Справа № 480/5313/19
Суддя: О.М. Кунець
Дата ухвалення: 2020-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 лютого 2020 р. Справа №480/5313/19
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Кунець О.М.,
за участю секретаря судового засідання - Токар Ю.В.,
представника відповідача - Єрьоменко Д.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/5313/19за позовом ОСОБА_1 до Сумського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Сумського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, у якій просить суд:
- визнати протиправними дії відповідача в частині невиплати позивачу індексації грошового забезпечення під час військової служби в період роботи з 11.02.2015 по 05.04.2016 та під час роботи в період з 11.07.2012 по 09.07.2017 на час виключення позивача із списків особового складу прикордонного загону;
- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період проходження служби з 11.02.2012 по 05.04.2016 та під час роботи в період з 11.07.2012 по 09.07.2017 на час виключення позивача із списків особового складу прикордонного загону.
Свої вимоги позивач мотивує тим, що він з 11.02.2015 по 05.04.2016 був призваний Сумським ОМВК та проходив службу у Сумському прикордонному загоні Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України. Крім цього, у період з 11.07.2012 по 09.07.2017 працював на посаді начальника команди воєнізованої охорони у Сумському прикордонному загоні Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України. Як зазначає позивач, під час військової служби, у період з 11.02.2015 по 05.04.2016 та під час роботи в період з 11.07.2012 по 09.07.2017 йому не здійснювалась індексація грошового забезпечення, у зв`язку з чим позивач вважає такі дії відповідача протиправними.
Ухвалою суду від 08.01.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
05.02.2020 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що індексація грошового забезпечення не є складовою місячного грошового забезпечення (заробітної плати) військовослужбовців, має особливий і непостійний вираз виплати, нараховується лише за сукупністю певних умов. На переконання відповідача, індексація є соціальною гарантією держави щодо підтримання купівельної спроможності населення України. Крім того, відповідач зазначає, що виплата індексації заробітної плати здійснюється виключно в межах фінансових ресурсів на відповідний рік. Враховуючи вимоги Закону України "Про Державний бюджет України на 2015-2017 роки" було значно зменшено видатки для військових частин. У зв`язку з цим відповідачу кошти для нарахування та виплати індексації грошового забезпечення протягом 2015-2018 років не передбачалися. Разом з тим, відповідач вказує, що у період з 11.07.2012 по 31.01.2015 ОСОБА_1 індексація заробітної плати нарахована та виплачена в повному обсязі, заборгованість відсутня, з 11.02.2015 по 05.04.2016 індексація дійсно не нараховувалась та не виплачувалась, а за період з 06.04.2016 право на виплату індексації грошового забезпечення набуто у червні 2017 у зв`язку зі збільшенням посадового окладу у травні 2016 та січні 2017. В подальшому індексація грошового забезпечення виплачувалась без затримок. Тому, просить відмовити в задоволенні позову (а..32-36).
12.12.2020 представник відповідача подав до суду додаткові письмові пояснення, згідно яких свідчить, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 (зі змінами та доповненнями), та офіційно опублікованих індексів споживчих цін (ІЦС) зі звітний місяць величина приросту ІЦС для проведення індексації у лютому-квітні 2015 становила ставку "0" : лютий 2015 - 0, березень 2015 - 0, квітень 2015 - 0.
Отже, відповідач вважає безпідставними позовні вимоги про виплату індексації щодо виплат які було здійснено у період з лютого по березень 2015 року.
У судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлений (а.с.41).
Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог виходячи з позиції, викладеній у письмовому відзиві та додаткових поясненнях від 12.02.2020. Просив суд звернути увагу на те, що за період з 11.07.2012 по 31.01.2015 ОСОБА_1 індексація заробітної плати нарахована та виплачена в повному обсязі, заборгованість відсутня, в період з лютого 2015 року по квітень 2015 року індексація взагалі не повинна була нараховуватися у зв"язку з нульовою ставкою ІЦС.
Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 у період з 11.07.2012 по 09.07.2017 працював на посаді начальника команди воєнізованої охорони у Сумському прикордонному загоні Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України.
На підставі Указу Президента України від 14.01.2015 №15/2015 "Про часткову мобілізацію" ОСОБА_1 в період з 11.02.2015р. по 06.04.2016р. був призваний Сумським ОВК та проходив службу у Сумському прикордонному загоні Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України.
Вважаючи , що відповідачем не здійснювалась нарахування та виплата індексації грошового забезпечення під час військової служби в період з 11.02.2015р. по 05.04.2016р. та під час роботи в період з 11.07.2012р. по 09.07.2017р., позивач звернувся до відповідача зі зверненням про здійснення відповідних нарахувань.
У відповідь на звернення позивач отримав лист №11/Л-373 від 25.11.2019р. зі змісту якого позивачу стало відомо, що індексація дійсно не нараховувалась відповідачем у зв"язку з обмеженими фінансовими ресурсами, тоді як дані виплати здійснюються в межах фонду грошового забезпечення і заробітної плати. До даної відповіді відповідачем було додано розрахунково-платіжні відомості про отримане грошове забезпечення за період з липня 2015 року по квітень 2016 року. (а.с.9-13).
Вважаючи , що відповідач фактично відмовляється виплачувати позивачу індексацію грошового забезпечення за відповідний період та вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом який є предметом розгляду у даній справі.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.
Статтею 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" визначено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення трудових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Відповідно до абз.2 ч.3 ст.9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Абзацом 2 частини 4 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" встановлено, що порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Відповідно до ч.ч.2,3 ст.9 вказаного Закону до складу грошового забезпечення входять посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Як встановлено судом, позивачу за період з травня 2015 року по 05 квітня 2016 не виплачувалась індексація грошового забезпечення за час військової служби (а.с.11-13,37).
Стосовно наявності у позивача права на проведення індексації його доходів, суд зазначає наступне.
Так, згідно з частиною 1 ст.2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії, стипендії, оплата праці (грошове забезпечення), оплата праці (грошове забезпечення).
Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Індексація грошових доходів населення здійснюється за місцем їх отримання за рахунок відповідних коштів (ст. 9 Закону)
Статтею 18 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" визначено, що індексацію доходів населення, яка встановлюється для підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін, віднесено до державних соціальних гарантій, що, згідно зі ст. 19 цього Закону, є обов`язковими для всіх підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.
Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.
Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення, що поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників визначає Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003, з наступними змінами та доповненнями (далі - Порядок №1078).
Згідно з п.6 Порядку №1078, виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких проводяться відповідні грошові виплати населенню, а саме:
1) підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів;
2) підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету;
3) об`єднання громадян підвищують розміри оплати праці за рахунок власних коштів;
4) індексація допомоги по безробіттю, що надається відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, проводиться за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття;
5) індексація стипендій особам, які навчаються, проводиться за рахунок джерел, з яких вони сплачуються;
6) індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться за рахунок коштів платника аліментів;
7) індексація сум відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також сум, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, проводиться за рахунок джерел, з яких вони сплачуються.
У разі коли грошовий дохід формується з різних джерел і цим Порядком не встановлено черговості його індексації, сума додаткового доходу від індексації виплачується за рахунок кожного джерела пропорційно його частині у загальному доході.
Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. За вимогами вказаних нормативно-правових актів проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.
Аналіз наведених вище нормативно-правових актів, за відсутністю затвердженого особливого порядку індексації військовослужбовців, дає підстави для нарахування індексації грошового забезпечення у встановленому Урядом України порядку, а саме Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078.
Тобто, сума індексації грошового забезпечення є складовою частиною грошового забезпечення і відповідно до Закону, підлягає обов`язковому нарахуванню та виплаті.
Проте, позивачу за період з травня 2015 по 05 квітня 2016 не нараховувалась та не виплачувалась індексація грошового забезпечення як військовослужбовцю, що підтверджується відповідними розрахунково-платіжними відомостями (а.с.11-13,37). Дана обставина свідчить про протиправність дій відповідача.
Як зазначив Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, державні органи не вправі посилатись на відсутність коштів, як на підставу невиконання своїх зобов`язань і виправдання своєї бездіяльності (рішення "Кечко проти України", "Сук проти України").
Що стосується посилань представника відповідача у відзиві на те, що індексація проводиться у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, а вказаний порядок не передбачає механізм виплати сум індексації у поточному році за минулі періоди, суд зазначає, що обмежене фінансування жодним чином не впливає на наявність чи відсутність у позивача права на нарахування індексації грошового забезпечення, що є предметом спору у даній справі.
Що стосується періоду проходження військової служби за лютий-квітень 2015, то відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 (зі змінами та доповненнями), та офіційно опублікованих індексів споживчих цін (ІЦС) зі звітний місяць величина приросту ІЦС для проведення індексації у лютому-квітні 2015 становила: лютий 2015 - 0, березень 2015 - 0, квітень 2015 - 0.
Щодо індексації грошового забезпечення за час роботи у Сумському прикордонному загоні Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України за період з 11.07.2012 по 09.07.2017, суд встановив, що заборгованість з індексації заробітної плати працівнику ОСОБА_1 нарахована та виплачена в повному обсязі, заборгованість відсутня (а.с.37).
Таким чином, у цій частині позовних вимог необхідно відмовити.
Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне визнати протиправними дії Сумського прикордонного загону щодо невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення під час військової служби в період роботи з 01.05.2015 по 05.04.2016 та зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення під час військової служби в період роботи з 01.05.2015 по 05.04.2016. В іншій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню у зв"язку з їх безпідставністю. Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Сумського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Сумського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України в частині невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення під час військової служби в період роботи з 01.05.2015 по 05.04.2016.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 21.02.2020 року.

Суддя О.М. Кунець