Справа № 159/717/20
Суддя: Денисюк Т. В.
Дата ухвалення: 2020-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 159/717/20
Провадження № 2-а/159/42/20
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2020 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Денисюк Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

в с т а н о в и в :

Стислий виклад позиції позивача:

17 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд із зазначеним адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову серії ЕАК №2105542 від 14.02.2020 року, винесену поліцейським Лазарєвою Юлією Андріївною про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

В обгрунтування позову ОСОБА_1 зазначає, що адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП не вчиняв, рухався по дорозі відповідно до Правил дорожнього руху. Вказує, що дійсно у зазначену в протоколі дату та час керував транспортним засобом в м.Ковелі та рухався з центру по вул.Незалежності в напрямку вул.Брестської по головній дорозі. Був зупинений працівниками поліції за порушення ПДР, а саме, не ввімкнув світловий покажчик правого повороту, коли здійснював поворот. З такими звинуваченнями він не погодився про що повідомив поліцейського, однак останній на його заперечення не відреагував. Вважає, що на даній ділянці дороги в м.Ковелі перехрестя вул.Брестська-вул.М.Левицького-вул.Незалежності рухаючись по головній дорозі не є доцільним включати світловий покажчик повороту праворуч, оскільки можна ввести в оману інших водіїв. Окрім цього, там відсутні будь-які дорожні знаки, які б свідчили про зміну напрямку головної дороги.

Позивач вважає, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, а тому враховуючи викладене, просить заявлений ним адміністративний позов задовольнити повністю.

Рух справи в суді.

Позовна заява надійшла до суду 17.02.2020 року.

Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 18.02.2020 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Одночасно, відповідачу визначено строк для подання відзиву на позовну заяву.

25.02.2020 року відповідачем подано відзив на позовну заяву.

28.02.2020 року позивачем подано відповідь на відзив.

Згідно вимог ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином справа розглядається, у відповідності до ч. 5 ст. 262 КАС України, за наявними у справі матеріалами.

Стислий виклад заперечень відповідача.

25 лютого 2020 року представником відповідача було подано відзив на адміністративний позов. Із вказаного відзиву вбачається, що відповідач позовні вимоги не визнає та просить відмовити у їх задоволенні покликаючись на наступні обставини.

Відповідно до п.9.2б ПДР України водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Представник відповідача у відзиві вказує, що поліцейський дійшов правильного висновку про порушення ОСОБА_1 п.9.2б ПДР України, оскільки зазначений пункт зобов`язує водіїв подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом. Цей обов`язок не ставиться у залежність від наявності чи відсутності будь-яких дорожніх знаків перед поворотом, а також від того, по якій дорозі рухається транспортний засіб (по головній чи другорядній). Також було враховано, що дорога з вул.Незалежності на вул.Брестську змінює свій напрямок, п.16.14 ПДР України, відповідно до якого, якщо головна дорога на перехресті змінює напрямок, водії транспортних засобів, які рухаються по ній, повинні керуватися між собою правилами проїзду перехресть рівнозначних доріг.

Позивач при проїзді У-подібного перехрестя вул.Брестська, вул.М.Левицького, вул.Незалежності, здійснюючи поворот праворуч у зв`язку із зміною напрямку руху на перехресті головної дороги, свідомо не позначив маневр повороту світловими сигналами, чим порушив вимоги п.9.2 ПДР України.

Враховуючи викладені обставини, представник відповідача просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю за безпідставністю.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Предметом оскарження є постанова серії ЕАК №2105542 від 14.02.2020 року, винесена поліцейським УПП у Волинській області ДПП Лазарєвою Юлією Андріївною про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ч.2 ст.122 КУпАП та накладення стягнення у виді штрафу в сумі 425 гривень.

За змістом даної постанови, ОСОБА_1 14.02.2020 року о 08.09 год. керуючи автомобілем Опель д.н.з. НОМЕР_1 в м.Ковелі на вул.Брестська-вул.М.Левицього-вул.Незалежності не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті, чим порушив п.9.2б ПДР України.

Позивач заперечує факт вчинення ним вищевказаного адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП з підстав викладених у адміністративному позові та відповіді на відзив.

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву вказує про безпідставність адміністративного позову та наявність у діях позивача складу адмінправопорушення. На підтвердження зазначених у відзиві обставин представником відповідача долучено відеозапис з місця події.

Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

Позовні вимоги слід задовольнити виходячи з наступного.

У відповідності до п. 4 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати такий превентивний захід як зупинення транспортного засобу.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють ПДР України. Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч.2 ст.122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно з підпунктом «б» пункту 9.2 ПДР України водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Пунктом 24 Постанови ПВС України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами законодавства про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративне правопорушення на транспорті» роз`яснено судам, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до частини 3 статті 77 КАС України докази суду надають учасники справи.

Суд, перевіряючи дотримання суб`єктом владних повноважень вищевказаних норм права оцінює докази, які наявні у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, в адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

На думку суду, для підтвердження порушення позивачем підпункту «б» пункту 9.2 ПДР відповідач, відповідно до статті 251 КУпАП, зобов`язаний надати, зокрема, належний відеозапис чи матеріали фотофіксації події.

Проте, відповідач не надав доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

При цьому поданий відповідачем відеозапис з нагрудної камери поліцейського та з автомобільного відеореєстратора, не може вважатися належним доказом, у зв`язку з тим, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не містить посилання на такі докази (про застосування технічних засобів фіксації порушення в постанові не зазначено).

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 15 листопада 2018 року в справі № 524/5536/17.

Таким чином, на думку суду, відповідач не довів факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 122 КУпАП, а тому постанова серії ЕАК № 2105542 від 14.02.2020 року підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 2,5-9, 19, 72, 77, 90, 211, 241, 242, 245, 246, 250, 286 КАС України, на підставі ст. ст. 7, 9, 122, 245, 251, 280 КУпАП, суд,

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Постанову серії ЕАК № 2105542 від 14.02.2020 року винесену поліцейським УПП у Волинській області ДПП Лазарєвою Юлією Андріївною про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КпАП України та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Ковельський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано без його проголошення 02.03.2020 року.

ГоловуючийТ. В. Денисюк