Справа № 520/5620/19
Суддя: Старостін В.В.
Дата ухвалення: 2020-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2020 р.Справа № 520/5620/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Старостіна В.В.,

Суддів: Рєзнікової С.С. , Бегунца А.О. ,

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 12.12.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Бідонько А.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 16.12.19 року по справі № 520/5620/19

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Ізюмського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати Рішення від 15 травня 2019 року № 26 Ізюмського об`єднаного управління ПФУ Харківської області «Про відмову в перерахунку пенсії згідно Рішення Другого сенату Конституційного Суду України від 25.04.2019р. №1- рп(11)2019»;

- зобов`язати Ізюмське об`єднане управління ПФУ Харківської області провести з 25.04.2019 перерахунок та виплату державної пенсії по інвалідності, що настала внаслідок захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до частини 3 статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та Рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2019 року № 1-р(11)/2019, справа №3-14/2019(402/19, 173//19).

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 02.07.2019 адміністративний позов задоволено.

Скасовано Рішення від 15 травня 2019 року № 26 Ізюмського об`єднаного управління ПФУ Харківської області про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 згідно Рішення Другого сенату Конституційного Суду України від 25.04.2019р. №1- рп(11)2019.

Зобов`язано Ізюмське об`єднане управління ПФУ Харківської області провести ОСОБА_1 з 25.04.2019 перерахунок та виплату державної пенсії по інвалідності, що настала внаслідок захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до частини 3 статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та Рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2019 року № 1-р(11)/2019, справа №3-14/2019(402/19, 1 737/19).

Вказане рішення набрало законної сили та позивачу видано виконавчий лист.

Постановою державного виконавця Управління ДВС ГТУЮ у Харківській області від 06.11.2019р. відкрито виконавче провадження ВП №60507717 за виконавчим листом Харківського окружного адміністративного суду по справі №520/5620/19.

До Харківського окружного адміністративного суду 26.11.2019 року звернувся представник позивача із заявою, в якій просив суд:

- ухвалити судове рішення про встановлення судового контролю та зобов`язати суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.07.2019 №520/5620/19 про зобов`язання суб`єкта владних повноважень здійснити «перерахунок та виплату державної пенсії по інвалідності, що настала внаслідок захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, обчисленої виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до частини 3 статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і Рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2019 року № 1-р(1)/2019, з 25.04.2019 р. за визначеною Законом і Конституційним Судом України формулою розрахунку «виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року» у розмірі 20865грн. (4173 х 5);

- ухвалити, в порядку встановленому для подання заяв про встановлення судового контролю, судове рішення про визнання протиправними рішень, дій та бездіяльності відповідача.

В обґрунтування поданої заяви позивач зазначив, що постановою державного виконавця Управління ДВС ГТУЮ у Харківській області від 06.11.2019р. відкрито виконавче провадження ВП №60507717, згідно якого боржнику запропоновано виконати рішення суду протягом 10 робочих днів. Однак, в порушення ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження", щодо надсилання документів виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення, Постанова ВП листом від 06.11.19 р. №60507717, згідно відтиску штампу на поштовому конверті відправлена 14.11.19 року та отримана позивачем 16.11.19 р., що на його думку, свідчить про те, що тривалий час виконавче провадження не виконувалось. Позивач також зазначив, що Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області стверджує, що рішення Конституційного Суду України не містить положень щодо порядку його виконання та що пенсія перераховується відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України.

Відтак, необхідність звернення до суду в порядку ст. 383 КАС України зумовлена тим, що, на переконання ОСОБА_1 , рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.07.2019 року відповідачем не виконується, а державним виконавцем відповідних дій та заходів щодо його виконання не здійснюється.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 12.12.2019 відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду по справі №№520/5620/19.

Не погодившись з вказаною ухвалою, позивачем, ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 12.12.2019 та ухвалити рішення, яким зобов`язати відповідача надати звіт про виконання рішення суду.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що в даному випадку встановлення судом судового контролю є самим ефективним засобом для виконання рішення суду, оскільки рішення суду відповідачем не виконується та пенсія у визначеному розмірі не виплачується, а виконавча служба, не знає як виконувати рішення.

Відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не вичерпано загальний порядок виконання судового рішення, визначений Законом України "Про виконавче провадження".

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Згідно зі статтею 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Відповідно до статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Таким чином, рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України "Про виконавче провадження". Судовий контроль у формі зобов`язання подати звіт, також є формою забезпечення виконання судових рішень.

Колегія суддів зазначає, що завершальною стадією судового провадження з примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) є виконавче провадження (стаття 1 Закону України "Про виконавче провадження").

При цьому, у разі відсутності добровільного виконання судових рішень, приписами Закону України "Про виконавче провадження" врегульований порядок дій та заходів, що спрямовані на примусове виконання таких рішень.

З матеріалів справи встановлено, що позивачем не вичерпано загальний порядок виконання судового рішення, визначений Законом України "Про виконавче провадження". У суду відсутні докази того, що загальний порядок виконання судового рішення не дав очікуваного результату, або, що відповідач створює перешкоди для виконання такого рішення.

Відповідно до частини першої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч. 2 ст. 382 КАС України).

Проаналізувавши наведені положення КАС України, колегія суддів вважає, що суд може, тобто, наділений правом, а не обов`язком під час прийняття рішення у справі встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі.

Такий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання рішення суду, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.

При цьому, зазначені процесуальні дії щодо встановлення судового контролю за виконанням рішення суду відповідно до положень ст. 382 КАС України є диспозитивним правом суду при ухвалені рішення по суті позовних вимог.

Вказаний висновок відповідає правовій позиції, викладеній в постанові Верховного Суду від 29.03.2019 року по справі № 674/25/17 (провадження №К/9901/32253/18).

Крім того, в ухвалі Великої палати Верховного Суду від 06.05.2019 р. по справі №826/9960/15 зазначено, що застосування правового інституту подачі звіту є правом суду.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі та застосуванні норми права до спріних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, проаналізувавши норми чинного законодавства та дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, наділений правом, а не обов`язком, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалено судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення та за наявності відповідних на те підстав, в той час як заявником не надано жодного доказу на обґрунтування своєї заяви.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо застосування до спірних відносин ст. 383 КАС України.

Так, якщо позивач не згоден із виконанням рішення суду (у даному випадку порушення відповідачем закону при виконанні рішення суду про призначення позивачу пенсії), він має право звернутись до суду із заявою в порядку ст. 383 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Разом з тим, будь - яких фактичних доказів протиправності рішень, дій чи бездіяльності, вчинених відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду, чи доказів того, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області не буде виконано рішення суду від 02.07.2019 по даній справі та не буде здійснено перерахунок та виплату державної пенсії, матеріали справи не містять та заявником до суду не надано.

Колегія суддів погоджується з доводами позивача про те, що ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок. Проте, суд зазначає, що затримка виконання судового рішення на період, що є необхідним для вирішення проблем публічного порядку, може у виняткових випадках бути виправдана.

Крім того, колегія суддів враховує, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 02.07.2019 року в цій справі не вирішувалось питання про його негайне виконання. А відтак, таке рішення суду має бути виконане відповідачем у розумний строк.

Колегією суддів не встановлено свідомого невжиття відповідачем залежних від нього заходів з метою виконання судового рішення та порушення у зв`язку з цим прав позивача.

За викладених обставин, колегія суддів вважає що суд першої інстанції в повному обсязі дослідив положення нормативних актів, що регулюють спірні правовідносини та дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 .

Згідно зі ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, рішення або ухвалу - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши ухвалу суду першої інстанції, дійшла висновку, що при її прийнятті, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 12.12.2019 року по справі № 520/5620/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя В.В. Старостін
Судді С.С. Рєзнікова А.О. Бегунц
Повний текст постанови складено 28.02.2020 року