Справа № 344/20226/19
Суддя: Ковалюк І. П.
Дата ухвалення: 2020-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/344/73/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Ковалюк І.П.,

секретаря Караїм Ю.В.,

розглянувши в порядку спрощеного письмового позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Галицької митниці Держмитслужби України про визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил,-

В С Т А Н О В И В:

13 листопада 2019 року позивач звернувся в суд із позовом до відповідача , у якому просив визнати протиправною та скасувати постанову в справі про порушення митних від 16.07.2019 року.

В обґрунтування позовних вимог покликається на відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення. Зазначає, що відповідачем порушено вимоги щодо порядку притягнення до адміністративної відповідальності при винесенні оскаржуваної постанови. Вказує, що відповідачем здійснено розгляд справ про порушення митних правил без його участі, не повідомивши про місце та час їх розгляду. Оскаржуваною постановою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 68 349,6 грн. Підставою для накладення адміністративного стягнення слугувало встановлення митницею факту порушення митних правил, відповідальність за які передбачена ст.485 МК України. Відповідно до постанови позивач шляхом надання органам доходів і зборів документу - договору купівлі - продажу № б/н від 09.10.2018, який містить неправдиві відомості щодо вартості товару, заявив Івано-Франківській митниці ДФС в митній декларації № UA20610/2018/412148 від 17.10.2018 неправдиві відомості щодо вартості товару, та вчинив дії спрямовані на неправомірне зменшення розміру митних платежів, які підлягали сплаті за митне оформлення товару - автомобіля марки «ОРЕL», модель «VIVARO», р.в. - 2015 , кузов № НОМЕР_2 в розмірі: 22 783, 20 грн. Позивач вважає такі висновки необґрунтованими, та просить вказану вище постанову суду скасувати та закрити провадження по справі.

09.12.2019 року представником відповідача Івано-Франківської митниці ДФС подано до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суду у задоволенні позову відмовити (а.с.22-26).

Ухвалою суду від 13 грудня 2019 року відповідача у справі - заступника начальника - начальника УПМП та МВ Івано-Франківської митниці ДФС Сучака С.В. замінено на належного відповідача - Галицьку митницю Держмитслужби Державної митної служби України.

Позивач в судове засідання не з`явився, представником позивача подано заяву про розгляд справи у їх відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, на електронну адресу суду подано клопотання від представника Галицької митниці Держмитслужби про розгляд справи у відсутності представника митниці, поданий суду відзив Івано-Франківської митниці ДФС від 04.12.2019 року впизнає в повному обсязі.

За змістом ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Із урахуванням наведеного судом ухвалено розгляд справи проводити в порядку письмового провадження на підставі наявних матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.485 Митного кодексу України.

Судом встановлено, що 11.10.2018 року громадянином України ОСОБА_1, який діяв по довіреності № ННІ 851137 від 08.10.2018, наданою громадянкою ОСОБА_2 , на праві купівлі на її ім`я, перевезення на територію України, митного оформлення та реєстрації товару - транспортного засобу було ввезено в Україну через пункт пропуску «Шегині-Медика», митного поста «Мостиська», Львівської митниці ДФС, товар - автомобіля марки «ОРЕL», модель «VIVARO», р.в. - 2015 , кузов № НОМЕР_2 .

В якості документа, якій містить відомості щодо вартості придбаного товару, одночасно з митною декларацією, позивачем надано Івано-Франківській митниці ДФС документ без перекладу на українську мову б/н від 09 жовтня 2018 року, згідно з яким ОСОБА_3 АДРЕСА_1, є покупцем, а нідерландська компанія Automarkt Beverwijk Holland - продавцем та відправником товару (вищезгаданого автомобіля), вартість товару складає 5000 євро.

16 липня 2019 року заступник начальника - начальник УПМП та МВ Івано-Франківської митниці ДФС Сучак С.В. виніс постанову у справах про порушення митних правил, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.485 Митного кодексу України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 68 349,6 грн. (а.с.5-6).

Із вказаної постанови митного органу слідує, що підставою для накладення адміністративного стягнення є подання ОСОБА_1 в митній декларації № UA20610/2018/412148 від 17.10.2018 неправдиві відомості щодо вартості товару.

ОСОБА_1 , вважаючи постанову про накладення адміністративного стягнення протиправною, звернувся до суду з вимогою про її скасування.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень (ст. 5 КАС України).

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч. 1, 2. ст. 9 КАС України).

Згідно зі ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зі змісту ст. 458 Митного кодексу України вбачається, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Завданням провадження у справах про порушення митних правил, відповідно до вимог ст. 486 Митного кодексу України, є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 498 Митного Кодексу України, особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та власники товарів, транспортних засобів, зазначених у п. 3 ст. 461 цього Кодексу (заінтересовані особи), під час розгляду справи про порушення митних правил у органі доходів і зборів або суді мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати копії рішень, постанов та інших документів, що є у справі, бути присутніми під час розгляду справи у органі доходів і зборів та брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою захисника, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, оскаржувати постанови органу доходів і зборів, суду (судді), а також користуватися іншими правами, наданими їм законом. Зазначені в цій статті особи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

Згідно зі ст. 489 Митного кодексу України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника. Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил органом доходів і зборів цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил. Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її повідомлення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи (ст. 526 Митного кодексу України).

Таким чином розгляд справи про порушення митних правил за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, можливий лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи.

В той же час матеріалами справи не підтверджується факт дотримання відповідачем вимог вищезазначеної статті, оскільки такі не містять доказів своєчасного повідомлення позивача або його представника про місце і час розгляду справи про порушення митних правил, а долучені докази підтверджують факт направлення такої кореспонденції позивачу, однак не свідчать про його обізнаність про місце і час розгляду справи про порушення митних правил.

Аналізуючи вищенаведені норми закону та фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що складання протоколу про порушення митних правил та розгляд справи про порушення митних правил відбулися за відсутності позивача, який в розумінні ст. 526 Митного кодексу України не був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що позбавило його можливості реалізувати права, передбачені ч. 1 ст. 498 Митного кодексу України, що, відповідно до вимог ст. 531 Митного кодексу України, є підставою для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил.

Частиною 1 ст. 485 Митного кодексу України передбачена відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Статтею 49 Митного кодексу України передбачено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм Митного кодексу України (ч. 1 ст. 51 Митного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст. 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документи, які підтверджують митну вартість, визначені частиною другою статті 53 Митного кодексу України.

Згідно зі ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Аналізуючи зміст наведених вище норм можна зробити висновок про те, що склад правопорушення, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України, передбачає, з поміж іншого, те що особа, яка його вчинила, діяла умисно, тобто усвідомлено, цілеспрямовано чинила так, щоб уникнути від сплати митних платежів (у тому числі й сплати їх у меншому розмірі). Таким чином, дії винної особи повинні характеризуватися такою формою вини як прямий умисел, а також переслідувати особливу мету - ухилення від сплати податків та зборів або зменшення їх розміру.

Документи, подані позивачем при ввезенні вищевказаного транспортного засобу на митну територію України, не викликали сумніву як щодо порядку їх заповнення, так і щодо їх змісту. Ці документи не мають будь-яких розбіжностей, виправлень, містять необхідні відомості на підтвердження числових значень складових митної вартості товару та ціни, що була фактично сплачена за цей товар, докази, що вони підроблені, містять неправдиві відомості в матеріалах справи відсутні.

Також в оскаржуваній постанові не наведено мотивів, з яких посадовою особою митниці ДФС взято до уваги інформацію митних органів Королівства Нідерландів і відкинуто вищезазначені документи, подані позивачкою до митного оформлення на Львівській митниці ДФС.

Крім того, слід зазначити, що з документів, доданих до листа митних органів Королівства Нідерландів, неможливо встановити достовірність їх змісту на підтвердження обставин, на які посилається відповідач, оскільки такі не перекладено на державну мову, а тому вони не відповідають вимогам до доказів, передбачених ст. 495 Митного кодексу та ст.72 КАС України, і не можуть вважатися допустимими.

Таким чином аналіз доказів у справі свідчить, що належних, допустимих і достатніх доказів на підтвердження наявності в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України, не здобуто, висновки відповідача ґрунтуються виключно на припущеннях, що в силу ст. 62 Конституції України є неприпустимим.

З урахуванням наведеного, з огляду на вимоги п.п. 2, 4 ч.1 ст. 531 Митного кодексу України, за відсутності належних і допустимих доказів, які б свідчили про умисел ОСОБА_1 на неправомірне зменшення розміру митних платежів, які підлягали сплаті за митне оформлення товару - автомобіля марки " ОРЕL», модель «VIVARO», р.в. - 2015 , кузов № НОМЕР_2 , шляхом надання органу доходів і зборів договору купівлі-продажу без номера від 09 жовтня 2018 року, які містить неправдиві відомості щодо вартості товару, та заявлення в митній декларації № UA20610/2018/412148 від 17.10.2018 року неправдивих відомостей щодо вартості товару, а також враховуючи, що розгляд справи про порушення митних правил відбувся за відсутності даних про належне повідомлення особи, щодо якої вирішувалось питання про притягнення до адміністративної відповідальності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження у судовому засіданні та підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 458, 485, 486, 489, 498, 526, 529, 531, 539 Митного кодексу України, ст.ст. 5, 9, 77, 78, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Галицької митниці Держмитслужби України про визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил, - задовольнити.

Скасувати постанову заступника начальника - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Івано-Франківської митниці Державної фіскальної служби України Сучака Сергія Володимировича у справі про порушення митних правил №107/20600/19 від 16 липня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 485 Митного кодексу України, справу про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області.

Повний текст рішення складено та підписано 27 лютого 2020 року.

Суддя Ковалюк І.П.