Справа № 640/19096/18
Суддя: Шурко Олег Іванович
Дата ухвалення: 2020-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Ганечко О.М., Кузьменка В.В.,

при секретарі Коцюбі Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ТВК-2000" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 грудня 2019 року у справі за адміністративним позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ТВК-2000" до Провідного спеціаліста відділу запобігання надзвичайним ситуаціям Солом`янського РУ ГУ ДСНС України у м.Києві Гуриненка Максима Віталійовича третя особа: Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві про визнання протиправним та скасування припису №319 від 19.10.2018, -

В С Т А Н О В И В:

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ТВК-2000" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Провідного спеціаліста відділу запобігання надзвичайним ситуаціям Солом`янського РУ ГУ ДСНС України у м. Києві Гуриненка Максима Віталійовича, третя особа: Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві, в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати припис № 319 від 19.10.2018 про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, який винесений Провідним інспектором відділу запобігання надзвичайним ситуаціям Солом`янського РУ ГУ ДСНС України у м.Києві Гуриненко М.В.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 грудня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та задовольнити позов.

24.02.2020 до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив представника третьої особи на апеляційну скаргу, яким останній підтримав позицію суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, відповідачем винесено припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки від 19 жовтня 2018 року №319, відповідно до якого у період з 18 жовтня 2018 року по 19 жовтня 2018 року проведено позапланову перевірку приміщень житлового будинку ОСББ "ТВК-2000" за адресою: м. Київ, вул. Вузівська, 5, відповідно до якого від позивача вимагається демонтувати засклення повітряних зон у незадимлюваних клітках до 19 листопада 2018 року.

Позивач, вважаючи протиправним та таким, що підлягає скасуванню оскаржуваний припис у зв`язку з тим, що в акті, на підставі якого він винесений, зазначено про те, що допускається засклення повітряних зон у незадимлюваних сходових клітках; житловий будинок, який підлягав перевірці, прийнятий в експлуатацію без зауважень; ОСББ "ТВК-2000" не змінювало проект будинку в частині засклення сходових клітин, а тому відсутні підстави для винесення оскаржуваного припису, звернувся з позовом до суду першої інстанції.

Суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позовних вимог виходив з того, що позовні вимоги ОСББ "ТВК-2000" про визнання протиправним та скасування припису від 19 жовтня 2018 року №319 про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки нормативно та документально не підтверджуються.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 30 грудня 2014 року № 1417 затверджено Правила пожежної безпеки в Україні, які є обов`язковими для виконання суб`єктами господарювання, органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування (далі - підприємства), громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах (п.2 р.1 ППБУ).

Вказані Правила встановлюють загальні вимоги з пожежної безпеки до будівель, споруд різного призначення та прилеглих до них територій, іншого нерухомого майна, обладнання, устаткування, що експлуатуються, будівельних майданчиків, а також під час проведення робіт з будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту, технічного переоснащення будівель та споруд.

Згідно пунктів 1, 2, 3 розділу II Правил пожежної безпеки в Україні, діяльність із забезпечення пожежної безпеки є складовою виробничої та іншої діяльності посадових осіб і працівників підприємств та об`єктів.

Статтею 11 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» на суб`єкта господарювання покладені обов`язки стосовно виконання вимог органу державного нагляду (контролю) щодо усунення виявлених порушень законодавства

Відповідно до п. 3 ст. 55 Кодексу цивільного захисту України, забезпечення пожежної безпеки суб`єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб`єктів господарювання.

Відповідно до пункту 2.37 розділу ІІІ Правил пожежної безпеки України, не допускається, зокрема, робити засклення або закладання жалюзі і отворів повітряних зон у незадимлюваних сходових клітках.

Колегія суддів зазначає, що позивачем, як суду першої так і суду апеляційної інстанції, не надано жодних доказів на підтвердження відсутності зазначеного порушення.

Доводи позивача полягають у тому, що у 1999 році при прийнятті в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта житлового будинку секції 1-3 за адресою м. Київ, просп. Червонозоряний, 11-13 (нинішня адреса м. Київ, вул. Вузівська, 5) в акті прийняття в експлуатацію зазначено, що проектні заходи і нормативні вимоги виробничо-побутової санітарії та гігієни, протипожежної безпеки виконані.

При цьому, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження зазначеного, як і відсутні докази на підтвердження того, що станом на дату прийняття в експлуатацію вказаного закінченого будівництвом об`єкта житлового будинку виконані роботи із засклення або закладання жалюзі і отворів повітряних зон у незадимлюваних сходових клітках.

Також колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що оскаржуваний припис № 319 від 19.10.2018 року є похідним документом від Акту, складеного за результатами проведеної перевірки у якому і зафіксовано порушення норм і правил пожежної безпеки.

Припис - розпорядчий документ, виданий контролюючим органом, який містить вимогу останнього на усунення виявлених у результаті перевірки порушень та є документом, який вичерпує свою дію після закінчення встановлених строків та/або його реалізації.

В абзаці 4 пункту 1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України № 2-зп від 23.06.1997 в справі № 3/35-313 вказано, що "...за своєю природою ненормативні правові акти, на відміну від нормативних, встановлюють не загальні правила поведінки, а конкретні приписи, звернені до окремого індивіда чи юридичної особи, застосовуються одноразово й після реалізації вичерпують свою дію .».

Належним доказом усунення порушення є акт перевірки, який би зафіксував відсутність порушень правил та норм пожежної і техногенної безпеки, тому якщо відповідач вважає, що порушення виявлені під час перевірки відсутні, він може звернутись із заявою про проведення позапланової перевірки за його бажанням до Головного управління, для встановлення відсутності порушень.

Виявлені порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що зафіксовані в Акті перевірки від 19.10.20189 № 352, на час розгляду справи ніяким чином відповідачем не спростовані, належних та допустимих доказів щодо усунення виявлених порушень відповідачем також не надано.

Враховуючи викладене вище, враховуючи наявність порушення норм і правил пожежної безпеки у приміщеннях позивача, які є суттєвими та такими, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей, колегія суддів приходить до висновку, що дії державного інспектора по проведенню перевірки та складені за результатами останньої припису № 57 є правомірними та такими, що відповідають вимогам чинного законодавства.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

При цьому судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом першої інстанції обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 242, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ТВК-2000" - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 грудня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя: Шурко О.І.

Судді: Ганечко О.М.

Кузьменко В.В.

Повний текст постанови виготовлено 28.02.2020.