Справа № 280/6429/19
Суддя: Сацький Роман Вікторович
Дата ухвалення: 2020-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

25 лютого 2020 року 12 год. 34 хв.Справа № 280/6429/19 м.Запоріжжя
Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Сацький Р.В., за участі секретаря судового засідання Серебрянниковій О.А. та сторін

від позивач: адвокат Єренко Д.В.,

від відповідача 1: не прибув,

від відповідача 2: ОСОБА_1 ,

від відповідача 3: Урсуленко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , код ДРФО НОМЕР_1 )

до відповідача 1: Міністерства внутрішніх справи України (юридична адреса: 01024, м. Київ, вул. Академіка Богомольця, буд. 10, )

до відповідача 2: Головного сервісного центру МВС України (юридична адреса: 04071, м. Київ, вул. Лук`янівська, буд. 62, )

до відповідача 3: Регіональний сервісний центр МВС в Запорізькій області (ідентифікаційний код 40112207, вул. Незалежної України, 57, м. Запоріжжя, 69035)

про визнння дій протиправними, скасування висновку №1006 від 02.12.2019 в частині, наказів від 02.12.2019 №№1006, 1174 о/са, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу

ВСТАНОВИВ:

24 грудня 2019 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_2 (далі позивач) до Міністерства внутрішніх справи України (далі відповідач 1) та Головного сервісного центру МВС України (далі відповідач 2), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправними дії щодо виставлення негативної оцінки за оцінюванням результатів службової діяльності державних службовців щодо ОСОБА_2 ;

- скасувати Висновок щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців територіальних органів з надання сервісних послуг МВС, затверджений наказом МВС України № 1006 від 02.12.2019 в частині ОСОБА_2 ;

- скасувати наказ МВС України № 1006 від 02.12.2019 «Про затвердження висновків щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, які займають посади державної служби категорій «Б» та «В» у 2019 р.» в частині стосовно позивача, ОСОБА_2 ;

- скасувати наказ МВС України № 1171 о/с від 06.12.2019 про звільнення ОСОБА_2 з посади начальника Регіонального сервісного центру МВС в Запорізькій області, як такого, що отримав негативну оцінку за результатами оцінювання службової діяльності у 2019 р.;

- поновити ОСОБА_2 на посаді начальника Регіонального сервісного центру МВС України в Запорізькій області та стягнути на користь ОСОБА_2 заробітну плату за час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги ґрунтуються на тому, що з 14 вересня 2018 року, ОСОБА_2 , було призначено на посаду начальника Регіонального сервісного центру МВС в Запорізькій області, що підтверджується наказом МВС України від 12.09.2018. На виконання вимог Закону України «Про Державну службу» Відповідачем було проведено оцінювання службової діяльності Позивача, за наслідками чого був складений Висновок щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців територіальних органів з надання сервісних послуг МВС, затверджений наказом МВС України № 1006 від 02.12.2019. За даними Висновку вбачається, що Позивачу за наслідками оцінювання його службової діяльності на посаді начальника регіонального сервісного центру МВС в Запорізькій області, виставлена оцінка «негативно». У подальшому, наказом МВС України № 1171 о/с від 06.12.2019 ОСОБА_2 було звільнено з посади з 16 грудня 2019 р., відповідно до п.4 ч.1 ст.83, п.3 ч.1, ч.3 та ч.5 ст.87 ЗУ «Про державну службу». Позивач вважає вказаний наказ про звільнення незаконним, протиправним та передчасним, у зв`язку з чим він підлягає скасуванню.

За результатами виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В» за 2019 р., Позивачем за загальним підсумком було отримано, середній бал позивача склав 2,25, що відповідає оцінці - «негативна».

З такою оцінкою Позивач не погоджується та вважає, що всупереч п.3 Типового порядку, оцінювання результатів службової діяльності проводилось без дотримання принципів об`єктивності, достовірності, доступності та прозорості, взаємодії та поваги до гідності державного службовця. При цьому не були враховані ключові показники діяльності Позивача, визначені з урахуванням його посадових обов`язків, а також дотримання ним загальних правил етичної поведінки та вимог законодавства у сфері запобігання корупції. Вважає, що перше завдання є таким, що не підлягає оцінюванню в зв`язку з тим, що завдання не могло бути виконано через обставини, які об`єктивно унеможливили його виконання і щодо яких Позивач не міг впливати. З наведених підстав просить суд позов задовольнити.

Ухвалою суду від 27 грудня 2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 10 лютого 2020 року о/об 15 год. 30 хв.

Відповідачам запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.

30.01.2020 від відповідача 2 надійшов відзив на позов, у якому вказує, що оцінювання позивача проводилось відповідно до вимог законодавства. Жодного порушення при проведенні оцінювання Позивача не було виявлено. У зв`язку з тим, що Позивач отримав оцінку негативно його було звільнено з займаної посади на законних підставах, а тому просить у задоволенні позову відмовити. Разом з відзивом відповідач 1 надав суду клопотання про залучення до розгляду справи співвідповідача Регіональний сервісний центр МВС в Запорізькій області.

31.01.2020 від відповідача 1 надійшов відзив на позов, у якому вказує на аналогічні доводи, що були викладені відповідачем 2 у відзиві на позовну заяву та просить у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою суду від 03 лютого 2020 року доручено Подільському районному суду міста Києва (04071, м. Київ, вул. Хорива, буд. 21) забезпечити проведення судового засідання, призначеного на 10 лютого 2020 року о/об 15 год. 30 хв. в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 10 лютого 2020 року заяву позивача про забезпечення позову задоволено та забезпечено позов шляхом зупинення дії Наказу МВС України про звільнення Позивача з посади № 1171 о/с від 06.12.2019 до набрання законної сили рішення суду у адміністративній справі № 280/6429/19.

10.02.2020 представником позивача через канцелярію суду (вх. №6231) подана відповідь на відзив, в якій зазначені мотиви відхилення доводів відповідачів, що були зазначені у відзиві на позов.

Ухвалою суду від 10.02.2020 залучено в якості відповідача 3 по справі - Регіональний сервісний центр МВС в Запорізькій області (ідентифікаційний код 40112207, вул. Незалежної України, 57, м. Запоріжжя, 69035).

Ухвалою суду від 10.02.2020 відкладено судове засідання на 25.02.2020 о/об 09 год. 30 хв.

Ухвалою суду від 20 лютого 2020 року у задоволенні клопотання представника відповідача 1 - Міністерства внутрішніх справи України щодо проведення судового засідання по справі №280/6429/19 в режимі відеоконференції - відмовлено.

Ухвалою суду від 25.02.2020 відмолено у задоволені клопотання представника відповідача 1 - Міністерства внутрішніх справи України про вихід із спрощеного провадження.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеним у позові. Просить адміністративний позов задовольнити повністю.

Представник відповідача 2 у судовому засіданні проти позову заперечив, надавши пояснення, аналогічні викладеним у відзиві. Просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Відповідач 3 у судовому засіданні надав пояснення аналогічні викладеним у відзиві. Просить суд розглянути позов на розсуд суду.

В зв`язку з неявкою до суду представника відповідача 1, судом у судовому засіданні було оголошено відзив відповідача 1 з якого вбачається, що відповідач просить суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

На підставі статті 243 КАС України в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини постанови та оголошено про час виготовлення постанови у повному обсязі.

Розглянувши та дослідивши надані документи, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлені наступні обставини.

З 14 вересня 2018 року, ОСОБА_2 було призначено на посаду начальника Регіонального сервісного центру МВС в Запорізькій області як такого, що успішно пройшов за конкурсом, що підтверджується наказом МВС України від 12.09.2018. Вказана посада державної служби відноситься до категорії «Б». Відповідно до ч.1 ст.44 ЗУ «Про державну службу», результати службової діяльності державних службовців щороку підлягають оцінюванню для визначення якості виконання поставлених завдань, а також з метою прийняття рішення щодо преміювання, планування їхньої кар`єри.

Відповідачем було проведено оцінювання службової діяльності позивача, за наслідками чого був складений Висновок щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців територіальних органів з надання сервісних послуг МВС, затверджений наказом МВС України №1006 від 02.12.2019.

За даними Висновку вбачається, що позивачу за наслідками оцінювання його службової діяльності на посаді начальника регіонального сервісного центру МВС в Запорізькій області, виставлена оцінка «негативно».

Наказом МВС України №1171 о/с від 06.12.2019 позивача було звільнено з посади з 16.12.2019 відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 83, п. 3 ч. 1 та ч. 5 чт. 87 Закону України «Про державну службу».

Не погоджуючись з такими діями відповідачів, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджувалися, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наявність достатніх підставі для прийняття законного та обґрунтованого рішення по справі.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Варто зазначити, що законом, який регулює відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, визначає правовий статус державного службовця є ЗУ «Про державну службу».

Частиною 1 ст. 5 вказаного Закону, передбачено, що правове регулювання державної служби здійснюється Конституцією України, цим та іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, постановами Верховної Ради України, указами Президента України, актами Кабінету Міністрів України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.

Згідно ч. 11 ст. 44 ЗУ «Про державну службу, передбачено, що Порядок проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців затверджується Кабінетом Міністрів України.

Процедура проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, а також порядок оскарження її результатів визначаються Законом України «Про державну службу», «Типовим порядком проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців», затверджений постановою КМУ № 640 від 23.08.2017, «Методичними рекомендаціями щодо визначення результатів виконання завдань державними службовцями, які займають посади державної служби категорій «Б» і «В» та затвердження висновку», затверджених наказом Національного агентства України з питань державної служби № 208-18 від 29.08.2018.

Згідно ч.2 та ч.5 ст.44 ЗУ «Про державну службу», оцінювання результатів службової діяльності проводиться на підставі показників результативності, ефективності та якості, визначених з урахуванням посадових обов`язків державного службовця, а також дотримання ним правил етичної поведінки та вимог законодавства у сфері запобігання корупції, виконання індивідуальної програми професійного розвитку, а також показників, визначених у контракті про проходження державної служби (у разі укладення). За результатами оцінювання службової діяльності державного службовця йому виставляється негативна, позитивна або відмінна оцінка з її обґрунтуванням.

Відповідно до п.9 «Типового порядку проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців» (далі Типовий порядок), оцінювання проводиться поетапно: визначення завдань і ключових показників; визначення результатів виконання завдань; затвердження висновку (крім випадків, коли жодне із визначених завдань не підлягає оцінюванню).

Так, на виконання вимог ЗУ «Про державну службу», Відповідачем було проведено оцінювання службової діяльності Позивача.

Позивачу, як державному службовцю категорії «Б», Відповідачами, були визначені наступні завдання:

1) Забезпечити роботу по відкриттю оновленого територіального сервісного центру № 2344 (на правах відділу) РСЦ МВС.

2) Покращення матеріально-технічної бази територіальних сервісних центрів.

3) Створення умов для підвищення рівня професійної компетентності державних службовців.

4) Забезпечення прозорості та інформаційної відкритості діяльності територіальних сервісних центрів.

За результатами виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В» за 2019 р., Позивачем було отримано:

за виконання першого завдання 0 балів;

за виконання другого завдання 3 бали;

за виконання третього завдання 3 бали;

за виконання четвертого завдання 3 бали.

За загальним підсумком, середній бал Позивача склав 2,25, що відповідає оцінці - «негативна»

Так, в обґрунтування виконання державним службовцем першого завдання зазначено, що таке завдання не виконано, оскільки державний службовець підійшов до нього формально. ТСЦ № 2344 не було введено в експлуатацію у якості оновленого центру в серпні 2019 р. Наявне приміщення не відповідає концепції оновлених сервісних центрів МВС встановленим стандартам, зовнішньому вигляду та технічному забезпеченню.

Проте, суд не погоджується з такими висновками та оцінкою першого завдання 0 балів з огляду на таке.

Позивачем при виконанні вказаного завдання вчинялися всі необхідні дії в межах його повноважень, щодо введення в експлуатацію оновленого ТСЦ № 2344 в м. Бердянськ. Зокрема, Позивачем було знайдено приміщення, що розташовувалося за адресою м. Бердянськ, вул. Шаумяна, буд. 2, загальною площею 500 кв. м, яке могло б використовуватися задля розміщення в ньому оновленого ТСЦ. Проте, при детальному дослідженні вказаного приміщення, було встановлено, що воно потребує капітального ремонту, вартість якого сягає приблизно 2 000 000,00 грн. Однак, станом на час виконання завдання, кошторисом РСЦ МВС не було передбачено видатків на вказані цілі.

Після встановлення даного, Позивач проводив зустрічі та наради з керівниками Запорізької обласної державної адміністрації та Бердянської міської ради задля виділення субвенцій на проведення капітального ремонту приміщення, в якому б мав розташовуватися оновлений ТСЦ. Однак вказані пропозиції були відхилені.

З метою подальшого виконання поставленого завдання, Позивачем була віднайдена земельна ділянка з кадастровим № :01:006:0228, з цільовим призначенням для розміщення адміністративної будівлі, за адресою м. Бердянськ, вул. Промислова, яка знаходилася в постійному користуванні РСЦ МВС в Запорізькій області. За наслідками інженерно-вишукувальних робіт та інших матеріалів було встановлено, що здійснення будівництва нового ТСЦ орієнтовно буде складати 8 000 000 грн та виготовлення проектної документації додатково 450 000 грн. Проте, як і в попередніх випадках, кошторис РСЦ МВС на 2019 р. вказаних сум коштів на здійснення даних робіт не передбачав. Задля фінансування робіт з виготовлення проектної документації Позивач неодноразово звертався до Головного сервісного центру МВС України, так як вказана проектна документація може бути виготовлена за кошти МВС України. Поряд з даним, до Запорізької обласної державної адміністрації були також направлені пропозиції щодо виділення субвенції на будівництво нового ТСЦ. Паралельно з вчинюваними діями, Позивачем велася робота щодо пошуку і інших приміщень для оновленого ТСЦ № 2344 в м. Бердянськ. Однак, вартість орендної плати знайдених приміщень коливалася в діапазоні 200 грн за 1 кв. м, що жодним чином не відповідало розмірам бюджетних призначень, затверджених кошторисом РСЦ МВС.

За положеннями п.14 «Положення про РСЦ МВС в Запорізькій області», затвердженого наказом МВС України від 07.11.2015 № 1407 (із змінами), слідує, що РСЦ МВС фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України, інших джерел, не заборонених законом.

Кошторис РСЦ МВС в Запорізькій області затверджується Державним секретарем МВС України (пп.14 п.5 Положення).

Суд не погоджується з доводами відповідачів про те, що позивач мав у своєму розпорядженні грошові кошти для виконання завдань, адже кошторисом на 2019 рік було виділено РСЦ у Запорізькій області грошові кошти у розмірі 1047620 гривень за кодом КЕКВ 2240 «Оплата послуг». Вказані пояснення відповідачів спростовуються наданим до суду поясненнями представника позивача відповідно до яких вбачається, що вказані кошти жодним чином не були використані позивачем у виконанні ним свого завдання, адже вони були спрямовані на інші потреби РСЦ МВС в Запорізькій області та були у повному обсязі використані. Так, зокрема кошти, які виділялись по КЕКВ 2240 були витрачені на наступні потреби, а саме: Послуги зв`язку та відправки кореспонденції, Послуги поточного ремонту та технічного обслуговування обладнання, локальної мережі, систем пожежогасіння, охоронної сигналізації тощо, оплата послуг з поточного ремонту будівель, приміщень, Плата за оренду приміщень, обладнання, Оплата послуг із страхування власних та орендованих приміщень, страхування транспортних засобів, страхування, цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, страхування водіїв, Придбання програмного забезпечення з правом користування цим програмним забезпеченням, Послуги реєстрації та перереєстрації придбаних автомобілів, Послуги з розроблення тимчасових індивідуальних базових норм витрат палива на придбані автомобілі, послуги з проведення обов`язкових медичних оглядів водіїв, Відшкодування земельного податку та податку на нерухоме майно орендованого приміщення ТСЦ 2343, Послуги прибирання орендованого приміщення ТСЦ 2342, Інформаційно-консультаційні послуги з комп`ютерної програми "M.E.Doc" та інші послуги не пов`язані з виконанням завдань позивача.

Отже, виконання завдання щодо введення в експлуатацію оновленого ТСЦ № 2344 в м. Бердянськ, залежало не лише від волі Позивача як державного службовця, на якого було покладено таке завдання, а й від фінансових показників затвердженого кошторису РСЦ МВС та відповідних субвенцій, за які мало фінансуватися його виконання.

Таким чином, суд констатує, що вчасне не виконання завдання залежало від сторонніх факторів, не пов`язаних на пряму зі службовою діяльністю Позивача та його повноваженнями. А тому вважає, що вказане завдання мало бути оціненим, як таке, що не підлягає оцінюванню

Суд також зауважує, що відповідачами було неправомірно знижено бали за завданнями 3 та 4.

По завданню № 3, щодо створення умов для підвищення рівня професійної компетентності державних службовців варто зазначити, що Позивачем вказане завдання також було виконано належним чином:

- 50 % державних службовців використовують дистанційні форми підвищення кваліфікації;

- 100 % прийнятих у 2019 році державних службовців пройшли підвищення кваліфікації на базі Запорізького національного університету та Запорізького центру перепідготовки і підвищення кваліфікації працівників органів державної влада, місцевого самоврядування, керівників державних установ та організацій;

- направлено на навчання до Запорізького національного університету державного службовця за державним замовленням;

- на базі Запорізького центру перепідготовки і підвищення кваліфікації працівників органів державної влади, місцевого самоврядування, керівників державних установ та організацій, працівники РСЦ МВС в Запорізькій області взяли участь у заходах з актуальних питань діяльності служб управління персоналу.

По завданню № 4 щодо забезпечення прозорості та інформаційної відкритості діяльності ТСЦ, Позивачем було виконано вимоги прозорості діяльності сервісних центрів, зокрема:

- створено веб-сторінку у соціальній мережі Фейсбук, з метою інформування громадян про розпорядок роботи, час прийому громадян, перелік послуг, надання консультацій в онлайн режимі та інша корисна для користувачів інформація;

- з метою відкритості діяльності РСЦ МВС було проведено 3 пресконференції та 2 брифінги для представників ЗМІ;

- організовано пізнавальні екскурсії до сервісних центрів МВС;

- з початку 2019 року на веб-сайті РСЦ МВС у Запорізькій області опубліковано 57 інформаційних матеріалів та оголошень;

- постійно забезпечується внесення актуальної інформації до електронних інформаційних боксів в ТСЦ МВС Запорізької області;

тощо.

Оцінюючи вищенаведені завдання відповідач не зазначив, які недоліки містять вказані завдання, що призвело до оцінки у 3 бали. Обґрунтування оцінки, наведене у висновку, носить загальний характер та не дає можливості з`ясувати чи були такі оцінки відповідачем виставлені у відповідності до визначених у додатку 4 до Типового положення критеріїв.

Додатком 4 до Типового порядку визначено критерії виставлення балів за результатами оцінювання, за якими:

«Не підлягає оцінюванню» - завдання не могло бути виконано через обставини, які об`єктивно унеможливили його виконання і щодо яких державний службовець не міг впливати чи пропонувати інший спосіб виконання завдання, зокрема тимчасова непрацездатність, відсторонення від виконання посадових обов`язків (повноважень).

«0» - завдання не виконано або під час його виконання порушено вимоги законодавства у сфері запобігання корупції.

«1» - завдання виконано частково, результати не можуть бути використані через необхідність суттєвого доопрацювання, до виконання завдання державний службовець підійшов формально, чим нівелював практичну цінність отриманого результату, або завдання виконане з демонстрацією неспроможності одночасного забезпечення на належному рівні і своєчасного виконання посадових обов`язків, або під час виконання такого завдання порушено вимоги правил етичної поведінки, або процес досягнення результату чи сам результат мав негативний відгук з боку користувачів, споживачів, співвиконавців, керівництва тощо.

«2» - завдання виконано, але з порушенням строку виконання та/або із залученням до виконання завдання інших осіб (під час виконання роботи державний службовець потребував надання зразків документів, допомоги у виробленні алгоритму роботи, аналізі нормативно-правових актів, суттєвому коригуванні проектів документів, проявляв низьку самостійність, недостатність знань нормативно-правових актів, вимог до підготовки службових документів, потребував нагадувань і високої міри контролю з боку керівника тощо).

«3» - завдання виконано своєчасно, результат якого повною мірою можна використати в роботі. Робота проводилась ефективно з дотриманням правил етичної поведінки.

«4» - завдання виконано своєчасно (завчасно), результат високої якості, його досягнуто з високим ступенем самостійності (за необхідності командної роботи), ініціативності, робота проводилась ефективно, з дотриманням правил етичної поведінки. Під час виконання завдання державним службовцем вносилися пропозиції щодо інших документів або їх удосконалення.

Кожне завдання державного службовця має пов`язуватися та визначатися з урахуванням його обов`язків, прав, повноважень що покладаються на державного службовця визначених у його посадовій інструкції, а також у положенні про відповідний структурний підрозділ, положенні про державний орган.

При цьому, при оцінці результатів виконання того чи іншого завдання, мають враховуватися всі фактори, що впливали на хід його виконання державним службовцем, в тому числі і ті, які не залежно від зусиль та волі унеможливили можливості державного службовця досягти запланованого результату.

Таким чином, з боку Відповідачів за наслідками оцінювання службової діяльності Позивача, було необґрунтовано занижено бали за виконаними завданнями та виставлено «негативну» оцінку, що у подальшому призвело до винесення незаконного наказу МВС України № 1171 о/с від 06.12.2019 про звільнення.

Суд також зазначає, що наказ МВС України № 1171 о/с від 06.12.2019 про звільнення є передчасним, з огляду на таке.

Згідно ч. 4 ст. 44 Закону України «Про державну службу», державного службовця ознайомлюють з результатами оцінювання його службової діяльності під підпис протягом трьох календарних днів після проведення оцінювання. Висновок щодо результатів оцінювання службової діяльності затверджується наказом (розпорядженням) суб`єкта призначення.

З наказом МВС України № 1006 від 02.12.2019 «Про затвердження висновків щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, які займають посади державної служби категорій «Б» та «В» у 2019 р. Позивача було ознайомлено 05.12.2019.

Згідно ч.7 ст.44 Закону України «Про державну службу», висновок, що містить негативну оцінку за результатами оцінювання службової діяльності, може бути оскаржений державним службовцем у порядку, визначеному статтею 11 цього Закону.

За положеннями ст. 11 Закону України «Про державну службу», у разі порушення наданих цим Законом прав або виникнення перешкод у реалізації таких прав державний службовець у місячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про це, може подати керівнику державної служби скаргу із зазначенням фактів порушення його прав або перешкод у їх реалізації. У скарзі державний службовець може вимагати від керівника державної служби утворення комісії для перевірки викладених у скарзі фактів.

Позивач 06.12.2019 звернувся зі скаргою на Висновок щодо оцінювання результатів службової діяльності державного службовця категорії «Б» за 2019 р. до Керівника державної служби МВС України Державного секретаря МВС України, в якій просив:

- частково скасувати Висновок щодо оцінювання результатів службової діяльності державного службовця категорії «Б» за 2019 рік, начальника РСЦ МВС в Запорізькій області Романенко А.Ю., затверджений наказом МВС України № 1006 від 0212.2019;

- утворити комісію для перевірки фактів викладених у його скарзі.

Відповідно до ч.3 ст.11 Закону України «Про державну службу», керівник державної служби зобов`язаний не пізніше 20 календарних днів з дня отримання скарги надати державному службовцю обґрунтовану письмову відповідь (рішення).

Станом на день подання позову до суду відповіді на подану скаргу Позивачу надано не було, жодної перевірки фактів викладених у скарзі не здійснено.

Отже, Відповідачем 1, передчасно, до розгляду скарги було винесено наказ про звільнення Позивача з займаної посади. Тобто, Відповідач 1, порушуючи право Позивача на оскарження Висновку, передбачене ч.7 ст.44 ЗУ «Про державну службу» здійснив звільнення останнього з займаної посади, що є грубим порушенням законодавства, в тому числі і права на працю.

Окрім даного, суд зауважує, що пунктом 43 «Типового порядку проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців», затвердженого постановою КМУ № 640 від 23.08.2017 передбачено, що у разі отримання державним службовцем негативної оцінки проводиться повторне оцінювання відповідно до цього Типового порядку. Затвердження висновку щодо повторного оцінювання здійснюється за формою згідно з додатком 5 не раніше ніж через три місяці та не пізніше ніж через п`ять місяців після затвердження висновку, що містить негативну оцінку.

Відповідачем 1 жодного повторного оцінювання до видачі наказу про звільнення ОСОБА_2 призначено та проведено не було, що також є порушенням вимог Типового порядку.

Суд не погоджується з доводами відповідачів про те, що Законом України «Про державну службу» на день затвердження висновку та винесення наказу про звільнення не містив положення, щодо обов`язкового проведення повторного оцінювання при отриманні негативної оцінки, адже вказану норму було виключено з закону, а тому проводити повторне оцінювання не було необхідності.

Таким чином, «Типовий порядок проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців», затверджений постановою КМУ № 640 від 23.08.2017 р. (далі - Типовий порядок) є спеціальним нормативно правовим актом, який детально регламентує процедуру оцінювання службової діяльності державного службовця, на відміну від ЗУ «Про державну службу», який лише поверхнево торкається питань оцінювання результатів службової діяльності такого службовця.

Отже, при вирішенні питання про звільнення Позивача з посади, Відповідач-1 мав враховувати не лише положення ЗУ «Про державну службу» в частині оцінювання результатів службової діяльності, а й положення іншого законодавства, що його визначають, в тому числі і «Типовий порядок проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців», затверджений постановою КМУ № 640 від 23.08.2017, який є спеціальним нормативно-правовим актом з даного питання, і яким детально регламентована процедура оцінювання результатів службової діяльності і встановлена обов`язковість проведення повторного оцінювання у передбачені строки, у випадку отримання державним службовцем негативної оцінки.

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч.1 та ч.3 статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ч. 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Оцінюючи наявні в матеріалах докази та доводи кожної зі сторін в сукупності та кожен зокрема суд вважає необхідним визнати протиправними дії щодо виставлення негативної оцінки за оцінюванням результатів службової діяльності державних службовців щодо ОСОБА_2 ; скасувати Висновок щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців територіальних органів з надання сервісних послуг МВС, затверджений наказом МВС України № 1006 від 02.12.2019 в частині ОСОБА_2 ; скасувати наказ МВС України № 1006 від 02.12.2019 «Про затвердження висновків щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, які займають посади державної служби категорій «Б» та «В» у 2019 р.» в частині стосовно позивача, ОСОБА_2 ; скасувати наказ МВС України № 1171 о/с від 06.12.2019 про звільнення ОСОБА_2 з посади начальника Регіонального сервісного центру МВС в Запорізькій області, як такого, що отримав негативну оцінку за результатами оцінювання службової діяльності у 2019 р; поновити ОСОБА_2 на посаді начальника Регіонального сервісного центру МВС України в Запорізькій області

Відповідно до ст. 235 ч. 2 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно з частин 1, 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Матеріалами справи встановлено факт сплати судового збору у розмірі 3073 гривні 60 копійок, що підтверджується квитанціями № 24454504 від 23.12.2019, № 24374734 від 19.12.2019.

Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 14, 90, 139, 143, 241-246 та 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , код ДРФО НОМЕР_1 ) до Міністерства внутрішніх справи України (юридична адреса: 01024, м. Київ, вул. Академіка Богомольця, буд. 10, ), до Головного сервісного центру МВС України (юридична адреса: 04071, м. Київ, вул. Лук`янівська, буд. 62, ), до Регіонального сервісного центру МВС в Запорізькій області (ідентифікаційний код 40112207, вул. Незалежної України, 57, м. Запоріжжя, 69035) про визнння дій протиправними, скасування висновку №1006 від 02.12.2019 в частині, наказів від 02.12.2019 №1006, №1174 о/са, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправними дії Міністерства внутрішніх справи України та Головного сервісного центру МВС України щодо виставлення негативної оцінки за оцінюванням результатів службової діяльності державних службовців щодо ОСОБА_2 .

Скасувати Висновок щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців територіальних органів з надання сервісних послуг МВС, затверджений наказом МВС України № 1006 від 02.12.2019 в частині ОСОБА_2 .

Скасувати наказ МВС України № 1006 від 02.12.2019 «Про затвердження висновків щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, які займають посади державної служби категорій «Б» та «В» у 2019 р.» в частині стосовно ОСОБА_2 .

Скасувати наказ МВС України № 1171 о/с від 06.12.2019 про звільнення ОСОБА_2 з посади начальника Регіонального сервісного центру МВС в Запорізькій області, як такого, що отримав негативну оцінку за результатами оцінювання службової діяльності у 2019 р.

Поновити ОСОБА_2 на посаді начальника Регіонального сервісного центру МВС України в Запорізькій області та стягнути на користь ОСОБА_2 заробітну плату за час вимушеного прогулу.

Стягнути на користь ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , код ДРФО НОМЕР_1 ) суму судового збору в розмірі 3073 (три тисячі сімдесят три) грн 60 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства внутрішніх справи України (юридична адреса: 01024, м. Київ, вул. Академіка Богомольця, буд. 10, ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписане суддею 02.03.2020.

Суддя Р.В. Сацький