Справа № 200/1354/20-а
Суддя: Логойда Т.В.
Дата ухвалення: 2020-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2020 р. Справа№200/1354/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Логойди Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження (за правилами спрощеного позовного провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

У січні 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому зазначала, зокрема, що 12 січня 2019 року звернулася до відповідача з рапортом про виплату їй допомоги по вагітності та пологах на підставі довідки про тимчасову непрацездатність особи рядового і начальницького складу від 06 вересня 2018 року № 17, що видана комунальним лікувально-профілактичним закладом «Пологовий будинок». Між тим до теперішнього часу таку допомогу їй виплачено не було.

Бездіяльність військової частини НОМЕР_1 спричинила їй моральні страждання, оскільки допомога надається в час, коли особа особливо потребує її. Ненадання такої допомоги вчасно поставило під загрозу її лікування (вагітність та пологи) та придбання для новонародженої дитини необхідних речей.

У зв`язку з наведеним вважаючи свої порушеними просила:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати їй допомоги по вагітності та пологах на підставі довідки про тимчасову непрацездатність особи рядового і начальницького складу від 06 вересня 2018 року № 17, що видана комунальним лікувально-профілактичним закладом «Пологовий будинок»;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 виплатити їй допомогу по вагітності та пологах на підставі довідки про тимчасову непрацездатність особи рядового і начальницького складу від 06 вересня 2018 року № 17, що видана комунальним лікувально-профілактичним закладом «Пологовий будинок», за період з 06 вересня 2018 року по 10 січня 2019 року;

- стягнути з Військової частини НОМЕР_1 на її користь моральну шкоду в сумі 10000 грн.

Відзив на позовну заяву у встановлений строк подано не було.

Відповідач подав письмові пояснення, в яких зазначав, що відповідно до книги обліку вхідних документів рапорту ОСОБА_1 щодо виплати їй допомоги по вагітності та пологах на підставі довідки про тимчасову непрацездатність особи рядового і начальницького складу від 06 вересня 2018 року №17, що видана комунальним лікувально-профілактичним закладом «Пологовий будинок», до Військової частини НОМЕР_1 не надходило, у зв`язку із чим зазначена допомога їй не нараховувалася та не виплачувалася.

Судом встановлено, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 13 листопада 2018 року в справі № 805/5043/18-а, яке залишено без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 06 березня 2019 року, позов ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання незаконними наказів про звільнення зі служби та поновлення на службі задоволено:

- визнано незаконним та скасовано наказ командира Військової частини НОМЕР_1 від 08 грудня 2017 року № 1060 в частині звільнення ОСОБА_2 з військової служби у запас за п.п. «ґ» п. 1 ч. 8 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок (через сімейні обставини або інші поважні причини);

- визнано незаконним та скасовано наказ командира 81 окремої аеромобільної бригади (по особовому складу) від 08 грудня 2017 року № 85-РС в частині звільнення ОСОБА_2 з військової служби у запас за п.п. «ґ» п. 1 ч. 8 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок (через сімейні обставини або інші поважні причини);

- визнано незаконним та скасовано наказ командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 08 грудня 2017 року № 354 в частині звільнення ОСОБА_2 з військової служби у запас за п.п. «ґ» п. 1 ч. 8 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок (через сімейні обставини або інші поважні причини);

- поновлено ОСОБА_2 на посаді солдата санітарно-евакуаційного відділення медичної роти військової служби за контрактом у Військовій частині НОМЕР_1 з 09 грудня 2017 року;

- стягнуто з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 11 грудня 2017 року по 13 листопада 2018 року в розмірі 41347,10 грн.;

- рішення в частині поновлення ОСОБА_2 на посаді солдата санітарно-евакуаційного відділення медичної роти військової служби за контрактом у Військовій частині НОМЕР_1 з 09 грудня 2017 року та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць в розмірі 3954,94 грн. допущено до негайного виконання.

На виконання судового рішення позивача поновлено на посаді та службі (наказ т.в.о. командира Військової частини НОМЕР_1 від 05 січня 2019 року №5).

Наказом т.в.о. командира Військової частини НОМЕР_1 від 05 січня 2019 року №5 позивачу з 06 вересня 2018 року по 09 січня 2019 року надано відпустку у зв`язку з вагітністю та пологами.

Наказ видано на підставі довідки про тимчасову непрацездатність особи рядового і начальницького складу від 06 вересня 2018 року № 17, що видана комунальним лікувально-профілактичним закладом «Пологовий будинок».

В довідці зазначено: у графі «Діагноз первинний» вагітність 30 тижнів, у графі «Діагноз заключний» пологи 18 листопада 2018 року, у графі «Вид непрацездатності» допологова та післяпологова відпустка, у графі «Режим» амбулаторний; у графі «Звільнення від службових обов`язків» з 06 вересня 2018 року, у графі «Приступити до виконання службових обов`язків» 10 січня 2019 року.

12 січня 2019 року позивач засобами поштового зв`язку подала до відповідача з рапорт про оплату тимчасової непрацездатності - виплату їй допомоги по вагітності та пологах на підставі довідки від 06 вересня 2018 року № 17; до рапорту додала вказану довідку.

Вказані документи отримані відповідачем 17 січня 2019 року (Вказані обставини підтверджуються інформацією ПАТ «Укрпошта», поштовою накладною та описом вкладення в рекомендоване поштове відправлення ПАТ «Укрпошта».).

Між тим таку допомогу їй нараховано та виплачено не було.

У зв`язку із наведеним 23 січня 2019 позивач звернулася із скаргою на гарячу лінію Міністерства оборони України (реєстраційний №ЧЕ-8982684), на що отримала відповідь командувача Десантно-штурмових військ ЗСУ від 04 лютого 2019 року №117/327 про те, що відповідно до п. 9 розд. XXXI Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, що затверджений наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260, одноразові додаткові види грошового забезпечення (допомоги та винагороди) за час вимушеного прогулу не виплачуються. Крім того, рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 листопада 2018 року в справі № 805/5043/18-а оскаржуються в апеляційному порядку.

Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правові норми належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» за страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності надається такий вид матеріального забезпечення як допомога по вагітності та пологах.

Згідно з ч. ч. 1 ст. 25 Закону допомога по вагітності та пологах надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке компенсує втрату заробітної плати (доходу) за період відпустки у зв`язку з вагітністю та пологами.

Допомога по вагітності та пологах застрахованій особі виплачується за весь період відпустки у зв`язку з вагітністю та пологами, тривалість якої становить 70 календарних днів до пологів і 56 (у разі ускладнених пологів або народження двох чи більше дітей - 70) календарних днів після пологів. Жінкам, віднесеним до 1-3 категорій осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, допомога по вагітності та пологах виплачується за 180 календарних днів зазначеної відпустки (90 - до пологів та 90 - після пологів). Розмір зазначеної допомоги обчислюється сумарно та надається застрахованій особі в повному обсязі незалежно від кількості днів відпустки, фактично використаних до пологів.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності.

Пунктом 9 Інструкції про порядок заповнення листка непрацездатності, що затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 03 листопада 2004 року № 532/274/136-ос/1406 (зареєстрована в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2004 року за № 1456/10055), регламентований порядок заповнення листка непрацездатності при наданні відпустки по вагітності та пологах, а саме визначено, що у графі "Діагноз первинний" позначається термін вагітності на час звернення, у графі "Діагноз заключний" - орієнтовний термін пологів, у графі "Причина непрацездатності:"- "вагітність та пологи"; у графі "Режим:" - "амбулаторний та стаціонарний"; у графі "Звільнення від роботи" одним рядком записується сумарна тривалість відпустки з відміткою дати відкриття листка непрацездатності, у графі "Стати до роботи" - дата закінчення відпустки. Листок непрацездатності затверджується підписом лікуючого лікаря, завідувача жіночої консультації, для іногородніх жінок - додатково керівником закладу охорони здоров`я. Листок непрацездатності завіряється печаткою закладу охорони здоров`я. Додаткові дні післяпологової відпустки при патологічних пологах і багатоплідній вагітності оформлюються окремим (додатковим) бланком листка непрацездатності.

Надання матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг відповідно до цього Закону, є одним з основних завдань Фонду соціального страхування України та його робочих органів (п. 2 ч. 1 ст. 9 Закону).

Згідно з ч. 1 ст. 32 Закону документи для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах розглядаються не пізніше десяти днів з дня їх надходження.

Частиною 5 ст. 32 Закону визначено, що матеріальне забезпечення, передбачене цим Законом, виплачується у разі, якщо звернення за його призначенням надійшло не пізніше дванадцяти календарних місяців з дня відновлення працездатності, встановлення інвалідності, закінчення відпустки у зв`язку з вагітністю та пологами, смерті застрахованої особи або члена сім`ї, який перебував на її утриманні.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 32 Закону допомога по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах виплачується застрахованим особам, які працюють на умовах трудового договору (контракту), інших підставах, передбачених законом, - у найближчий після дня призначення допомоги строк, установлений для виплати заробітної плати.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 15 Закону роботодавець зобов`язаний надавати та оплачувати застрахованим особам у разі настання страхового випадку відповідний вид матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг згідно із цим Законом.

Отже, обов`язок оплатити позивачу допомогу по вагітності та пологах покладений на роботодавця.

Позивач у встановлений законодавством строк надала роботодавцю довідку про тимчасову непрацездатність у зв`язку з вагітністю та пологами.

Між тим допомога по вагітності та пологах виплачена не була.

З огляду на наведене такі дії відповідача підлягають визнанню протиправною бездіяльністю, а порушені права відновленню шляхом зобов`язання відповідача виплатити позивачу допомогу по вагітності та пологах на підставі довідки про тимчасову непрацездатність особи рядового і начальницького складу від 06 вересня 2018 року №17, що видана комунальним лікувально-профілактичним закладом «Пологовий будинок» (п. 10 ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України).

При цьому період, за який має бути виплачена така допомога, чітко визначений у довідці, з огляду на що додаткового відображення у судовому рішенні не потребує.

Посилання відповідача на те, що допомога по вагітності та пологах позивачу не нараховувалася та не виплачувалася через відсутність зареєстрованого у книзі обліку вхідних документів рапорту позивача, є неприйнятними, оскільки така допомога надається на підставі відповідного листка непрацездатності, а не рапорту, як помилково вважав відповідач.

Щодо моральної шкоди

Відповідно до ст. 23 Цивільного кодексу України моральна шкода може полягати у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 2371 Кодексу законів про працю України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Бездіяльність відповідача (з урахуванням факту незаконного звільнення, що встановлено судовим рішенням, яке набрало законної сили) безумовно спричинила позивачу моральні страждання.

Це обумовлено тим, що допомога по вагітності та пологах надається в час, коли особа особливо потребує її.

Ненадання такої допомоги вчасно ставило під загрозу лікування позивача (вагітність і пологи) та придбання для новонародженої дитини необхідних речей.

Заявлену суму моральної шкоди суд визнає прийнятною з урахуванням ризиків, які створила бездіяльність відповідача, з огляду на що позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до закону (п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»), тому виходячи з положень ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 32, 139, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 допомоги по вагітності та пологах на підставі довідки про тимчасову непрацездатність особи рядового і начальницького складу від 06 вересня 2018 року № 17, що видана комунальним лікувально-профілактичним закладом «Пологовий будинок».

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 допомогу по вагітності та пологах на підставі довідки про тимчасову непрацездатність особи рядового і начальницького складу від 06 вересня 2018 року № 17, що видана комунальним лікувально-профілактичним закладом «Пологовий будинок».

Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 10000 (десять тисяч) грн.

Рішення набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 255 КАС України, і може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення судом складено 02 березня 2020 року.

Суддя Т.В. Логойда