Справа № 522/93/20
Суддя: Бондар В. Я.
Дата ухвалення: 2020-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №522/93/20
Провадження №2-а/522/1/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2020 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: судді Бондар В.Я.,

за участі секретаря судового засідання Грищук В.О.,

розглянувши у порядку спрощеного провадження (з урахуванням особливостей встановлених ст.ст. 268-271, 286 КАС України) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправним та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом відповідно до якого просив визнати протиправною та скасувати постанову ГУ ДМС України в Одеській області серія ПН МОД №001997 від 26.12.2019 року про накладення адміністративного стягнення відносно громадянина Грузії ОСОБА_1 у вигляді штрафу у розмірі 1700 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач не ухилявся від виїзду з України, адже станом на час складення протоколу та постанови мав посадочний квиток на літак до Грузії з датою відліту 28.12.2019 року, який заброньовано 19.12.2019 року. На територію України прибув легально, в Україні винаймає житло та перебуває у цивільному шлюбі з громадянкою України ОСОБА_2 та від шлюбу мають малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Крім того, позивач є громадянином Грузії, який не володіє українською мовою, тому не міг прочитати наданий йому протокол та постанову складені українською мовою та не міг повідомити про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою суду від 08.01.2020 року позов ОСОБА_1 залишено без руху, позивачу надано 10-денний термін для усунення недоліків позову.

Після усунення недоліків позову, ухвалою від 22.01.2020 року провадження у справі відкрите, справу призначено до розгляду у судовому засіданні на 10.02.2020 року.

У судовому засіданні 10.02.2020 року було оголошено перерву з призначенням розгляду справи на 26.02.2020 року.

До суду 19.02.2020 року надійшов відзив від ГУ ДМС України в Одеській області, згідно якого представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову повністю.

В обґрунтування відзиву відзначено, що 26.12.2019 року співробітниками УСР в Одеській області ДСР НПУ за адресою: м. Одеса, вул. Толбухіна, 44 було виявлено громадянина Грузії ОСОБА_1 . В результаті проведеної перевірки встановлено, що позивач прибув до України 10.09.2019 року легально по паспорту громадянина Грузії для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 . На даний час позивач на території України знаходиться не законно, постійного місця проживання та джерела існування немає. 26.12.2019 року ГУ ДМС України в Одеській області було прийнято рішення про примусове повернення в країну походження позивача та зобов`язано його покинути територію України до 24.01.2020 року. Того ж дня винесено постанову про накладення адміністративного стягнення, яку підписав позивач. Відповідно до Угоди укладеної між Україною та Грузією строк перебування в Україні без візи становить 90 днів, та для позивача який прибув до України 10.09.2019 року сплив 10.12.2019 року. Тому, твердження позивача про відсутність в його діях складу правопорушення не відповідає дійсності.

У судовому засіданні 26.02.2020 року представник позивача Танасогло О.М. вказав на необхідність допиту особи, що склала протокол ОСОБА_4 в якості свідка, представник відповідача Стельмах О.М. не заперечував проти виклику свідка. З метою виклику свідка розгляд справи було відкладено на 27.02.2020 року.

У судовому засіданні 27.02.2020 року було допитано свідка провідного спеціаліста ГУ ДМС України в Одеській області Оганезова С ОСОБА_5 С., який склав протокол про адміністративне правопорушення у відношенні позивача.

Представник позивача Танасогло О.М. підтримав позовні вимоги та просив задовольнити.

Представник відповідача заперечував проти позову в повному обсязі.

Суд видалився до нарадчої кімнати до 28.02.2020 року (11:00 год).

У судове засідання 28.02.2020 року сторони не зявилися.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та свідка, дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 26.12.2019 року провідний спеціаліст Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області Оганезов Сергій Сергійович склав протокол серії ПР МОД №001983 у відношенні громадянина Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який порушив правила перебування іноземців в Україні, а саме ухилявся від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування.

З пояснень головного спеціаліста відділу організації запобігання нелегальній міграції, реадмісії та видворення ГУ ДМС України в Одеській області Огнезова С.С. прийнятих від громадянина Грузії ОСОБА_1 вбачається, що позивач прибув до України 10.09.2019 року. Кордон України перетинав легально через КПП «Одеса» за паспортом громадянина Грузії для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_1 серії 17АА НОМЕР_2 09705. Позивач вказав, що планує покинути Україну та має кошти для цього.

Того ж дня 26.12.2019 року відносно ОСОБА_1 винесено Постанову про накладення адміністративного стягнення серії ПН МОД №001997, згідно якої на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700 грн. за порушення Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 203 КУпАП.

Протокол, постанову та пояснення підписано ОСОБА_1 .

Також позивач підписався під зазначенням «перекладач не потрібен».

Також 26.12.2019 року відносно громадянина Грузії ОСОБА_1 ухвалено рішення №1049 про примусове повернення в країну походження, яким останнього зобов`язано покинути територію України в строк до 24.01.2020 року.

Позивач склав відповідну розписку про зобов`язання покинути територію України до 24.01.2020 року, власноруч написав, що від виконання рішення не відмовляється та перекладача не потребує.

Тож, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 всюди підписувався під написом «Перекладач не потрібен», власноруч писав своє прізвище ім`я та підписав протокол, постанову та ін.

Крім того, з показань свідка ОСОБА_4 , як особи, що склала у відношенні позивача протокол вбачається, що ОСОБА_1 вказав, що розуміє та володіє російською мовою та зміст протоколу та постанови були доведені до нього російською мовою.

Відповідно до ст. 274 КУпАП перекладач призначається органом (посадовою особою), в провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення.

Перекладач зобов`язаний з`явитися на виклик органу (посадової особи) і зробити повно й точно доручений йому переклад.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України перекладачем є особа, яка вільно володіє мовою, якою здійснюється адміністративне судочинство, та іншою мовою, знання якої необхідне для усного або письмового перекладу з однієї мови на іншу, а також особа, яка володіє технікою спілкування з глухими, німими чи глухонімими.

Однак, перекладача залучено не було до участі у розгляді справи про адміністративне правопорушення, оскільки права та обов`язки, положення закону та зміст документів були роз`яснені позивачу мовою, якою він володіє.

Тому, посилання позивача на те, що не було залучено перекладача та ОСОБА_1 не міг вказати на відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення спростовується встановленими обставинами.

Частина 1 статті 203 КУпАП передбачає відповідальність за порушення іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні, за недійсними документами або документами, термін дії яких закінчився, або працевлаштування без відповідного дозволу на це, якщо необхідність такого дозволу передбачено законодавством України, або недодержання встановленого порядку пересування і зміни місця проживання, або ухилення від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування, неприбуття без поважних причин до визначеного місця навчання або працевлаштування після в`їзду в Україну у визначений строк, а так само порушення правил транзитного проїзду через територію України, передбачених частиною другою цієї статті, тягнуть за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» закріплено, що іноземці та особи без громадянства в`їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України. Це правило не поширюється на іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон України з метою визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового або тимчасового захисту чи отримання притулку. Іноземці та особи без громадянства під час проходження прикордонного контролю у пунктах пропуску через державний кордон зобов`язані подати свої біометричні дані для їх фіксації. Строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Відтак, згідно угоди між Кабінетом Міністрів України та Урядом Грузії про взаємне скасування візових вимог, затвердженої Кабінетом Міністрів України 12.12.2018 року Постановою №1048, що набрала чинності 01.03.2019 року, громадяни держави однієї Сторони в`їжджають, виїжджають, прямують транзитом та перебувають на території держави іншої Сторони без віз за умови, що тривалість їх перебування не перевищує 90 (дев`яноста) днів протягом 180 (ста вісімдесяти) днів, використовуючи пункти пропуску через кордон, відкриті для міжнародного сполучення, на підставі дійсних проїзних документів, перелік яких наведено в Додатку до цієї Угоди (частина 1 статті 1 Угоди).

Сторонами не заперечується, що ОСОБА_1 в`їхав на територію України 10.09.2019 року.

Також дата в`їзду позивача на територію України підтверджується базою даних «Аркан».

Відтак, згідно п.3 Положення про базу даних "Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України, затвердженого Наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України 25.06.2007 року № 472 База даних "Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України" (далі - База даних осіб), - автоматизований банк даних відомостей про громадян України, іноземців та осіб без громадянства, зареєстрованих у пунктах пропуску через державний кордон, та відповідно документів громадян України на право виїзду з України і в`їзду в Україну, у тому числі паспорта громадянина України, та паспортних документів іноземців та осіб без громадянства.

Відповідно до п.5 вищевказаного Положення База даних осіб є складовою центрального сховища даних (далі - ЦСД) центральної підсистеми інтегрованої інформаційно-телекомунікаційної системи "Гарт" Державної прикордонної служби України (далі - система "Гарт") та інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон (далі - система "Аркан").

Згідно ч.3 ст. 78 КАС України обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Такими чином, дата прибуття ОСОБА_6 на територію України, а саме 10.09.2019 року, встановлена з бази даних «Аркан» не підлягає доказуванню та, більше того, не заперечується сторонами.

Таким чином, суд погоджується з доводами відповідача, що строк законного перебування позивача в Україні сплив 09.12.2019 року (10.09.2019 року додати 90 днів).

Позивач на підтвердження своїх доводів надає копію квитка на літак з Києва до Батумі 28.12.2019 року заброньованого на ім`я ОСОБА_7 , де датою бронювання є 19.12.2019 року.

Втім, станом на час бронювання квитка та, тим паче, на дату вильоту, строк законного перебування громадянина Грузії ОСОБА_1 на території України сплив.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів; висновків експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Отже, на підставі повно з`ясованих обставин справ, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є необґрунтованими, а постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є законною та скасуванню не підлягає, оскільки позивач не покинув територію України в строк, встановлений угодою між урядами України та Грузії, а відсутність наміру ухилення позивача покинути територію України не підтверджується поданим квитком на літак, який придбаний після закінчення законного строку перебування позивача на території України.

Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Керуючись ч. 1 ст. 203 КУпАП, ст.ст. 71, 72, 74, 77, 90, 91, 268-271, 286 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправним та скасування постанови залишити без задоволення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Приморський районний суд м. Одеси, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення суду складено 28.02.2020 року.

Суддя В.Я. Бондар

28.02.20