Справа № 320/6670/19
Суддя: Клочкова Н.В.
Дата ухвалення: 2020-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2020 року м. Київ № 320/6670/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Клочкової Н.В., при секретарі судового засідання Бєсєді А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1

до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксани

Анатоліївни

про визнання дій протиправними, скасування постанов

представники сторін не прибули, позивач подав заяву про розгляд справи без його участі

ВСТАНОВИВ :

До Київського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі - позивач), адреса: АДРЕСА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксани Анатоліївни (надалі - відповідач), адреса: 02002, місто Київ, вулиця Окіпної Раїси, будинок 4а, офіс 35а, в якій позивач просить

- визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксани Анатоліївни щодо відкриття виконавчого провадження №60564631 та стягнення з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" заборгованості в розмірі 11121,51 грн;

- визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксани Анатоліївни щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксани Анатоліївни основної винагороди у розмірі 1112,15 грн;

- скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксани Анатоліївни про відкриття виконавчого провадження від 11 листопада 2019 року №60564631 щодо стягнення з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" () заборгованості в розмірі 11121,51 грн;

- скасувати постанову від 11 листопада 2019 року №60564631 про стягнення з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксани Анатоліївни основної винагороди у розмірі 1112,15 грн.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2019 року матеріали адміністративної справи №320/6670/19 передані до Окружного адміністративного суду міста Києва за підсудністю.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 січня 2020 року для розгляду адміністративної справи №320/6670/19 визначено суддю Окружного адміністративного суду міста Києва Клочкову Н.В.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва позовна заява ОСОБА_1 залишена без руху та останньому наданий строк для усунення виявлених судом недоліків.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 лютого 2020 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що 15 листопада 2019 року ним було отримано постанови приватного виконавця виконавчого округу Клітченко О.А. про відкриття виконавчого провадження №60564631 від 11 листопада 2019 року про стягнення з позивача на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості в розмірі 11121,51 грн та про стягнення з позивача на користь приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко О.А. основної винагороди у розмірі 1112,15 грн.

З діями відповідача щодо відкриття виконавчого провадження та стягнення основної винагороди позивач не погоджується з тих підстав, що він зареєстрований та постійно проживає у місті Миколаєві, у місті Києві ніколи не проживав, тому, за твердженнями позивача, виконавче провадження щодо стягнення з нього заборгованості перед АТ «Перший Український Міжнародний Банк» мало бути відкрито у місті Миколаєві, а не у місті Києві.

Вказані обставини стали підставою для звернення до адміністративного суду з відповідною позовною заявою.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог відповідач у відзиві на позовну заяву зазначила, що позивач є власником карткового рахунку №UA2739373 та наявних на цьому рахунку грошових коштів, АТ «Перший Український Публічний Банк» розташований за адресою: місто Київ, вулиця Андріївська, будинок 4, тобто, майно боржника (грошові кошти) перебуває у місті Києві.

Як зазначає відповідач, остання, як приватний виконавець, відповідно до статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» має право приймати виконавчі документи за місцезнаходженням грошових коштів боржника, у тому числі коштів, що знаходяться на рахунках в банках та інших фінансових установах.

Таким чином, як вказано у відзиві на позовну заяву, до відповідача надійшов виконавчий документ, у якому зазначено місцезнаходження майна боржника у межах виконавчого округу міста Києва, а тому у приватного виконавця не було підстав для повернення цього виконавчого документа стягувачу, у зв`язку з пред`явленням його не за місцем виконання.

В судове засідання 02 березня 2020 року представники сторін не прибули, позивач подав заяву про розгляд справи без його участі. Неприбуття сторін в силу приписів ч. 3 ст. 268 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Правовідносини, що виникли між сторонами у справі регулюються Законом України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII (надалі - Закон від 02.06.2016 №1404-VIII).

Відповідно до частин 1, 2 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (надалі - Закон України від 02.06.2016 №1404-VIII) рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Згідно з частиною 1 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Спірні правовідносини виникли з приводу виконання виконавчого напису приватного нотаріуса, а відтак при вирішенні справи по суті суд виходить з положень Закону України від 02.06.2016 №1404-VIII, згідно зі статтею 1 якого виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Як вбачається з наданої суду копії виконавчого провадження №60564631, 29 жовтня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. винесений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №25877, відповідно до якого запропоновано звернути стягнення суми заборгованості у розмірі 10621,51 грн за період з 18 вересня 2018 року по 18 вересня 2019 року, з ОСОБА_1 , який є боржником за кредитним договором №01 від 11 травня 2016 року, укладеним із публічним акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк», а також зазначено, що за вчинення цього виконавчого напису стягнуто плати зі стягувача в розмірі 500,00 грн, всього сума, яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача складає 11121,51 грн (Т.1, арк. 47).

В подальшому, акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» звернулось до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксани Анатоліївни з заявою про примусове виконання вказаного вище виконавчого напису нотаріуса за місцем знаходження майна (грошових коштів) боржника (Т.1, арк. 43).

У відповідності до наданої суду копії довідки від 07 листопада 2019 року за вих. №1_01 акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» підтвердило, що у Долгова Антона Геннадійовича є рахунок №UA2739373 від 11 травня 2016 року в валюті гривня, відкритий в акціонерному товаристві «Перший Український Міжнародний Банк», який розташований за адресою: місто Київ, вулиця Андріївська, будинок 4, а також повідомлено, що з 21 грудня 2018 року Банк є приватним акціонерним товариством в зв`язку зі зміною типу акціонерного товариства та назви Банку - з публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» на акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» (Т.1, арк. 44).

В той же час, суд зазначає, що у вказаній довідці відсутні відомості щодо наявності на рахунку, відкритому на ім`я ОСОБА_1 , будь-яких грошових коштів.

11 листопада 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксаною Анатоліївною винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №60564631 щодо примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. №25877 від 29 жовтня 2019 року про стягнення з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості в розмірі 11121,51 грн (Т.1, арк. 52-53).

Також, 11 листопада 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксаною Анатоліївною винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди у розмірі 1112,15 грн (Т.1, арк. 55-56).

Не погоджуючись з діями приватного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження та стягнення основної винагороди, а також з вказаними вище постановами приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко О.А. від 11 листопада 2019 року з підстав порушення вимог законодавства щодо визначення виконавчого округу, позивач звернувся до адміністративного суду з вказаною позовною заявою.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що відповідно до статті 5 Закону України від 02.06.2016 №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Абзацом 2 частини 1 статті 19 Закону України від 02.06.2016 №1404-VIII визначено, що право вибору пред`явлення виконавчого документа для примусового виконання до органу державної виконавчої служби або до приватного виконавця, якщо виконання рішення відповідно до статті 5 цього Закону віднесено до компетенції і органів державної виконавчої служби, і приватних виконавців, належить стягувачу.

Відповідно до частини 1 статті 27 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» від 02 червня 2016 року №1403-VIII фізичні або юридичні особи мають право вільного вибору приватного виконавця з числа тих, відомості про яких внесено до Єдиного реєстру приватних виконавців України, з урахуванням суми стягнення та місця виконання рішення, визначеного Законом України «Про виконавче провадження».

Частиною 2 статті 24 Закону України від 02.06.2016 №1404-VIII приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Наведене в сукупності свідчить про те, що питання щодо підвідомчості виконавчих проваджень вирішується приватним виконавцем при відкритті виконавчого провадження.

Більш того, відповідно до статті 190 Цивільного Кодексу України, майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Згідно статті 179 цього ж Кодексу річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки.

Згідно Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07 лютого 2013 року №73 грошові кошти - готівка, кошти на рахунках у банках та депозити до запитання.

В той же час, суд звертає увагу, що наявність відкритого рахунку на ім`я ОСОБА_1 у акціонерному товаристві «Перший Український Міжнародний Банк», місцезнаходженням якого є місто Київ, вулиця Андріївська, будинок 4 не свідчить про те, що за вказаною адресою знаходиться майно, належне ОСОБА_1 .

Крім того, суд зазначає, що судом не встановлено, а сторонами не надано доказів наявності на вказаному вище рахунку грошових коштів, тобто належного боржнику ОСОБА_1 майна на час відкриття виконавчого провадження № 60564631.

За таких підстав, суд вважає безпідставними та необґрунтованими твердження відповідача щодо наявності в неї, як приватного виконавця виконавчого округу міста Києва, підстав для відкриття виконавчого провадження в даному випадку.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що частиною 7 статті 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» від 02 червня 2016 року №1403-VIII передбачено, що приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, в якій наводить розрахунок та зазначає порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Тобто, питання щодо стягнення основної винагороди вирішується приватним виконавцем одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження.

Як вже зазначалось судом, наявними в матеріалах справи доказами не підтверджується факт розміщення на картковому рахунку, відкритому на ім`я позивача у АТ «Перший Український Міжнародний Банк», грошових коштів, проте, підтверджується зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , яке не відноситься до підвідомчості виконавчому округу міста Києва.

З урахуванням вищевикладеного, а також враховуючи, що відповідачем не доведено наявності на території міста Києва майна, належного позивачу, суд приходить до висновку про протиправність дій відповідача в частині відкриття виконавчого провадження №60564631 та, відповідно, протиправність постанови про відкриття виконавчого провадження від 11 листопада 2019 року з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. від 29 жовтня 2019 року №25877.

В той же час, суд зазначає, що відповідно до частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зважаючи на встановлені судом обставини, зокрема, в частині встановлення протиправності оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження від 11 листопада 2019 року, з метою повного захисту порушеного права позивача суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправною цю постанови приватного виконавця та, відповідно, задовольнити позовні вимоги в частині її скасування.

Стосовно позовних вимог щодо визнання протиправними дій приватного виконавця в частині стягнення з позивача на користь приватного виконавця основної винагороди та скасування постанови про стягнення з боржника основної винагороди від 11 листопада 2019 року, суд зазначає наступне.

Оскільки судом встановлена протиправність дій приватного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження та протиправність постанови про відкриття виконавчого провадження від 11 листопада 2019 року, а також з урахуванням того, що стягненню основної винагороди та винесенню відповідної постанови про це передує прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження, суд приходить до висновку про обґрунтованість вказаних вище позовних вимог, проте, з урахуванням положень частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд також вважає за необхідне вийти за межі цих позовних вимог та визнати протиправною постанову приватного виконавця про стягнення з ОСОБА_1 основної винагороди у розмірі 1112,15 грн від 11 листопада 2019 року, винесеної в рамках виконавчого провадження №60564631.

Інші доводи та аргументи учасників не спростовують висновків суду.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 9, ст. 72, ч.ч. 1, 2, 5 ст. 77 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані позивачем докази суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог, а також про наявність правових підстав для виходу за межі позовних вимог та визнання протиправними оскаржуваних постанов про відкриття виконавчого провадження №60564631 від 11 листопада 2019 року та про стягнення з боржника основної винагороди від 11 листопада 2019 року.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з наявної у матеріалах справи квитанції, позивачем під час звернення з даним позовом до суду сплачено судовий збір у розмірі 1536, 80 грн. Відтак, враховуючи розмір задоволених позовних вимог, суд присуджує на користь позивача судові витрати у розмірі 1536,80 грн за рахунок відповідача.

На підставі вище викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6-10, 19, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 287 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

2. Визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксани Анатоліївни щодо відкриття виконавчого провадження №60564631 та стягнення з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" заборгованості в розмірі 11121,51 грн (одинадцять тисяч сто двадцять одна гривня 51 копійка).

3. Визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксани Анатоліївни щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксани Анатоліївни основної винагороди у розмірі 1112,15 грн (одна тисяча сто дванадцять гривень 15 копійок).

4. Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксани Анатоліївни про відкриття виконавчого провадження від 11 листопада 2019 року №60564631 щодо стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" () заборгованості в розмірі 11121,51 грн (одинадцять тисяч сто двадцять одна гривня 51 копійка).

5. Визнати протиправною та скасувати постанову про стягнення з боржника основної винагороди від 11 листопада 2019 року №60564631 про стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксани Анатоліївни основної винагороди у розмірі 1112,15 грн (одна тисяча сто дванадцять гривень 15 копійок).

6. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1536,80 грн (одна тисяча п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок) за рахунок приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксани Анатоліївни (02002, місто Київ, вулиця Окіпної Раїси, будинок 4а, офіс 35а).

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом десяти днів з дня його проголошення

Суддя Н.В. Клочкова