Справа № 160/1110/20
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2020-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
03 березня 2020 р.Справа №160/1110/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голобутовського Р.З., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у адміністративній справі за позовною заявою до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінгруп Фактор», про визнання протиправними та скасування розпоряджень,
28.01.2020 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінгруп Фактор», про визнання протиправними та скасування розпоряджень, у якій просить:
- визнати протиправними та скасувати прийняті Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, розпорядження про призначення позапланового заходу державного нагляду (контролю) від 17.07.2018 р. №1275, прийнятого на підставі звернення фізичної особи ОСОБА_2 та з урахуванням погодження Державної регуляторної служби України від 22.06.2018 р. №5993 на проведення позапланового заходу, та розпорядження від 13.11.2018 р. № 1994 «Про анулювання ліцензій на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів) ТОВ «ФК «Фінгруп Фактор».
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.02.2020 року провадження у справі відкрито.
28.02.2020 року ОСОБА_1 звернувся із заявою про забезпечення позову, в якій просить:
- зупинити дію Розпорядження від 13.11.2018 р. № 1994 Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг «Про анулювання ліцензій на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів) шляхом видалення на час розгляду справи, з комплексної інформаційної системи, розташованими за адресами:
В обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначено наступне.
10.02.2020 року ОСОБА_1 з публічної інформації із інтернет ресурсу офіційного сайту Націкомфінпослуг за інтернет посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_1 стало відомо, що відповідачем в період з 05.02.2020 р. по 07.02.2020 р. внесено інформацію (записи) про анулювання ліцензії, які були видані відповідно до розпорядження №3375 від 03.08.2017 р., на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів), а саме на надання послуг з факторингу; надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту та надання послуг з факторингу до даних внесено до ТОВ «ФК «Фінгруп Фактор». Дата розпорядження про анулювання ліцензії - 13.11.2018 р. Підстава анулювання ліцензії - у зв`язку з порушенням вимог чинного законодавства у сфері надання фінансових послуг.
Засновниками ТОВ «ФК «Фінгруп Фактор» є ОСОБА_1 -25 % статутного капіталу, ОСОБА_3 - 25 % статутного капіталу, ОСОБА_4 -50% статутного капіталу.
ТОВ «ФК «Фінгруп Фактор» Комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (надалі - Нацкомфінпослуг), відповідно до розпорядження №3375 від 03.08.2017 р., видано ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів), а саме на надання послуг з факторингу; надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту.
Нацкомфінпослуг на підставі направлення на здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) шляхом проведення перевірки ТОВ «ФК «Фінгруп Фактор» від 20.07.2018 р. №80/16-4, розпорядження Нацкомфінпослуг про призначення позапланового заходу державного нагляду (контролю) від 17.07.2018 р. №1275, прийнятого на підставі звернення фізичної особи ОСОБА_2 та з урахуванням погодження Державної регуляторної служби України від 22.06.2018 року №5993 на проведення позапланового заходу - з 24.07.2018 року по 25.07.2018 року комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг було проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання ТОВ «ФК «Фінгруп Фактор» законодавства у сфері господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів), що ліцензуються, за результатами якого було складено акт № 913/16-4/2 від 25.07.2018 року.
Під час перевірки виявлені порушення позивачем наступних положень нормативно-правових актів: ст. 1083 глави 73 книги 5 ЦК України; ч.5 ст.5 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», абз.19 п.24 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 07.12.2016 р. за № 913. За результатом складено акт від 06.11.2018 р. №1314/16-4/3. На підставі акта відповідач постановив розпорядження «Про анулювання ліцензій на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів) ТОВ «ФК «Фінгруп Фактор» від 13.11.2018 р. за № 1994.
Розпорядження обґрунтовано невиконанням ТОВ «ФК «Фінгруп Фактор» розпорядження Нацкомфінпослуг від 30.07.2018 р. за №1346 «Про усунення порушень ТОВ «ФК «Фінгруп Фактор» ліцензійних умов», у зв`язку із чим на підставі п. 5 ч. 2, абз. 5 ч. 4 та ч. 8 ст. 16 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», п. п. 40 п. 4 Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, затвердженого Указом Президента України від 23.11.2011 р. № 1070, постановлено анулювати ліцензії ТОВ «ФК «Фінгруп Фактор», що видані розпорядженням Нацкомфінпослуг від 03.08.2017 р. за №3375 на провадження господарської діяльності, а саме - на надання послуг з факторингу та на надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту.
Проте, відповідач не зважаючи на оскарження оспорюваного розпорядження № 1994 від 13.11.2018 р. та відкриття провадження у справі № 160/1110/20 - вніс зміни до відомостей щодо ліцензії ТОВ «ФК «Фінгруп Фактор», а саме запис щодо анулювання ліцензії.
Позивач зазначає, що з моменту опублікування на сайті відповідача Розпорядження № 1994 від 13.11.2018 р. Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг «Про анулювання ліцензій на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів) Товариству з додатковою відповідальністю «Фінансова компанія «ФК «Фінгруп Фактор», до компанії звертаються клієнти з заявами про розірвання договорів, які були укладені.
Також звертає увагу суду на те, що ТОВ «ФК «Фінгруп Фактор» здійснюються певні фінансові процеси, які не можна швидко завершити, на виконання оскаржуваного розпорядження №1994 від 13.11.2018 року, а саме:
- ТОВ «ФК «Фінгруп Фактор» раніше надавався кредит на загальну суму 8000000,00 грн. ТОВ «Агропромислова компанія «Дніпроагро», на якому працює багато людей, і також анулювання ліцензій за оскаржуваним розпорядженням відповідача призведе для необхідності передчасного розірвання договору кредиту, і стягнення (повернення боргу);
- ТОВ «ФК «Фінгруп Фактор» надано кредит сільськогосподарському підприємству «СХІД АГРО». Сума заборгованості 240000,00 грн. На цьому підприємстві працює багато працівників, за умови анулювання ліцензії ТОВ «ФК «Фінгруп Фактор» на надання фінансових послуг, вони повинні будуть достроково повернути надані в кредит кошти, що більш за все призведе до невиплати заробітної плати і судових процесів;
- ТОВ «ФК «Фінгруп Фактор» надано кредит агропромисловому підприємству «СВИНАРСЬКИЙ КОМПЛЕКС «ДНІПРОВСЬКИЙ». Сума заборгованості 1000000,00 грн. На цьому підприємстві працює багато працівників, за умови анулювання ліцензії ТОВ «ФК «Фінгруп Фактор» на надання фінансових послуг, вони повинні будуть достроково повернути надані в кредит кошти, що більш за все призведе до невиплати заробітної плати і судових процесів.
Основний вид діяльності ТОВ «ФК «Фінгруп Фактор» пов`язаний з наданням послуг факторингу, надання гарантій та поручительства, надання послуг факторингу, фінансовий лізинг, інші види кредитування (основний), надання інших фінансових послуг (крім страхування та пенсійного забезпечення), н. в. і. у.
Анулювання ліцензій на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів) ТОВ «ФК «Фінгруп Фактор» як документ, що декларує право суб`єкта господарювання на виконання певних робіт, а фактично цим зупиняється виконання робіт підприємства, може спричинити значні фінансові збитки, оскільки внаслідок анулювання ліцензії на провадження діяльності товариство буде позбавлено можливості виконувати свої договірні зобов`язання, що у свою чергу завдаватиме шкоди іншим суб`єктам господарювання.
Крім того, це зумовить звільнення працівників, оскільки подальша виплата заробітної плати стане неможливою.
Так, наявність на офіційному сайті інформації щодо анулювання ліцензії ТОВ «ФК «Фінгруп Фактор» призведе до повного блокування та зупинення господарської діяльності ТОВ «ФК «Фінгруп Фактор» та виникнення значних збитків для засновників, у тому числі і для позивача, які неможливо буде відновити в майбутньому.
Зміна положення господарюючого суб`єкта позивача на ринку фінансових послуг (анулювання ліцензій внаслідок прийнятого відповідачем розпорядження) призведе до можливої зміни процесуального становища позивача в інших судах України, втрати коштів від сплачених коштів за лоти на аукціонах, а Фонд гарантування вкладів вимушений буде повернути їм ці кошти, а не спрямувати їх на повернення вкладів фізичним особам - вкладникам збанкрутілих банків.
Крім того, необхідно врахувати, що оскільки правомірність винесеного розпорядження буде досліджуватись судом під час розгляду справи, невжиття заходів забезпечення позову призведе до зупинення господарської діяльності ТОВ «ФК «Фінгруп Фактор» та можливо до подальшого звільнення працівників.
Контроль за додержанням ліцензіатами вимог ліцензійних умов здійснюється органами ліцензування у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених Законом України «Про ліцензування видів господарської діяльності».
У розумінні вимог ЗУ «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», встановлені підстави для здійснення перевірки суб`єкта господарювання, а саме: звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці.
02.03.2020 року суддею Кальником В.В. подано заяву про самовідвід у справі № 160/1110/20.
Ухвалою суду від 02.03.2020 року задоволено заяву про самовідвід судді Кальника В.В. у справі № 160/1110/20.
Справу передано до відділу аналітики та судової статистики для здійснення повторного автоматичного розподілу між суддями в порядку встановленому ч. 1 ст. 31 Кодексу адміністративного судочинства України.
Згідно з розпорядженням керівника апарату Дніпропетровського окружного адміністративного суду № 87 д від 02.03.2020 року здійснено повторний автоматизований розподіл справи № 160/1110/20 у зв`язку із винесенням ухвали суду від 02.03.2020 року про задоволення заяви про самовідвід судді Кальника В.В. в адміністративній справі № 160/1110/20.
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи № 160/1110/20 справу розподілено судді Голобутовському Р.З.
Ухвалою від 03.03.2020 року справу № 160/1110/20 прийнято до свого провадження суддею Голобутовським Р.З.
При розгляді заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Частинами 1, 2 ст. 150 КАС України закріплено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
За приписами ч. 4 ст. 150 КАС України подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.
Заходи забезпечення позову відповідають предмету адміністративного позову та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті.
Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до прийняття у справі судового рішення по суті заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.
У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено:
1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;
2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;
4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;
5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Отже, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, або захист цих прав та інтересів стане неможливим чи для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, суд може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом заборони вчиняти певні дії.
Суд зазначає, що ця ухвала жодним чином не встановлює законність чи протиправність розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 13.11.2018 року № 1994 в цілому.
У той же час, вжиття заходів забезпечення позову за цих обставин має на меті виключно збереження існуючого становища до розгляду спору по суті та не зумовлює його фактичне вирішення по суті.
Необхідно також зазначити, що вжиття судом заходів забезпечення позову жодним чином не вплине на можливість реалізації суб`єктом владних повноважень його функцій після розгляду спору по суті. Вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом заборони вчиняти дії на реалізацію вищезазначених постанов, не скасовує чинність останніх та не змінює обсягу прав та обов`язків сторін у спорі.
Відтак, заборона вчинення дій є тимчасовим заходом, не вирішує спір по суті та не є втручанням у діяльність суб`єкта владних повноважень, оскільки можливість вжиття такого заходу прямо передбачена процесуальним законодавством.
При розгляді та вирішенні клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову судом надається оцінка обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення позову забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення; імовірності виникнення утруднень для виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; наявності зв`язку із вжиттям заходів запобігти порушенню прав та інтересів інших осіб, в тому числі, й осіб, які не беруть участь у розгляді справи.
Порядок розгляду заяви про забезпечення позову визначений ст. 154 КАС України, згідно з якою заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Суд відмічає, що за своєю суттю інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову, існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.
Аналіз норм чинного законодавства свідчить, що заявник повинен обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову, вказати про наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. Факт наявності визначених обставин має підтверджуватись певними доказами.
Вирішуючи питання про доцільність вжиття заходів щодо забезпечення позову при розгляді цього спору, суд виходить з того, що умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майнові інтереси та/або права позивача будуть погіршені, порушені і на момент виконання рішення суду, у разі задоволення позову, їх необхідно буде відновити шляхом вчинення певних дій.
Суд погоджується із доводами позивача, що анулювання ліцензій на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів) ТОВ «Фінансова компанія «Фінгруп Фактор», як документу, що декларує право суб`єкта господарювання на виконання певних робіт, а фактично цим зупиняється виконання робіт підприємства, може спричинити значні фінансові збитки, оскільки внаслідок анулювання ліцензій на провадження діяльності товариство буде позбавлено можливості виконувати свої договірні зобов`язання, що у свою чергу завдаватиме шкоди іншим суб`єктам господарювання. Крім того, це зумовить звільнення працівників, оскільки подальша виплата заробітної плати стане неможливою.
На обґрунтування застосування заходу забезпечення позову позивачем до суду надані копії відповідних документів.
Наведене, на думку суду, є достатнім підтвердженням того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
При вирішенні питання щодо вжиття заходів забезпечення адміністративного позову суд оцінив, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти, та робить висновок про те, що вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом, зазначеним у клопотанні позивача, буде мати наслідком збереження існуючого становища до розгляду справи по суті.
За таких обставин, суд вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду та ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, у разі задоволення позову.
При цьому, суд зауважує, що заходи забезпечення адміністративного позову, про які у своєму клопотанні просить позивач, відповідають предмету позову.
Вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до винесення остаточного рішення у справі. Зупинення дії розпорядження №1994 від 13.11.2018 року, винесеного відповідачем носить тимчасовий характер, не скасовує його, а спрямоване на забезпечення виконання рішення суду у разі задоволення позову та недопущення настання негативних наслідків для позивача, а також інших осіб.
Також суди при здійсненні судочинства застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року № ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини").
Згідно з приписами ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 р. у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.
У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.
При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини, у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.
При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування.
Суд також враховує Рекомендації N R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийняті Комітетом Міністрів Ради Європи 13 вересня 1989 року, відповідно до яких рішення про вжиття тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акту; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акту
Окрім того, Конституційним Судом України у п. 9 мотивувальної частини рішення від 30.01.2003 №3-рп/2003 наголошено на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.
Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.
При вирішенні питання про забезпечення позову суд здійснив оцінку необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом спору, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності ускладнення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.
З огляду на викладене, суд робить висновок про необхідність задоволення заяви про забезпечення позову.
Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.
Зупинити дію Розпорядження від 13.11.2018 р. № 1994 Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг «Про анулювання ліцензій на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів) шляхом видалення на час розгляду справи, з комплексної інформаційної системи, розташованими за адресами:
Виконання ухвали з питань забезпечення адміністративного позову здійснюється негайно в порядку, встановленому законом для виконання судових рішень.
Стягувач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).
Ухвала може бути пред`явлена до виконання в порядку Закону України "Про виконавче провадження" до 03.03.2023 року (включно).

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.З. Голобутовський