Відповідачем належним чином оформлені матеріали справи ОСОБА_1 отримано 20.03.2019, що підтверджується листом ДСНС від 17.07.2019 №03-10115/201 та відзивом відповідача (а.с.13-14, 26-37).

На підставі викладеного, суд вважає, що Державна служба України з надзвичайних ситуацій не діяла в межах, спосіб та порядку, визначених законом, оскільки за результатом розгляду отриманих від ГУ ДСНС в Луганській області документів для призначення позивачу одноразової грошової допомоги, рішення, передбачене абзацом 2 пункту 6 Порядку №908 не прийняла.

Суд критично оцінює доводи відповідача про те, що рішення про призначення позивачу одноразової грошової допомоги буде прийнято ДСНС в порядку черговості розгляду справ за наявності коштів на зазаначені цілі з огляду на наступне.

Конституційний Суд України неодноразово висловлював правову позицію щодо неможливості поставити гарантовані законом виплати, пільги тощо в залежність від видатків бюджету (рішення від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002, від 17 березня 2004 року № 7-рп/2004, від 01 грудня 2004 року № 20-рп/2004, від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007).

У Рішенні від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 Конституційний Суд України вказав на те, що невиконання державою своїх соціальних зобов`язань щодо окремих осіб ставить громадян у нерівні умови, підриває принцип довіри особи до держави, що закономірно призводить до порушення принципів соціальної, правової держави.

Держава, запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобов`язана забезпечити його реалізацію. Інакше всі негативні наслідки відсутності такого механізму покладаються на державу.

Відповідно до вимог ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейський суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

ЄСПЛ у рішенні в справі "Кечко проти України" (заява № 63134/00) зауважив, що держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату надбавок з державного бюджету. Однак свідома відмова в цих виплатах не допускається, доки відповідні положення є чинними (пункт 23). У пункті 26 рішення зазначено, що органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Таким чином, наявність бюджетних асигнувань може вплинути на факт повної виплати одноразової грошової допомоги та не впливає на обов`язок прийняти рішення щодо вказаних питань.

Посилання відповідача на відсутність бюджетних асигнувань, як на підставу неприйняття рішення про виплату позивачу одноразової грошової допомоги є необґрунтованими та суперечить нормам чинного законодавства.

Доводи відповідача про те, що рішення про виплату допомоги позивачу Державна служба України з надзвичайних ситуацій прийме у порядку черговості розгляду справ також є необґрунтованим.

Щодо обраного позивачем способу захисту порушеного права суд зазначає наступне.

Відповідно частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень слід розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідачем не прийнято рішення про виплату позивачу одноразової грошової допомоги, тому суд вважає, що в спірних правовідносинах відповідачем допущено протиправну бездіяльність.

Відповідно частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, на якого покладено обов`язок щодо доказування правомірності дій не довів належними та допустимими доказами правомірність власної бездіяльності, яка є предметом оскарження позивачем.

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як встановлено частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно зі ст. 13 Конвенції, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Салах Шейх проти Нідерландів", ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Отже, обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Згідно Рішення ЄСПЛ по справі "Рисовський проти України" (Rysovskyyv. Ukraine) від 20.10.2011 року (заява № 29979/04), принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість.

З урахуванням визначеного статтею 8 Конституції України принципу верховенства права та встановлених статтею 2 КАС України завдань суду як державної правозахисної інституції, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та обрання належного способу захисту, який необхідний для повного відновлення порушеного права шляхом визнання протиправною бездіяльності Державної служби України з надзвичайних ситуацій щодо неприйняття рішення про призначення виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту та зобов`язання відповідача прийняти рішення про виплату позивачу одноразової грошової допомоги, яка передбачена законодавством, у разі загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту.

Одночасно суд вважає передчасними позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання протиправної бездіяльності відповідача по невиплаті позивачу одноразової грошової допомоги та зобов`язання відповідача виплатити одноразову грошову допомогу, оскільки обрання судом ефективного способу захисту забезпечує поновлення порушеного права позивача саме шляхом визнання протиправної бездіяльності Державної служби України з надзвичайних ситуацій щодо неприйняття рішення про призначення виплати позивачу одноразової грошової допомоги та зобов`язання відповідача прийняти рішення про виплату позивачу одноразової грошової допомоги, яка передбачена законодавством.

Відтак у задоволені позовних вимог в цій частині слід відмовити.

Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору на підставі статті 5 Закону України Про судовий збір, питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується.

На підставі викладеного, керуючись статтями 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної служби України з надзвичайних ситуацій про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Державної служби України з надзвичайних ситуацій щодо неприйняття рішення про призначення виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту.

Зобов`язати Державну службу України з надзвичайних ситуацій прийняти рішення про виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, яка передбачена законодавством, у разі загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.Є. Петросян