Справа № 285/3648/19
Суддя: Скригун В. В.
Дата ухвалення: 2020-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 285/3648/19

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.02.2020 Каланчацький районний суд Херсонської області у складі:
головуючого судді Скригун В. В.
при секретарі Поповій Т.І.
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Херсонського прикордонного загону про визнання неправомірними дій, визнання неправомірною та скасування постанови про притягнення до адміністративної віповідальності,
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправними дії Інспектора прикордонної служби 1 категорії відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_1 " Херсонського прикордонного загону, прапорщика ОСОБА_2 щодо складення Постанови про накладення адміністративного стягнення № 001746 від 06.10.2019 року; визнати протиправною та скасувати Постанову про накладення адміністративного стягнення № 001746 від 06.10.2019 року; провадження по справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-2 КУпАП закрити.
Ухвалою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 17.10.2019 року по даній справі суддею Заполовською Т.Г. відкрито провадження. Ухвалою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 11.11.2019 року дану справу передано за підсудністю на розгляд Каланчацького районного суду Херсонської області.
04.12.2019 року автоматизованою системою документообігу суду, вказану справу розподілено на суддю Скригун В.В.
Ухвалою Каланчацького районного суду Херсонської області від 27.01.2020 року, неналежного відповідача Інспектора прикордонної служби 1 категорії відділу прикордонної служби "Преображенка" Херсонського прикордонного загону, прапорщика ОСОБА_2 замінено на належного відповідача - Херсонський прикордонний загін.
Позовні ОСОБА_3 мотивує тим, що 06.10.2019 року він здійснив перетин Контрольного пункту в"їзд - виїзд "Чаплинка" у с. Каїрка Каланчацького району Херсонської області. При перевірці документів, інспектор прикордонної служби 1 категорії ВПС "Преображенка", прапорщик ОСОБА_2 вказав, що ним порушено порядок в"їзду та виїзду з тимчасово окупованої території України, а відтак його буде притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу. Із фактом вчинення правопорушення та притягнення до відповідальності не погоджувався, вказавши, що повертався із Грузії, через КПП Верхній Ларс РФ, а далі через міст, який з"єднує РФ із територією України - АР Крим. Жодного наміру завдати шкоди інтересам держави чи порушити порядок перетинання Державного кордону України не мав. Однак, на його заперечення інспектор до уваги не звернув і виніс Постанову про накладення адміністративного стягнення № 001746, відповідно до якої, його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-2 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн. Відповідно до тексту постанови, "06.10.2019 року о 04:00 год. нарядом "Перевірка документів" в КПВВ "Чаплинка" було виявлено гр. України ОСОБА_1 , який 29.09.2019 року о 20 год. 00 хв. Здійснив виїзд з тимчасово окупованої території України та 05.10.2019 року виїзд - ві"їзд до тимчасово окупованої території України поза встановленим контрольним пунктом, а саме через Керченський міст, чим порушив вимоги п. 3 Порядок в"їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзд з неї , затвердженої постановою КМУ № 367 від 04.06.2015 року." У зв`язку з чим, відповідач виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, наклавши адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Він зазначив, що не зважаючи на заперечення ним події та складу правопорушення, відповідач виніс постанову та притягнув його до адміністративної відповідальності. Зазначає, що відповідачем порушено вимоги ч. 5 ст. 258 КупАП , а саме не дивлячись на ту обставину, що позивачем заперечувався та оспорювався факт вчинення ним адміністративного правопорушення, відповідачем не складено протоколу про адміністративне правопорушення . Крім того, пояснює, що сама постанова складена та підписана інспектором прикордонної служби 1 категорії ВПС "Преображенка", прапорщиком ОСОБА_2 . Жодних відомостей про те, що особа, яка розглянула справу про адмінправопорушення та склала постанову про накладення адміністративного стягнення № 001746 від 06.10.2019 року належить до посадових осіб, визначених п. Інструкції, оскаржуваний документ не містить. Більше того, як старшого зміни йому було представлено іншу особу, яка була відсутня на КПВВ "Чаплинка". Вказане дає можливість зробити висновок, що розгляд справи та складення постанови здійснювалося не уповноваженою особою.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 та адвокат Когут І.Ю. не з`явилися. Надіслали до суду заяву, в якій просять справу розглядати без їх участі. Вимоги, заявлені в адміністративному позові підтримують в повному обсязі.
Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчив наявні матеріали справи у їх сукупності, прийняв до уваги пояснення сторін, дослідив представлені суду письмові докази, надав правовідносинам, що виникли між сторонами по справі належну правову оцінку, суд доходить висновку про задоволення заявленого позову з наступних підстав.
З постанови про накладення адміністративного стягнення № 001746 від 06 жовтня 2019 року вбачається, що "06.10.2019 року о 04:00 год. прикордонним нарядом "Перевірка документів" на контрольно - пропускному пункті в"їзду - виїзду "Чаплинка" в 6 км. від с. Каїрка Каланчацького району Херсонської області, було встановлено громадянина України ОСОБА_1 , який 05.10.2019 року о 20:00 год. здійснив в"їзд до тимчасово окупованої території України та 29.09.2019 року о 20:00 год. здійснив виїзд з тимчасово окупованої території України поза встановленим контрольним пунктом, а саме: через Керченський міст. Своїми діями громадянин ОСОБА_1 , порушив вимоги п. 3 Порядку в"їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї, затвердженого Постановою КМУ від 04.06.2015 року № 367, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.204-2 КУпАП".
У зв`язку з чим суд зазначає наступне.
Статтею 204-2 ч. 1 КУпАП, передбачена відповідальність за порушення порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї.
Частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
В розумінні статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Відповідно до частини першої статті 70 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.
Частинами третьою, четвертою зазначеної статті встановлено, що докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.
Крім того, згідно частини другої статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до частин третьої - шостої статті 71 КАС України, якщо особа, яка бере участь у справі, не може самостійно надати докази, то вона повинна зазначити причини, через які ці докази не можуть бути надані, та повідомити, де вони знаходяться чи можуть знаходитися.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов`язку суд витребовує названі документи та матеріали.
Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.
Оцінка доказів здійснюється судом за правилами статті 86 КАС України, відповідно до приписів якої суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до частини 1 статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.
В постанові про накладення адміністративного стягнення № 001746 від 06 жовтня 2019 року зазначено, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.3 Порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї, затвердженого Постановою КМУ від 04.06.2015р. № 367.
Відповідно до зазначеної постанови КМУ, нею врегульовано порядок перетину адміністративного кордону вільної економічної зони "Крим" під час в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї громадян України відповідно до Закону України "Про створення вільної економічної зони "Крим" та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України", а також іноземців та осіб без громадянства - з урахуванням вимог Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України".
Згідно з ст. 3 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається: 1) сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій; 2) внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України; 3) надра під територіями, зазначеними у пунктах 1 і 2 цієї частини, і повітряний простір над цими територіями.
Позивачем категорично заперечується порушення порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію Автономної Республіки Крим поза межами встановлених пропускних пунктів.
Ухвалою Каланчацького районного суду Херсонської області від 13.01.2020 року, з відповідача витребовувалися письмові докази.
На підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення відповідачем до суду надано копію постанови про накладення адміністративного стягнення, копію письмових пояснень, копію рапорту та копію паспорту ОСОБА_1 . Однак, в своїх поясненнях позивач описує обставини справи, але не зазначає, що свою вину визнає.
При цьому з суті зазначених пояснень позивача, вбачається, що останній перетин адміністративного кордону вільної економічної зони "Крим" під час в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї не здійснював.
Крім того, повинно бути зазначено, який саме порядок було порушено позивачем.
В тексті оскаржуваної постанови наявне посилання на п.3 Порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї, затвердженого Постановою КМУ від 04.06.2015р. № 367.
Стаття 204-2 КуПАП пердбачає відповідальність за порушення порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї. Тобто для встановлення факту вчинення адмістративного правопорушення за зазначеною статтею, необхідно встановити порушення особою норм конкретного нормативного акту, що регулює порядок в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї.
Постанова не містить посилання на нормативний акт, що регулює відповідні суспільні правовідносини та встановлює порядок в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї, який, на думку відповідача, був порушений позивачем. Таким чином можна дійти до висновку, що в оскаржуваній постанові відповідною посадовою особою не зазначено повний юридичний склад адміністративного правопорушення, а саме не визначено такого елементу як об`єкт адміністративного правопорушення.

В оскаржуваній постанові зазначено, що позивач здійснив в"їзд - виїзд з ТОТ України через тимчасово закритий пункт пропуску "Керченський міст". Зазначений пропускний пункт територіально не належить до меж вільної економічної зони "Крим".

Згідно ст. 1 Закону України "Про створення вільної економічної зони "Крим" та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України" ВЕЗ "Крим" запроваджується у межах двох адміністративно територіальних одиниць України: Автономної Республіки Крим та міста Севастополь. Адміністративний кордон між територією ВЕЗ "Крим" та іншою територією України збігається із суходольним адміністративним кордоном між АР Крим та Херсонською областю. Вказане підтверджується Наказом МВС України від 23.08.2017 року № 725 "Про затвердження Порядку перевірки автомобільних ранспортних засобів, які перетинають державний кордон України або адміністративний кордон між Херсонською областю і ТОТ АР Крим, з метою виявлення викрадених.

Враховуючи вищевикладене, порушенням Порядку є перетин адміністративного кордону вільної економічної зони "Крим" на межі із Херсонською областюпоза межами визначених законом пунктів пропуску. Вказаного перетину ОСОБА_1 , відповідачем не наведено.

Суд зазначає, щодо спірних правовідносин не може бути застосований Порядок в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї, затверджений постановою КМ України № 367 від 04.06.2015 року, оскільки даний Порядок стосується перетину адміністративного кордону вільної економічної зони "Крим" під час в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї громадян України.

Окрім того, в позовній заяві позивач стверджує про порушення відповідачем ч. 5 ст. 258 КУпАП, а саме: не дивлячись на ту обставину, що позивачем заперечувався та оспорювався факт вчинення нею адміністративного правопорушення, відповідачем не складено протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 5 ст. 258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

У відзиві на позовну заяву відповідач, зазначає, що оскільки позивач дав письмові пояснення, то ним не заперечувалось допущення ним правопорушення та накладення стягнення.

Суд не може погодитися з позицію відповідача оскільки, визнання позивачем певної обставини не може свідчити й про автоматичне погодження позивачем з висновками зробленими за результатами оцінки зазначеної обставини відповідачем та накладеним відповідачем адміністративним стягненням.

Таким чином суд приходить до висновку про порушення відповідачем норм ч. 5 ст. 258 КУпАП.

За таких обставин, суд вважає, що оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення від 06.10.2019 року № 001746, якою позивача визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-2 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн. не відповідає вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, а тому підлягає скасуванню.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

У зв`язку з викладеним, суд вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204-2 КУпАП слід закрити.

На підставі викладено, керуючись статтями 242, 243, 246, 250, 255, 286, 295 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Херсонського прикордонного загону про визнання неправомірними дій, визнання неправомірною та скасування постанови про притягнення до адміністративної віповідальності - задовольнити.

Визнати протиправними дії Інспектора прикордонної служби 1 категорії відділу прикордонної служби "Преображенка" Херсонського прикордонного загону, прапорщика ОСОБА_2 щодо складення Постанови про накладення адміністративного стягнення № 001746 від 06.10.2019 року.

Визнати протиправною та скасувати Постанову про накладення адміністративного стягнення № 001746 від 06.10.2019 року.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-2 КУпАП закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Згідно ч. 4 ст. 286 КАС України апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом 10-ти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо вона не булаподанау встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 .

Відповідач: Державна прикордонна служба України Прикордонна служба України Південне регіональне управління Херсонський прикордонний загін (Військова частина НОМЕР_2 ).

Суддя: Скригун В. В.