Справа № 460/2587/19
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2020-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2020 рокуЛьвівСправа № 460/2587/19 пров. № А/857/631/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Довгої О.І., Глушка І.В.,

при секретарі судового засідання: Герман О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2019 року (суддя- Щербаков В.В., ухвалене в м. Рівне, повний текст складено 18.11.2019р.) у справі № 460/2587/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області та просив визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та не зарахування до страхового та пільгового стажу періодів роботи з 1987 по 1995 роки; зобов`язати відповідача вчинити дії щодо зарахування до страхового та пільгового стажу періоди роботи: з 25.05.1987 по 26.06.1987 на шахті імені XIX з`їзду КПСС об`єднання Ворошиловградвугілля; з 09.01.1988 по 05.05.1988 на шахті імені С.В. Косіора виробничого об`єднання Ворошиловградвугілля; з 18.08.1988 по 19.10.1988 на шахті імені С.А. Косіора Виробничого об`єднання по видобутку вугілля ордена Леніна Ворошиловградвугілля; з 27.11.1988 по 21.01.1991 служба в Радянській Армії; з 01.04.1991 по 16.09.1991 на шахті імені XIX з`їзду КПСС об`єднання Луганськвугілля; з 30.09.1991 по 07.08.1995 на шахті Луганська 1 виробничого об`єднання Луганськвугілля.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2019 року позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, відповідач- Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, оскаржило його, подавши апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду, у якій, з посиланням на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати його та ухвалити нове рішення про відмову в позові.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт, зокрема, зазначає, що у трудовій книжці позивача відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, зокрема, про проведення атестації робочого місця. Вказує, що ОСОБА_1 жодної уточнюючої довідки за періоди роботи з 1987 по 1995 роки до управління для призначення пенсії не надавав, тому немає підстав зараховувати даний період роботи до пільгового стажу. Відтак, вказує, що на момент звернення за призначенням пенсії, управління діяло на підставі в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією за законами України.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу рішення суду першої інстанції вважає законним та просить залишити його без змін

Сторони будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилися та явки уповноважених представників в судове засідання не забезпечили, що відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України не перешкоджає розгляду справи без їхньої участі.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзиву, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що 27.03.2019 ОСОБА_1 звернувся до Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове пенсійне страхування.

Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області за результатом розгляду вказаної заяви прийняло рішення від 01.07.2019 №67/06-30 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Відмова мотивована тим, що до пільгового стажу заявника за Списком № 1 можливо врахувати період його роботи на ВП шахтоуправління Луганське ДП Луганськвугілля за даними реєстру застрахованих осіб ДРЗДСС 8 років 07 місяців15 днів. Згідно з наданими документами страховий стаж ОСОБА_1 становить 38 років 04 місяці 11 днів. Крім того, згідно з листом управління праці та соціального захисту населення за № 09-2017 від 24.04.2019, перевіркою виявлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на момент складання акта обстеження матеріально-побутових умов, відсутній за фактичним місцем проживання/перебування.

Вважаючи таку відмову протиправною позивач звернувся в суд з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи позов суд першої інстанції зробив висновок, оскільки записи трудової книжки позивача повністю відображають характер виконуваної ОСОБА_1 роботи за Списком №1 в період з 25.05.1987 по 29.06.1987, з 09.01.1988 по 05.05.1988, з 18.08.1988 по 19.10.1988, з 01.04.1991 по 16.09.1991 та з 30.09.1991 по 07.08.1995, відтак останній має право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Апеляційний суд з таким висновком суду першої інстанції погоджується з огляду на наступне.

Згідно з ч.1, 2 ст.24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-ІV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ч.4 ст.24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-ІV, періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Як вірно зазначено судом першої інстанції Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-ІV набрав чинності 01.01.2004, а тому періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу, в порядку та на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 01.01.2004.

До 01.01.2004 порядок та умови обчислення стажу роботи, який дає право на пенсію, визначалися Законом України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 №1788-XII відповідно до частин 1, 2 статті 56 якого до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Відповідно до п. «в» частини третьої вказаної статті, до стажу роботи зараховується також: військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби.

Вказане узгоджується з підпунктом к пункту 109 положення про порядок призначення і виплати державних пенсій, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 03.08.1972 №590, згідно з якими крім роботи в якості робітника та службовця в загальний стаж роботи зараховується також: перебування в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі; служба у складі Збройних Сил СРСР і перебування в партизанських загонах; служба у військах і органах ВЧК, ОГПУ, НКВД, НКГБ, МГБ, Комітету державної безпеки при Раді Міністрів СРСР, Міністерства охорони громадського порядку СРСР, міністерств охорони громадського порядку союзних республік, Міністерства внутрішніх справ СРСР, міністерств внутрішніх справ союзних республік; служба в органах міліції. Перебування військовослужбовця в полоні зараховується до стажу роботи в встановленому порядку.

Разом з тим, згідно з абзацами 14, 16 п.109 вказаного порядку №590, передбачено, при призначенні на пільгових умовах або в пільгових розмірах пенсій по старості та інвалідності робітникам і службовцям, які працювали на підземних роботах, на роботах з шкідливими умовами праці та в гарячих цехах і на інших роботах з важкими умовами праці (підпункти "а" і "б" пункту 16), і пенсій у зв`язку з втратою годувальника їх сім`ям, а також пенсій по старості робітницям підприємств текстильної промисловості (підпункт "в" пункту 16) періоди, зазначені в підпунктах "к" і "л", прирівнюються за вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, до роботи, яка передувала даному періоду, або до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду.

У випадках призначення пенсій на пільгових умовах або в пільгових розмірах (підпункти "а", "б" і "в" пункту 91), робота або інша діяльність, прирівнюється до роботи, що дає право на зазначені пенсії, враховується в розмірі, що не перевищує наявного стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах або в пільгових розмірах.

Відповідно до ст.62 Законом України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 №1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній Згідно з п.1 Порядку №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 вказаного порядку №637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, аналіз вказаних вище норм права дозволяє прийти до висновку, що розрахунок страхового стажу, набутого до 01.01.2004, здійснюється на підставі записів у трудовій книжці, а у разі відсутності в трудовій книжці необхідних записів чи наявності неправильних (неточних) записів про періоди роботи - на підставі даних, наявних в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. При цьому, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що військова служба прирівнюється до роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах або в пільгових розмірах, в розмірі що не перевищує наявного стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах або в пільгових розмірах, виключно у разі призначення пенсії на пільгових умовах.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції, що згідно з записами в трудовій книжці позивача, останній до призову в Радянську Армію та після демобілізації працював підземним гірничим майстром підземної дільниці. Відтак період військової служби позивача має бути зарахований до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, в повному обсязі.

Згідно з даними трудової книжки позивач з 25.05.1987 по 29.06.1987 та з 09.01.1988 по 05.05.1988 навчався у Ворошиловградському промислово-економічному технікумі; з 18.08.1988 по 19.10.1988 працював підземним гірничим майстром із зайнятістю повний робочий день під землею на шахті ім. С.В. Косіора; з 01.04.1991 по 16.09.1991 працював підземним гірничим майстром на шахті ім. XIX 3їзду КПСС об`єднання Луганськуголь; з 30.09.1991 07.08.1995 працював підземним електрослюсарем на шахті Луганська №1 виробничого об`єднання Луганськуголь.

Згідно з пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці від 18 листопада 2005 року № 383 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 року за № 1451/11731), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 №1085-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення. Згідно з Додатком №1 до вказаного розпорядження місто Луганськ знаходяться на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Статтею 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" передбачено, що будь-які органи їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконним, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь - який акт (рішення, документ), виданий органом та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсними і не створює правових наслідків.

Таким чином апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції, що відсутність у позивача документів, внаслідок проведення антитерористичної операції та знаходження підприємства-роботодавця на тимчасово окупованій території, не може порушувати право позивача на отримання пенсії, гарантоване чинним законодавством.

Враховуючи наведене колегія суддів апеляційного суду погоджується з судом першої інстанції, що оскільки записи трудової книжки позивача повністю відображають характер виконуваної ОСОБА_1 роботи за Списком №1 в період з 25.05.1987 по 29.06.1987, з 09.01.1988 по 05.05.1988, з 18.08.1988 по 19.10.1988, з 01.04.1991 по 16.09.1991 та з 30.09.1991 по 07.08.1995, відтак останній має право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Відтак виходячи з встановлених обставин справи та наведених правових норм колегія суддів апеляційного суду погоджується з судом першої інстанції про підставність позовних вимог до задоволення.

Доводи апелянта не спростовують висновків суду з наведених вище мотивів, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду без змін.

Керуючись статтями 308, 315, 316, 321, 322, 325, Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2019 року у справі № 460/2587/19 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. І. Запотічний
судді І. В. Глушко
О. І. Довга
Повне судове рішення складено 03.03.2020