Справа № 263/18707/19
Суддя: Томілін О. М.
Дата ухвалення: 2020-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/263/105/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2020 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Томілін О.М., за участі секретаря судового засідання Астахової О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕАК № 1735197 від 11.11.2019,

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕАК № 1735197 від 11.11.2019 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

На обґрунтування вимог позивач посилається на те, що 11.11.2019 поліцейським УПП в Донецькій області ДПП Михайленком І.С. була винесена постанова серії ЕАК № 173519 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. Відповідно до постанови позивач 11.11.2019 о 18:39 год. на автомобілі «ГАЗ», номерний знак НОМЕР_1 , за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Флотська, буд.128 у темну пору доби рухався без увімкненого ближнього світла фар, чим порушив п.19.1 «а» ПДР України. Позивач зазначає, що неодноразово наполягав на тому, щоб під час розгляду справи поліцейський врахував всі фактичні дані, в тому числі відеозапис та ознайомив його з відеозаписом, однак йому було відмовлено. За таких обставин позивач постанову вважає незаконною, та 14.11.2019 звернувся до УПП в Донецькій області зі скаргою на незаконні дії поліцейського Михайленка І.С. , однак, начальник УПП в Донецькій області ДПП надав відповідь, що дії поліцейського не суперечать діючому законодавству. Зазначає, що п.19.1 «а» ПДР України не порушував, постанова не містить посилань на жодні належні та допустимі докази, зокрема, показань свідків, показання технічних приладів та засобів, посилання на офіційні документи, тощо, на підставі яких поліцейським зроблено висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП. Вважає, що будь-якої підготовки до розгляду справи не було, не були досліджені докази, не було надано для ознайомлення відеозапис, не було відео фіксації під час розгляду справи, чим поліцейським порушено вимоги ст.ст. 251, 268, 278, 279 КУпАП. Просить скасувати постанову серії ЕАК № 1735197 від 11.11.2019.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 23 грудня 2019 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, визначено строк для відповідача для подання відзиву на позов та позивачу для надання відповіді на відзив, роз`яснено строки та порядок надання суду доказів.

13.01.2020 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він позовні вимоги не визнав, зазначив, що позивач керував транспортним засобом ГАЗ, номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Флотська, в районі будинку 128, в темну пору доби без ввімкненого ближнього світла фар, чим порушив п.19.1 «а» ПДР України. Вказана обставина була виявлена поліцейським взводу №2 роти №3 батальйону №1 УПП в Донецькій області ДПП Михайленком І.С. З відеозаписом позивач не виявляв бажання знайомитися, неодноразово визнав факт вчинення правопорушення, посилання позивача на відсутність відеозапису не відповідають дійсності. Постанову вважає винесеною правомірно та просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заперечення на відзив від позивача не надійшли.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 03 березня 2020 року відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача про заміну неналежного відповідача, а саме: Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції на належного відповідача - інспектора взводу №2 роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Михайленка І.С.

У зв`язку із розглядом справи без повідомлення (виклику) сторін у спрощеному порядку, відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 9, 244 КАС України, виходить з такого.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (частини друга статті 122 КУпАП). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено, зокрема, до компетенції Національної поліції - ч. 2 ст. 258 КУпАП.

Згідно з ч. 3 ст. 258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі передбачено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка (п. 9 Інструкції).

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (п. 10 Інструкції).

У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (п. 4 розділу 1 Інструкції).

Пункт 1 розділу ІІІ Інструкції, визначає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно з ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Остання, наразі, містить вимоги до змісту постанови про правопорушення. Так, постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Судом установлено, що згідно з постановою у справі про адміністративне правопорушення від 11.11.2019 серії ЕАК № 1735197, ОСОБА_1 11.11.2019 о 18:39 год., у м. Маріуполі по вул. Червонофлотська (Флотська), 128, керував транспортним засобом ГАЗ , номерний знак НОМЕР_1 , без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби, чим порушив п.19.1. «а» ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, у зв`язку з чим на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Згідно з пунктом п.19.1. «а» ПДР України у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої : на всіх механічних транспортних засобах - фари ближнього (дальнього) світла.

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за порушення користування зовнішніми освітлювальними приладами.

Як визначено ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідачем, як доказ правомірності дій поліцейських, в суд був наданий відеозапис від 11.11.2019.

З відеозапису вбачається, що автомобіль «ГАЗ», номерний знак НОМЕР_1 , у темну пору доби був без увімкненого ближнього світла фар, позивач не заперечував факт вчинення ним правопорушення, кілька разів зазначив, що забув увімкнути фари, оскільки у місті світло та він не помітив, що вони не ввімкнені. Інспектором поліції позивачу були роз`яснені його права, передбачені Законом. Позивач не скористався своїми правом, ніяких клопотань не подавав, ознайомлюватися з відеозаписом правопорушення не просив , тим самим прийняв участь у розгляді справи.

З урахуванням зазначеного відповідачем цілком обґрунтовано та законно було прийнято рішення про порушення правил дорожнього руху та винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

З огляду на вказаний вище відеозапис, суд не приймає до уваги посилання позивача у позові про те, що він не порушував правила дорожнього руху, оскільки вони не підтверджені жодними доказами, спростовуються дослідженими доказами, та вважає їх способом захисту, спрямованим на уникнення адміністративної відповідальності за вчинений проступок.

Як вбачається з доводів позовної заяви, позивач наводить як підставу позову відсутність в його діях події та складу адміністративного правопорушення, а також те, що відповідачем порушено процедуру розгляду справи, зокрема, позивач вказує на те, що інспектор незаконно розглянув справу не ознайомивши його з відеозаписом, порушив вимоги щодо процедури розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу були роз`яснені його права, постанова про адміністративне правопорушення була складена в присутності позивача, який притягався до адміністративної відповідальності, а також не скористався правом на правову допомогою, будь-яких клопотань при цьому не заявляв.

Аналіз матеріалів справи та вищенаведених норм свідчить про дотримання інспектором поліції порядку прийняття постанови з наданням (роз`ясненням) позивачу його прав.

Щодо твердження про незаконність постанови у зв`язку з відсутністю в ній посилань на належні та допустимі докази, показання технічних приладів, то такі є безпідставними, оскільки в постанові зазначено, що відеозапис здійснювався на портативний відео реєстратор ОМТ1 АН01080 та був долучений до матеріалів справи.

Відповідно до ч. 2 статті 122 КУпАП порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку тягне за собою накладення штрафу в розмірі 25 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідачем за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення цілком обґрунтовано було накладено єдиний розмір стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн., що відповідає санкції ч. 2 ст. 122 КУпАП.

При цьому згідно з частиною 2 статті 33 КУпАП при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху інспектором не повинні враховуватися характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

За таких обставин судом не встановлено будь-яких порушень з боку відповідача, а його дії при розгляді справи про адміністративне правопорушення та складанні постанови щодо ОСОБА_1 відповідають діючому законодавству, та у зв`язку із цим підстав для скасування прийнятої постанови немає.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 94, 160-163 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕАК № 1735197 від 11.11.2019 - відмовити.

Рішення може бути оскаржена до Першого адміністративного апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя О.М.Томілін