Справа № 120/190/20-а
Суддя: Жданкіна Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

04 березня 2020 р. Справа № 120/190/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Жданкіної Наталії Володимирівни, розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - відповідач) про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживав у місті Вінниці, надалі виїхав на постійне місце проживання до Ізраїлю. 11.11.2019 представник позивача за нотаріально посвідченою довіреністю ОСОБА_2 Д.А. звернувся до головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про призначення пенсії за віком в розмірах відповідно до чинного пенсійного законодавства, як непрацюючому пенсіонеру та дитині війни. В листі від 28.11.2019 за №7148/10-1-50/02 головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області зазначено, що заява про поновлення раніше призначеної пенсії подається пенсіонером особисто до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання, в зв`язку з чим відповідач дійшов висновку, що вказана заява не підлягає розгляду. З даним рішенням позивач не погоджується, що стало підставою для звернення з цим позовом до суду.

Ухвалою суду від 04.02.2020 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у судове засідання.

21.02.2020 від представника відповідача надійшов відзив на адміністративний позов за вх. №5456, в якому відповідач зазначив, що підставою для прийняття оскаржуваного Рішення від 28.11.2019 за №7148/10-1-50/02 про відмову в поновленні ОСОБА_1 виплати пенсії слугувало недотримання вимог Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 за №22-1 та ст. 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Також, відповідач вказав, що на даний час договір в області пенсійного забезпечення між країною Ізраїль та Україною не укладений.

27.02.2020 позивачем подано до суду заперечення до відзиву на позовну заяву (відповідь на відзив), однак суд не приймає її до уваги, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 263 КАС України, заявами по суті справи, у даній категорії справ, є позов та відзив.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив, що ОСОБА_1 є громадянином України, що підтверджується копією його паспорту громадянина України для виїзду за кордон, виданого 22.03.2017, який дійсний до 22.03.2027. З копії закордонного паспорту громадянина України позивача також вбачається, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто станом на момент звернення до УПФУ досяг пенсійного віку (60 років виповнилося позивачу 2004 році).

Згідно позовної заяви постійним місцем проживання позивача є країна Ізраїль, до виїзду до Ізраїлю позивач проживав за адресою: АДРЕСА_1 .

11.11.2019 представник ОСОБА_1 за нотаріально посвідченою довіреністю ОСОБА_3 звернувся до ГУ ПФУ у Вінницькій області із заявою про призначення пенсії за віком в розмірах відповідно до чинного пенсійного законодавства, як не працюючому пенсіонеру та дитині війни.

Листом від 28.11.2019 за №7148/10-1-50/02 відповідач відмовив в розгляді поданої представником позивача заяви про призначення пенсії з підстав недотримання вимог Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 за №22-1 та ст. 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

З даним рішенням позивач та його представник не погоджуються, в зв`язку з чим звернулись до суду з даним позовом в якому просять суд:

- визнати протиправною відмову ГУ ПФУ у Вінницькій області у призначенні пенсії за віком громадянину України ОСОБА_1 ;

- зобов`язати ГУ ПФУ у Вінницькій області призначити громадянину України ОСОБА_1 пенсію за віком з дати звернення - 11.11.2019 та провести її випоату;

- зобов`язати ГУ ПФУ у Вінницькій області виплатити громадянину України ОСОБА_1 заборгованість по пенсійному забезпеченню за три роки, в період з 11.11.2016 по 11.11.2019 та провести її виплату.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пп. 1, 2 ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою повноваження надано.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визначаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Статтею 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової чи тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створення мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Відповідно до частини першої статті 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі Порядок №22-1), заява про призначення пенсії непрацюючим громадянам і членам їх сімей подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до органу, що призначає пенсію, за місцем, проживання (реєстрації), або законним представником відповідно до законодавства за місцем проживання (реєстрації) заявника.

Пунктом 2.9 вказаного Порядку №22-1 встановлено, що особа, яка звертається за пенсією (незалежно від виду пенсії), повинна пред`явити паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік).

Відповідно до статті 5 Закону України «Про громадянство України» документами, що підтверджують громадянство України є: паспорт громадянина України, свідоцтво про належність до громадянства України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, тимчасове посвідчення громадянина України, проїзний документ дитини, дипломатичний паспорт, службовий паспорт, посвідчення особи моряка, посвідчення члена екіпажу, посвідчення особи на повернення в Україну.

Згідно із частиною другою статті Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

З матеріалів справи, а саме копії заяви про призначення/перерахунок пенсії від 07.11.2019 судом встановлено, що законний представник ОСОБА_1 , ОСОБА_3 звернувся до ГУ ПФУ у Вінницькій області із заявою про призначення пенсії та долучив до неї нотаріально засвідчені копії: довіреності № б/н від 03.09.2019, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, а також копії РНОКПП, трудової книжки, довідок про заробітну плату №48, 49, 50 від 11.03.1997 та №б/н від 28.03.1997.

Разом з тим, всупереч встановленим вимогам Порядку №22-1, відповідач будь-якого вмотивованого рішення (розпорядження) по заяві позивача не прийняв, натомість ГУ ПФУ у Вінницькій області листом № 7148/10-1-50/02 від 28.11.2019 відмовило в її розгляді з мотивів недотримання вимог Порядку №22-1 та ст. 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Враховуючи вищезазначене, слід констатувати, що заява ОСОБА_1 про призначення пенсії від 07.11.2019 належним чином не розглянута, а тому в діях відповідача наявні ознаки протиправної бездіяльності.

Проте, вимога позивача зобов`язати ГУ ПФ України у Вінницькій області призначити позивачу пенсію є передчасною, оскільки така вимога може мати місце у випадку визнання протиправним рішення відповідача про відмову у призначенні та виплаті пенсії, яке в даному випадку ним не приймалось.

За приписами вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до частини першої статті 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Пункт четвертий частини другої цієї статті вказує, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії

На підставі викладеного, зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності суд доходить висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню шляхом визнання протиправною бездіяльності ГУ ПФ України у Вінницькій області щодо не розгляду заяви позивача про призначення пенсії та зобов`язання відповідача розглянути та прийняти рішення за заявою ОСОБА_1 (його представника за довіреністю) про призначення пенсії за віком, відповідно Порядку №22-1.

Відповідно до положень статті 139 КАС України враховуючи відсутність судових витрат позивача їх розподіл не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

в и р і ш и в :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком, як непрацюючому пенсіонеру та дитині війни.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області розглянути та прийняти рішення по заяві ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком, як непрацюючому пенсіонеру та дитині війни, відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 за №22-1, з урахуванням висновків наведених в даному рішенні та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 30.09.2019 у справі №475/164/17.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 )

Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21036, )

Суддя Жданкіна Наталія Володимирівна