Справа № 200/2138/20-а
Суддя: Логойда Т.В.
Дата ухвалення: 2020-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2020 р. Справа№200/2138/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Логойди Т.В.,

секретар судового засідання Галустян Р.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Ім. Тараса Шевченка» до Мар`їнського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), третя особа Управління державної казначейської служби України у м. Краматорську Донецької області, про визнання протиправною та скасування постанови,

в с т а н о в и в:

У лютому 2020 року сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Ім.Тараса Шевченка» (далі СТОВ «Ім.Тараса Шевченка») звернулося до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому просило визнати протиправною та скасувати постанову Мар`їнського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про відкриття виконавчого провадження від 04 лютого 2020 року ВП № 61137317.

Позов обґрунтовувало тим, що оскаржена постанова прийнята щодо примусового виконання постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 12 листопада 2019 року № 081718, що винесена Управлінням Укртрансбезпеки у Донецькій області, і оскаржуються позивачем в судовому порядку в іншій справі, рішення по якій ще не винесено.

Крім того, вважав, що виконавче провадження відкрито за документом, який не є виконавчим документом і не відповідає вимогам ч. 4 Закону України «Про виконавче провадження», такий документ винесений Управлінням Укртрансбезпеки у Донецькій області, яке не є юридичною особою, а тому не мало право його виносити; виконавчий документ підписаний в.о. начальника Управління С.І. Єфімовим і скріплений печаткою без ОСОБА_1 України, яка має наступну інформацію «Державної служби України з безпеки на транспорті, м. Київ. Ідентифікаційний код 39816845», в той час, як за кодом Єдиного державний реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 39816845 зареєстровано Державну службу України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека), і серед осіб, уповноважених представляти юридичну особу у правовідносинах з третіми особами, або мають право вчиняти дії від імені юридичної особи відсутній в.о. начальника Управління С.І. Єфімов як особа яка має право вчинити дії від імені Укртрансбезпеки.

Вважав, що державним виконавцем порушені вимоги п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», на підставі яких він мав повернути такий виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому зазначав, що Відповідно до п.6 ч. 1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом. Постанова від 12 листопада 2019 року № 081718 про стягнення з сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Ім. Тараса Шевченка» 1700,00 грн. на користь держави винесена посадовою особою Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області, уповноваженою розглядати справи про правопорушення передбачені Законом України «Про автомобільний транспорт».

Вказана постанова згідно зі ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» підлягає виконанню в примусовому порядку державною виконавчою службою Міністерства юстиції України.

Спірна постанова відповідає вимогам ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», а саме у виконавчому документі зазначено назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; вказано повне найменування стягувача; вказано ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб; вказана дата набрання рішенням законної сили; не порушено строк пред`явлення рішення до виконання; виконавчий документ підписано уповноваженою особою і скріплено печаткою. Скріплення виконавчого документа печаткою із зображенням Державного Герба України є обов`язковим, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, згідно із законом зобов`язаний мати таку печатку.

Таким чином твердження позивача, що надана до примусового виконання постанова не є виконавчим документом та не відповідає вимогам ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» є безпідставними та необґрунтованими.

Просив залишити позовну заяву без розгляду.

Представники позивача, відповідача та третьої особи в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином. Неявка у судове засідання таких осіб не перешкоджає розгляду справи по суті.

Враховуючи наведене суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.

Судом встановлено, що 12 листопада 2019 року Управлінням Укртрансбезпеки у Донецькій області щодо СТОВ «Ім.Тараса Шевченка» на підставі абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» винесена постанова від 12 листопада 2019 року № 081718 про застосування адміністративно-господарського штрафу в розмірі 1700 грн.

Постанова підписана в.о. начальника Управління С.І. Єфімовим і скріплена печаткою.

В постанові зазначено дата набрання нею законної сили 12 листопада 2019 року, строк пред`явлення її до виконання по 12 лютого 2020 року.

Товариство оскаржило вказану постанову в судовому порядку.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 13 січня 2020 року відкрито провадження у справі №200/14694/19-а за позовом СТОВ «Ім.Тараса Шевченка» до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області про визнання протиправною та скасування вказаної постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Постановою старшого державного виконавця Мар`їнського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 04 лютого 2020 року відкрито виконавче провадження ВП № 61137317 з примусового виконання постанови Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області від 12 листопада 2019 року № 081718 про застосування адміністративно-господарського штрафу в розмірі 1700 грн. Стягувачем у постанові зазначено Управління державної казначейської служби України у м. Краматорську Донецької області.

В той же день винесено постанови від 04 лютого 2020 року «Про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження» та «Про стягнення виконавчого збору».

Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правові норми належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частинами 1 та 2 ст. 12 вказаного Закону визначено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Згідно з ч. 1 ст. 26 цього Закону виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; рішень інших державних органів, які законом визнані виконавчими документами.

Статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» встановлена відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Згідно з вказаною статтею Закону адміністративно-господарські штрафи стягуються відповідно до закону центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), і зараховуються до Державного бюджету України, крім адміністративно-господарських штрафів, передбачених абзацами чотирнадцятим шістнадцятим частини першої статті 60 цього Закону, та плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю, які зараховуються до державного дорожнього фонду.

Порядок стягнення у вигляді штрафу за порушення, викладені у цій статті, та порядок оскарження постанови по справі про правопорушення визначає Кабінет Міністрів України.

Відповідно до п. 27 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 року № 1567, за наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Згідно з п. 3 Порядку органами державного контролю на автомобільному транспорті є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

Пунктом та 28 вказаного Порядку визначено, що адміністративно-господарський штраф повинен бути перерахований суб`єктом господарювання на зазначений у постанові рахунок не пізніше ніж протягом п`ятнадцяти днів після отримання ним копії постанови про застосування адміністративно-господарських штрафів, про що повідомляється орган державного контролю, посадовою особою якого винесено відповідну постанову.

Згідно з п. 29 вказаного Порядку у разі оскарження постанови про застосування адміністративно-господарських штрафів стягнення сплачується не пізніше ніж протягом п`ятнадцяти днів після отримання повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до п. 32 вказаного Порядку скарга на постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів може бути подана до вищого за підпорядкуванням органу державного контролю.

Скарга на постанову подається протягом 10 днів після її винесення. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин за заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання, щодо якого винесена постанова, строк може бути поновлений керівником органу державного контролю за умови надання заявником документів, що підтверджують наявність поважних причин несвоєчасного подання скарги в установлений строк (тимчасова непрацездатність, засвідчена в установленому порядку, або перебування у відрядженні).

Пунктом 33 Порядку встановлено, що подання в установлений строк скарги зупиняє виконання постанови до розгляду скарги по суті.

Разом з тим вказані положення регулюють питання оскарження таких постанов до вищого за підпорядкуванням органу державного контролю.

Питання ж оскарження таких постанов до суду врегульовано ч. 2 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якого для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 4 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання).

Постанова про накладення адміністративно-господарського штрафу не оскаржувалася до вищого за підпорядкуванням органу державного контролю.

В адміністративній справі №200/14694/19-а за позовом СТОВ «Ім.Тараса Шевченка» до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу, яка перебуває в провадженні Донецького окружного адміністративного суду від 13 січня 2020 року, суд не застосовував відповідні заходи забезпечення позову, зокрема не зупиняв дію оскарженої постанови.

Постанова про накладення адміністративно-господарського штрафу набрала законної сили в день її винесення і пред`явлена до примусового виконання у встановлений законом строк.

Відповідно до наведених вимог законодавства постанова про накладення адміністративно-господарського штрафу є виконавчим документом, який має відповідати вимогам ч. 4 Закону України «Про виконавче провадження» та Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 року № 1567.

Невідповідність такого виконавчого документу вимогам законодавства судом не встановлено.

Постанова підписана посадовою особою територіального органу державного контролю, що відповідало вимогам Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 року № 1567.

З огляду на наведене, посилання позивача на те, що подана на примусове виконання постанова підписана не уповноваженою особою, не ґрунтуються на наведених положеннях законодавства.

Посилання позивача на відсутність на печатці, що нанесена на такий виконавчий документ, зображення Державного Герба України, є неприйнятними з огляду на вимоги ч. 3 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої виконавчий документ підписується уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплюється печаткою. Скріплення виконавчого документа печаткою із зображенням Державного Герба України є обов`язковим, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, згідно із законом зобов`язаний мати таку печатку.

Відповідно до п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

Наявність підстав для застосування державним виконавцем на час відкриття виконавчого провадження п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», які на думку позивача мали бути застосовані, судом не встановлено.

Отже, державний виконавець правомірно відкрив виконавче провадження на підставі такого виконавчого документу як постанова про накладення адміністративно-господарського штрафу.

З огляду на наведене правові підстави для задоволення позову із зазначених в ньому підстав відсутні.

При вирішенні спору суд надав правову оцінку рішенню відповідача на час його прийняття.

Судом враховано і те, що наявність справи №200/14694/19-а, предметом оскарження в якій є такий виконавчий документ як постанова про накладення адміністративно-господарського штрафу, не впливає на оцінку судом рішення державного виконавця на час його прийняття. В разі подальшого винесення в такій справі судового рішення про скасування виконавчого документа позивач не позбавлений права на звернення до суду з відповідним позовом до органу державної виконавчої служби в разі, якщо буде вважати свої права порушеними. Крім того, п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню виконавче провадження підлягає закінченню.

Керуючись статтями 32, 243 246, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

В задоволенні позову сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Ім. Тараса Шевченка» (85600, Донецька обл., Мар`їнський р-н, м. Мар`їнка, Сільськогосподарська зона 6, ) до Мар`їнського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (85612, Донецька обл., Мар`їнський р-н, м. Курахове, пр-т Соборний, 4, ), третя особа Управління державної казначейської служби України у м. Краматорську Донецької області (84301, Донецька обл., м. Краматорськ, пр-т Миру, 7а, ), про визнання протиправною та скасування постанови відмовити.

Рішення набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 272 КАС України, і може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Т.В. Логойда