Справа № 340/2029/19
Суддя: Р.І. Брегей
Дата ухвалення: 2020-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2020 року справа № 340/2029/19

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Брегея Р.І., розглянувши в м.Кропивницький в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (у письмовому провадженні) адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби в Кіровоградській області (далі - Управління) про визнання протиправною та скасування податкової вимоги,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з заявою до відповідача про визнання протиправною та скасування податкової вимоги від 02 серпня 2019 року щодо сплати податку на доходи фізичних осіб в сумі 10660 грн. та військового збору - 3198 грн.

У судовому засіданні представник позивача підтримав вимогу заяви.

Пояснив, що ОСОБА_1 звільнена від оподаткування стосовно спадкування майна матері.

Зазначив, що позивач допустила помилку, складаючи податкову декларацію, яку виправила, подавши уточнену, під час розгляду справи.

Відповідач заперечив щодо задоволення позову, подавши відзив на нього (а.с.37-39).

У судовому засіданні представник Управління пояснила, що податкова вимога складена на підставі податкової декларації, у якій позивач самостійно визначила податкове зобов`язання з двох платежів.

Ухвалою суду від 27 лютого 2020 року прийнято рішення про завершення розгляду справи в порядку письмового провадження та заміну первісного відповідача - Головного управління Державної фіскальної служби в Кіровоградській області (далі - Управління 2) правонаступником - Управлінням (а.с.76-77).

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, зробив висновок про відмову у задоволенні позову з таких підстав.

Встановлені обставини і факти, що стали підставами звернення до суду.

Так, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 (а.с.11).

27 березня 2018 року ОСОБА_1 отримала свідоцтво про право на спадщину ОСОБА_2 за заповітом (а.с.17).

У судовому засіданні позивач пояснила, що померла особа приходиться матір`ю, однак на час видачі свідоцтва не мала одного документу, котрий би довів такий юридичний факт.

20 березня 2019 року ОСОБА_1 подала декларацію про майновий стан і доходи за минулий рік, визначивши грошове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб і з військового збору у сумі 10660 грн. та 3198 грн. стосовно спадкування за заповітом (а.с.32-33).

До 01 серпня 2019 року не сплатила кошти.

02 серпня 2019 року Управління 2 склало податкову вимогу про сплату грошового зобов`язання (а.с.8).

Вимога прийнята на підставі податкової декларації.

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом 05 серпня 2019 року (а.с.25).

26 листопада 2019 року позивач подала уточнюючу декларацію за той же податковий період, якою виправила помилку, зазначивши про відсутність податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб і військового збору (а.с.74).

Юридична оцінка, встановлених судом, обставин і фактів справи.

Перш за все, приписами пунктів 59.1 та 59.4 статті 59 ПК України встановлено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу у порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Існування податкового боргу доводиться двома фактами: декларування грошового зобов`язання або прийняття контролюючим органом податкового повідомлення-рішення.

Отже, складання податкової вимоги є похідним від декларації і податкового повідомлення-рішення.

За своєю правовою суттю податкова вимога - нагадування платнику податків про завершення строку сплати зобов`язання і встановлення часу, з настанням якого у фіскального органу з`являється повноваження на звернення до суду стосовно стягнення коштів.

Приписами пункту 95.2 статті 95 ПК України передбачено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Таким чином, податкова вимога не є рішенням суб`єкта владних повноважень, оскільки не породжує для платника податків жодних прав і обов`язків.

Відповідно до приписів пункту 89.1 статті 89 ПК України право податкової застави виникає:

- у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку;

- у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу;

Обов`язок сплати грошового зобов`язання породжує декларування або податкове повідомлення-рішення, а виникнення права податкової застави не пов`язане зі складанням податкової вимоги.

Тому, суд зробив висновок, що правомірність податкової вимоги, яка складена на підставі декларації або податкового повідомлення-рішення, перевіряється судом під час розгляду позову фіскального органу про стягнення податкового боргу.

Позивач оскаржувала податкову вимогу не з підстав порушення порядку її складання.

ОСОБА_1 стверджувала, що податкова вимога прийнята неправомірно, оскільки у декларації допущено помилку.

У такому разі не треба шукати захисту у суді, так як закон дозволяє виправити помилку самостійно, чим скористалась позивач під час розгляду справи.

Приписами пункту 50.1 статті 50 ПК України визначено, що у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Отже, станом на 02 серпня 2019 року у податкового органу виник обов`язок скласти податкову вимогу і направити її позивачу.

З поданням уточнюючої податкової декларації (нульова) у податкового органу зникли підстави звернення до суду з позовом про стягнення коштів, однак виникло право на призначення позапланової перевірки.

Зникнення підстави щодо права на стягнення коштів обумовлено відкликанням платником податків первісної податкової декларації.

Приписами підпункту 60.1.2 пункту 60.1 статті 60 ПК України встановлено, що податкова вимога вважається відкликаною, якщо контролюючий орган скасовує раніше прийняте податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу.

Оскільки податкова вимога є похідною від податкової декларації, як і від податкового повідомлення-рішення, то відкликання податкової декларації, яке треба ототожнити з самостійним скасуванням платником податків власного рішення про сплату коштів, вказує на відкликання податкової вимоги.

Приписами пункту 60.3 статті 60 ПК України зазначено, що у випадку, визначеному підпунктом 60.1.2 пункту 60.1 цієї статті, податкова вимога вважається відкликаною з дня прийняття контролюючим органом рішення про скасування податкового повідомлення-рішення.

Отже, податкова вимога є відкликаною з 26 листопада 2019 року.

Підсумовуючи, суд зробив висновок про відмову у задоволенні позову.

Судові витрати у справі складаються з судового збору в сумі 768,40 грн. (а.с.4).

Суд розподіляє судові витрати відповідно до приписів статті 139 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.139, 243-246, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську, Запорізьку та Кіровоградську області, протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Р.І. Брегей