Справа № 404/9267/19
Суддя: Бершадська О. В.
Дата ухвалення: 2020-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 404/9267/19
Номер провадження 2-а/404/501/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2020 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді - Бершадської О.В.

за участі секретаря - Коноваленко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому за правилами спрощеного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського взводу № 2 роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції Щека Володимира Івановича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом, яким просить скасувати постанову серії НК №533699 від 18 грудня 2019 року; провадження по справі закрити.

Свої вимоги мотивує тим, що в обох напрямках руху було створено автомобільний затор, в якому він опинився на своєму авто, який виник у звязку з тим, що вантажний автомобіль через припарковані на узбіччі дороги авто не міг заїхати на площу. Простоявши в автомобільному заторі він не вимикаючи двигун авто попросив свого сина вийти і подивитися, що сталося і з"ясувати як довго це буде тривати. Коли син вийшов із авто, і повернувшись сказав, що затор надовго, в цей час до нього підійшов працівник патрульної поліції. Виходячи з наведеного, особисто Правил дорожнього руху не порушував. Вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення стягнення є не обґрунтованим, а постанова про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст.283 КпАП України. Під час розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення порушені вимоги ст.280 КпАП України, не були достатньо з`ясовані обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, також інспектором не роз"яснено його права. Однак, стосовно нього складено Постанову серії НК №533699 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 18.12.2019 року. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Бершадську О.В. для розгляду справи про скасування постанови. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27 грудня 2019 року прийнято позовну заяву та відкрито провадження. Розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження. Призначено судове засідання, з викликом сторін. В судове засідання позивач подав заяву про підтримання заявлених позовних вимог та розгляд справи у його відсутності на підставі наявних у ній матеріалів.

Відповідач - поліцейський взводу № 2 роти № 1 батальйону управління патрульної поліції в Кіровоградській області ДПП молодший лейтенант поліції Щека Володимир Іванович, в судове засідання не з"явився, повідомлявся належно, через канцелярію суду, надав відзив на позов, згідно якого вимоги не визнав, у їх задоволенні просив відмовити. Вважає свої дії законними та такими, що вчиненні у межах правового поля. Оскаржувана постанова складена ним у відповідності до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395. Як доказ по справі додав відео-фіксацію з місця адміністративного правопорушення від 18.12.2019 року, що здійснювалася на нагрудний відео реєстратор згідно ст. 40 Закону України «Про національну поліцію».

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції, її представик в судове засідання не з"явився, повідомлявся належно, письмових пояснень не подав.

Частиною 4 статті 229 КАС України встановлено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи ( в тому числі оглянувши відео-фіксацію з місця адміністративного правопорушення, що здійснювалася на нагрудний відео реєстратор) , суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, з наступного.

Судом встановлено, що згідно матеріалів оскаржуваної постанови, 18 грудня 2019 року о 11 год. 30 хв. в м. Кропивницький на вул. Віктора Чміленка, 34, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем SKODA FABIA, державний номерний знак НОМЕР_1 не виконав вимогу дорожнього знаку 3.34 "Зупинка заборонена", здійснив зупинку в зоні дії знаку, чим порушив п. 8.4 "в" ПДР України.

По факту вчинення правопорушення 18 грудня 2019 року поліцейським взводу № 2 роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції молодшим лейтенантом поліції Щека Володимиром Івановичем винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №533699, якою прийнято рішення до ОСОБА_1 застосувати адміністративне стягнення -штраф у розмірі 255,00 грн. за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.122 КУпАП (а.с.12).

У відповідності до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути притягнутий заходам адміністративного примусу у зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху (далі - Правила), затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно з п. 1.9. ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п. 1.10 ПДР України, зупинка це припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо).

Відповідно до п. 8.1, 8.2 ПДР, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками. Дорожні знаки мають перевагу перед дорожньою розміткою і можуть бути постійними, тимчасовими та із змінною інформацією.

Відповідно до п. 8.4 "в" Правил, дорожні знаки поділяються на групи: заборонні знаки-запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Відповідно до Розділу 33 «Дорожні знаки» ПДР знак 3.34 «Зупинку заборонено» забороняє зупинку і стоянку транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу). Зона дії знаку - від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, - до кінця населеного пункту. Дія знаку не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету. Дія знаку поширюється лише на той бік дороги, на якому він встановлений.

У правилах дорожнього руху, в п. 8.2 із позначкою 1 написано наступне: «Дорожні знаки застосовуються відповідно до цих Правил й повинні відповідати Вимогам національного стандарту»

Для систематизації установки дорожніх знаків, приведення їх до єдиного зразка, доведення основних вимог до них, в Україні існує ДСТУ 4100-2002. Відповідно п. 10.5.30 цього документа, передбачено, що: У населених пунктах дорожні знаки 3.34-3.37 повинні застосовуватись з табличками 7.2.2-7.2.6, 7.4.1-7.4.7,7.5.1-7.5.6,7.18. І далі: Допускається застосовувати знак 3.34 разом з розміткою 1.4.

Відповідно до п. 8.2.1 Правил дорожнього руху дорожні знаки повинні розміщуватись таким чином, щоб їх було добре видно учасниками дорожнього руху як у світлу так і в темну пору доби. При цьому дорожні знаки не повинні бути закриті повністю або частково від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами.

Дорожні знаки повинні бути видимими на відстані не менше як 100 м. за напрямком руху та розміщення не вище 6 м над рівнем проїзної частини

Дорожні знаки розміщуються таким чином, щоб інформація, яку вони передають, могли сприймати саме ті учасники руху, для яких вона призначена.

Пунктом 2.7 розділу 34 Правил дорожнього руху передбачено, що вертикальна жовта розмітка позначає бордюри в місцях де заборонено стоянку транспортних засобів.

За приписами ч. 1 ст. 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів. Частиною 1 ст. 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені в тому числі і ч. 1 ст. 122 КУпАП. Статтею 258 КУпАП визначаються перелік випадків, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається. Так, приписами даної норми визначено, що протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238) частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і п`ятою статті 116, частиною третьою статті 116-2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, 185-3, статтею 197 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), статтею 198 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.

Частиною 2 ст. 257 КУпАП також передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

Щодо посилання позивача на рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 № 5-рп/2015, суд зазначає наступне.

Так, у пункті 2.4 мотивувальної частини рішення у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення зазначено, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення «за місцем його вчинення», застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України. Таким чином, Конституційний Суд України дійшов висновку, що словосполучення «за місцем його вчинення», яке міститься в положенні частини першої статті 276 Кодексу, визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Дане твердження спростовується п.1 p. III Інструкції №1395, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення, частиною 4 статті 258 КУпАП. у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 КУпАП та статтею 133 Конституції України, відповідно до якої систему адміністративно-територіального устрою України складають: Автономна Республіка Крим, області, райони, міста, райони в містах, селища і села.

На підставі вище зазначеного, суд зазначає, що інспектором, як посадовою особою Управління, правомірно було розглянуто справу про адміністративне правопорушення та винесено постанову на місці вчинення правопорушення.

Щодо посилання позивача на те, що інспектором порушено процедуру притягнення його до адміністративної відповідальності , суд зазначає наступне.

Так, процедура оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція, матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначається Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 № 1395 (далі - Інструкція №1395) .

Приписами п. 4 Інструкції №1395 визначено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121 КУпАП. Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Поліцейський, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, залежно від установлених обставин зазначає у рішенні про наявність або відсутність вини конкретної особи у його вчиненні та за результатами розгляду справи по суті на підставі статті 247 КУпАП приймає рішення щодо закриття справи про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Таким чином, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством.

З даного відеозапису вбачається, що інспектором дотримана процедура притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Разом з цим, за приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Так, частиною 1 цього Закону закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Пунктом 8.4 «е» Правил дорожнього руху передбачено, що таблички до дорожніх знаків уточнюють або обмежують дію знаків, разом з якими вони встановлені.

У м. Кропивницькому на вул. Чміленка, знак 3.34, який встановлений без табличок «Зона дії знаку» і біля якого немає жодної жовтої лінії.

А тому, суд вважає висновки інспектора про порушення позивачем п.8.4 «в» Правил дорожнього руху припущеннями та такими, що не підтверджені фактичними даними для доказування вини особи.

Так, судом переглянута надана відповідачем відео-фіксація, що здійснювалася на нагрудний відео реєстратор, з якого вбачається, що на DVD диску міститься 3 відеофайла. З дослідженого відеозапису, не можливо встановити факт порушення позивачем вимог п. 8.4 (в) Правил дорожнього руху, оскільки не відображає необхідних даних та доказів того, що саме позивач, керуючи транспортним засобом, дійсно здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» по вул. В. Чміленка в м. Кропивницький, не можливо встановити, що припаркований транспортний засіб позивача знаходиться в зоні дії дорожнього знаку «зупинка заборонено» оскільки, на бордюрі відсутня відповідна вертикальна жовта розмітка, тому дане відео не може бути прийнято судом доказом по даній справі в розумінні ст.ст. 72,73 КАС України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем по справі не було надано належних доказів в розумінні ст. 251 КУпАП на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, яке виразилось у порушенні п. п. 8.4 (в) ПДР України, а відтак відповідач не довів правомірність винесення ним оскаржуваної постанови.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 2, 8, 9, 72-77, 132, 134, 139, 241-246, 250, 271, 272, 286 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до поліцейського взводу № 2 роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції Щека Володимира Івановича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 18.12.2019 року серії НК № 533699 відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Відомості про учасників справи: позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ;

відповідач: поліцейський взводу № 2 роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції молодший лейтенант поліції Щека Володимир Іванович, місцезнаходження: вул. Юрія Бутусова, 22 "б", м. Кропивницький;

третя особа: Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: вул. Юрія Бутусова, 22 "б", м. Кропивницький.

Повне судове рішення складено 26.02.2020 року

Суддя Кіровського О. В. Бершадська

районного суду

м.Кіровограда