Справа № 640/17995/18
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2020-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2020 року м. Київ № 640/17995/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шейко Т.І.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «ТМФ «Акватехінжсервіс»
до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві
провизнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТМФ «Акватехінжсервіс» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, в якому просило:

-визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у м. Києві форми «Р» № від 02 жовтня 2018 року про нарахування податку на додану вартість за основним платежем 212 148,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 53 037,00 грн., а всього на суму 265 185,00 грн.;

-визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у м. Києві форми «ПС» № про нарахування адміністративного штрафу у сумі 510,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що контролюючий орган за наслідками проведення перевірки дійшов помилкового висновку щодо нереальності господарських операцій між позивачем та його контрагентами, а відтак винесені податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 листопада 2018 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до розгляду у судовому засіданні.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти заявленого позову, вказавши при цьому на правомірність дій податкового органу та їх відповідність вимогам податкового законодавства.

У судових засіданнях позивач підтримав позов та просив його задовольнити.

Відповідач позов не визнав та просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, суд завершив розгляд справи у порядку письмового провадження.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, 05 червня 2018 року Головним управлінням ДФС у м. Києві прийнято наказ №9376 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ТМФ «АКВАТЕХІНЖСЕРВІС» (код 35812695)», зі змісту якого слідує, що відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, у зв`язку з надходженням ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва Демидовської А.І. від 01 серпня 2016 року у справі №760/6919/16-к, винесеної в рамках кримінального провадження від 08 грудня 2015 року №0000630 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 212, ч. 4 ст. 190 КК України, ухвалено провести документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «ТМФ «АКВАТЕХІНЖСЕРВІС» з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з рядом контрагентів, вказаних в наказі, за період з 01 січня 2014 року по 29 липня 2016 року тривалістю 5 робочих днів з 07 червня 2018 року по дату завершення перевірки.

08 червня 2018 року відповідачем прийнято наказ №9636 «Про перенесення строку проведення розпочатої документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ТМФ «АКВАТЕХІНЖСЕРВІС» (код 35812695)», пунктом 1 якого визначено перенести строк проведення розпочатої документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ТМФ «АКВАТЕХІНЖСЕРВІС» (код 35812695)» з 08 червня 2018 року до дати відновлення та надання документів у межах строків, визначених пунктом 44.5 статті 44 Податкового кодексу України.

З Акту від 18 вересня 2018 року №223/26-15-14-07-02-10/35812695 про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ТМФ «АКВАТЕХІНЖСЕРВІС» (код 35812695)» вбачається, що у ході проведення перевірки ТОВ «ТМФ «АКВАТЕХІНЖСЕРВІС листом від 07 червня 2018 року б/н повідомило ГУ ДФС у м. Києві та ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві від 07 червня 2018 року б/н, що 01 червня 2018 року товариством виявлено втрату документів первинного бухгалтерського та податкового обліку підприємства за період з 01 січня 2014 року по 29 липня 2016 року. Про вказаний факт ТОВ «ТМФ «АКВАТЕХІНЖСЕРВІС» повідомило Дарницьке УП ГУ НП у м. Києві. До листа додано заяву до Дарницького УП ГУ НП у м. Києві від 01 червня 2018 року та талон про прийняття заяви №07315 від 01 червня 2018 року. За таких обставин контролюючим органом складено акт 07 червня 2018 року №532/26-15-14-07-02/35812695 про неможливість проведення перевірки у зв`язку з втратою документів за перевіряємий період, та перенесено з 08 червня 2018 року строки проведення такої перевірки.

В зв`язку з закінченням строку відновлення втрачених документів перевірку поновлено з 06 вересня 2018 року.

Згідно пункту 2.1 Акту перевірка проводилась з 07 червня 2018 року по 08 червня 2018 року. В зв`язку з закінченням строку відновлення втрачених документів перевірку поновлено з 06 вересня 2018 року. Перевірка проводилась з 06 вересня 2018 року по 11 вересня 2018 року.

Перевіркою встановлено порушення ТОВ «ТМФ «АКВАТЕХІНЖСЕРВІС»: -1) пункту 44.1 статті 44, пункту 198.1 статті 198, пункту 198.2 статті 198, пункту 198.3 статті 198, пункту 198.6 статті 198, пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 422 535,00 грн., в тому числі: - за лютий 2015 року на суму 16636,00 грн.; - за березень 2015 року на суму 13580,00 грн.; - за квітень 2015 року на суму 33896,00 грн.; - за травень 2015 року на суму 43549,00 грн.; - за червень 2015 року на суму 10587,00 грн.; - за липень 2015 року на суму 40662,00 грн.; - за серпень 2015 року на суму 51477,00 грн.; - за вересень 2015 року на суму 21952,00 грн.; - за жовтень 2015 року на суму 24490,00 грн.; - за листопад 2015 року на суму 58657,00 грн. ; - за грудень 2015 року на суму 65224,00 грн.; - за травень 2016 року на суму 4996,00 грн.; - за червень 2016 року на суму 36829,00 грн.; - 2) пункту 85.2, пункту 85.4, пункту 85.9 статті 85 Податкового кодексу України, - підприємством не надано документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки.

За наслідками перевірки податковим органом винесено податкове повідомлення-рішення форми «Р» № від 02 жовтня 2018 року про нарахування податку на додану вартість за основним платежем 212 148,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 53 037,00 грн., а всього на суму 265 185,00 грн. та податкове повідомлення-рішення форми «ПС» № про нарахування адміністративного штрафу у сумі 510,00 грн.

В ході проведення перевірки ТОВ «ТМФ «АКВАТЕХІНЖСЕРВІС» встановлено, що товариство мало взаємовідносини з контрагентами-постачальниками: ТОВ «БІЗ-ЛАЙН», ТОВ «БРОМ ФОРС», ТОВ «ГОЛД ТРЕЙД», ТОВ «ГРАНДІ ПЛЮС», ТОВ «ЕКА СТРОЙ ПЛЮС», ТОВ «ЄС» ЄВРОПЕЙСЬКА БУДІВЕЛЬНО-ФАСАДНА КОМПАНІЯ», ТОВ «ІК «ДЕЛЬТА», ТОВ «ІНТЕР ТЕКНОЛЕДЖІ», ТОВ «МАДЖЕСТІК ЛАЙН», ТОВ «МАЛАВІ», ТОВ «ПРОМОМАРКЕТГРУП», ТОВ «ПРОФБУДКОМЛЕКС», ТОВ «РЗХ ЛІМІТЕД», ТОВ «СІЛЬНИК», ТОВ «СУРІНАМ ПЛЮС», ТОВ «ТД «МКГ», ТОВ «ТК СПЕКТР», ТОВ «КОРТЕС-ПЛЮС», ТОВ «НОВА ПЕРСПЕКТИВА-2015».

Так, за взаємовідносинами позивача з ТОВ «ЄС» ЄВРОПЕЙСЬКА БУДІВЕЛЬНО-ФАСАДНА КОМПАНІЯ» податковим органом встановлено, що згідно ЄРПН товариством «ЄС» ЄВРОПЕЙСЬКА БУДІВЕЛЬНО-ФАСАДНА КОМПАНІЯ» було виписано на користь позивача податкові накладні від 31 березня 2015 року №75 на товар кран кульовий М ВВР (нерж сталь) ДУ-25, від 27 березня 2015 року №76 на аналогічний товар, від 16 квітня 2015 року №29 на товар коліно оцинков. ВВ Ѕ, кран кульовий, коліно оцинков., муфта оцинков., показчик рівня, від 20 квітня 2015 року №38 клапан поплавковий фланцевий ДУ 150, від 22 квітня 2015 року №42 клапан ущільнюючий, болт, кран, від 30 квітня 2015 року №77 кран кульовий, клапан підривний, пружина до клапану, від 18 травня 2015 року №22 кран кульовий, перехідник американка оцинков., від 20 травня 2015 року №61 коліно оцинков., перехідник американка оцинков., ніпель оцинков., трійник оцинков., муфта, від 21 травня 2015 року №72 клапан запобіжний, від 22 травня 2015 року №90 кран кульовий. Вказані податкові накладні зареєстровані в ЄДРПН. Суми податку на додану вартість по цих накладних включені позивачем до складу податкового кредиту у березні 2015 року у сумі 6700,00 грн., у квітні 2015 року у сумі 15826,00 грн., у травні 2015 року у сумі 22066,00 грн. та відображені у Додатках №5 «Розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» до податкових декларацій з ПДВ за березень, квітень та травень 2015 року.

Основним видом діяльності ТОВ «ЄС» ЄВРОПЕЙСЬКА БУДІВЕЛЬНО-ФАСАДНА КОМПАНІЯ» є 46.90 - неспеціалізована оптова торгівля. Згідно даних, що містяться в інформаційній системі ЄРПН, податковим органом встановлено, що у березні - травні 2015 року підприємство придбавало різнопланові товари.

Керівник та головний бухгалтер в одній особі ОСОБА_1 .

Свідоцтво платника ПДВ анульовано за рішенням контролюючого органу 05 серпня 2015 року.

Інформація щодо кількості працюючих за 1 квартал 2015 року - 5 осіб. Декларацію з податку на прибуток за 2015 рік не подано.

Згідно фінансового звіту станом на 30 вересня 2015 року кількість працюючих 5 осіб, основних засобів на суму 35,3 тис. грн.

Оскільки згідно баз даних АС «Податковий блок» та ЄРПН відсутня інформація про наявні у даного підприємства складські приміщення, автомобільний чи інший транспорт, устаткування, виробниче обладнання, матеріали та трудові ресурси, контролюючий орган дійшов висновку, що вказане підприємство створено без мети фактичного здійснення господарської діяльності.

Враховуючи, що на день виготовлення акта перевірки позивачем не надані первинні документи щодо взаємовідносин з ТОВ «ЄС» ЄВРОПЕЙСЬКА БУДІВЕЛЬНО-ФАСАДНА КОМПАНІЯ», податковий орган вважав господарську операцію фіктивною.

По взаємовідносинам позивача з ТОВ «Торговий дім «МЕТРОКЕПІТАЛ ГРУП», останнім були виписані на користь ТОВ «ТМФ «АКВАТЕХІНЖСЕРВІС» податкові накладні від 24 лютого 2015 року № 5 на товар: клапан запоб.повнопід., від 26 лютого 2015 року №49 кран кульовий муфт., клапан запоб.повнопід., від 27 лютого 2015 року №50 фільтр сітчастий муфтовий, кран кульовий приварний, від 11 березня 2015 року №38 кран кульовий муфт., перехідник американка пряма, гвинт, болт, від 31 березня 2015 року №80 запобіжний клапан. Вказані накладні підписані директором Вівтоненком М.О.

Податкові накладні зареєстровані в ЄДРПН.

Суми податку на додану вартість по зазначених податкових накладних включені позивачем до складу податкового кредиту у лютому 2015 року у сумі 16636,00 грн., у березні 2015 року у сумі 6879,00 грн. та відображені у Додатках №5 «Розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» до податкових декларацій з ПДВ за лютий та березень 2015 року.

Основний вид діяльності підприємства - 46,90 - неспеціалізована оптова торгівля.

Свідоцтво платника ПДВ анульовано за рішенням контролюючого органу 09 листопада 2015 року. Декларації з податку на прибуток підприємств та фінансову звітність за 2015 рік та 2016 рік не подано.

В інформаційній системі «Податковий блок» підсистемі «Аналітична система» по ТОВ «Торговий дім «МЕТРОКЕПІТАЛ ГРУП» зареєстрована облікова картка суб`єкта фіктивного підприємництва від 18 жовтня 2016 року.

Відповідно до бази даних АС «Податковий блок» у підприємства відсутні складські приміщення, виробничі та трудові ресурси, основні засоби, а тому контролюючий орган дійшов висновку про фіктивність підприємства.

Крім того, допитаний в якості свідка громадянин ОСОБА_2 в межах кримінального провадження №0000 від 08 грудня 2015 року, повідомив, що відношення до реєстрації та діяльності підприємства не має.

Зважаючи на встановлені обставини та те, що позивачем не надані до перевірки первинні бухгалтерські документи, договори в підтвердження господарських операцій з даним товариством, контролюючий орган вважав господарську операцію фіктивною.

По взаємовідносинам позивача з ТОВ «СІЛЬНИК», останнім виписано товариству «ТМФ «АКВАТЕХІНЖСЕРВІС» податкову накладну від 05 жовтня 2015 року №61 на товар фільтр фланцевий сітчастий, кран кульовий, болт, гайка. Суму податку на додану вартість включено позивачем до складу податкового кредиту у жовтні 2015 року у сумі 1725,00 грн. та відображено в Додатку №5 до податкової декларації з ПДВ за жовтень 2015 року.

Основний вид діяльності підприємства - 46,90 - неспеціалізована оптова торгівля.

Остання звітність з ПДВ подана за серпень 2015 року, починаючи з вересня 2015 року до органів ДФС звітність не подавалась. Свідоцтво платника ПДВ анульовано за рішенням контролюючого органу 30 жовтня 2015 року.

Фінансовий звіт суб`єкта малого підприємництва та декларації з податку на прибуток за 2015 та 2016 роки до ДПІ за місцем обліку не подані; не подана звітність за формою 1-ДФ.

Відповідно до бази даних АС «Податковий блок» у підприємства відсутні складські приміщення, виробничі та трудові ресурси, основні засоби, а тому контролюючий орган дійшов висновку про фіктивність підприємства.

Зважаючи на встановлені обставини та те, що позивачем не надані до перевірки первинні бухгалтерські документи, договори в підтвердження господарських операцій з даним товариством, контролюючий орган вважав господарську операцію фіктивною.

По взаємовідносинам позивача з ТОВ «ЕКА СТРОЙ ПЛЮС», останнім на користь позивача виписані податкові накладні від 25 травня 2015 року №41, від 17 серпня 2015 року №39, від 18 серпня 2015 року №34, від 19 серпня 2015 року №35, від 20 серпня 2015 року №40, які зареєстровані в ЄДРПН. Сума ПДВ включена до податкового кредиту у травні 2015 року у розмірі 6655,00 грн., у серпні 2015 року у сумі 40123,0 грн. та відображені в додатках №5 до податкових декларацій з ПДВ за травень та серпень 2015 року.

Основний вид діяльності товариства - 46,90 - неспеціалізована оптова торгівля.

Свідоцтво платника ПДВ анульовано з 13 жовтня 2015 року.

Остання звітність з ПДВ подана за серпень 2015 року, починаючи з вересня 2015 року до органів ДФС звітність не подавалась. Фінансовий звіт суб`єкта малого підприємництва та декларації з податку на прибуток за 2015 та 2016 роки до ДПІ за місцем обліку не подані; не подана звітність за формою 1-ДФ.

В інформаційній системі «Податковий блок» підсистемі «Аналітична система» по ТОВ «ЕКА СТРОЙ ПЛЮС» зареєстрована облікова картка суб`єкта фіктивного підприємництва від 18 жовтня 2016 року.

В межах кримінального провадження №0000 від 08 грудня 2015 року допитані громадяни ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які значились керівниками та бухгалтерами підприємства, надали покази про свою непричетність до реєстрації та діяльності підприємства.

В зв`язку з відсутністю основних засобів, складських приміщень, трудових та виробничих ресурсів, транспорту та зважаючи на пояснення громадян ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , враховуючи, що позивачем не надано на час перевірки первинних документів по взаємовідносинам з цим товариством, контролюючий орган вважав господарську операцію фіктивною.

По взаємовідносинам з ТОВ «МАДЖЕСТІК ЛАЙН», останнім виписано на користь позивача податкову накладну від 30 квітня 2015 року №18 на товар клапан запобіжний повнопід. Податкова накладна зареєстрована в ЄРПН. Сума податку включена до складу податкового кредиту у квітні 2015 року у розмірі 9026,00 грн. та відображена в Додатку №5 до податкової декларації з ПДВ за квітень 2015 року.

Основний вид діяльності підприємства - 69.10 - діяльність у сфері права. Керівник Беккер Олександр Володимирович.

Свідоцтво платника ПДВ анульовано 08 вересня 2015 року.

Остання звітність з податку на додану вартість подана за липень 2015 року, починаючи з серпня 2015 року звітність до ДФС не подавалась.

Фінансовий звіт суб`єкта малого підприємництва та декларації з податку на прибуток за 2015 та 2016 роки до ДПІ за місцем обліку не подані.

Згідно поданого за II квартал 2015 року розрахунку по формі 1-ДФ на підприємстві працювало 5 осіб.

За даними бази «Податковий блок» відсутні трудові ресурси, виробниче обладнання, складські приміщення, матеріали для здійснення основного виду діяльності.

З таких обставин та враховуючи, що позивачем не надано на час перевірки первинних документів по взаємовідносинам з цим товариством, контролюючий орган вважав господарську операцію фіктивною.

По взаємовідносинам позивача з контрагентом ТОВ «ПРОМОМАРКЕТГРУП», останнім виписано на користь позивача податкові накладні від 27 липня 2015 року №28, від 28 липня 2015 року №29, від 18 вересня 2015 року №70, від 21 вересня 2015 року №72, від 22 вересня 2015 року №116, від 23 вересня 2015 року №17, підписані директором Сірик Оленою Анатоліївною та зареєстровані в ЄРПН. На час перевірки директором зазначено Баришовець Олександра Володимировича .

Суми ПДВ включені до складу податкового кредиту у липні 2015 року у сумі 11670,00 грн., у вересні 2015 року у сумі 21952,00 грн. та відображені в Додатку №5 до податкових декларацій з ПДВ у липні та вересні 2015 року.

Основний вид діяльності підприємства - 46,90 - неспеціалізована оптова торгівля.

Свідоцтво платника ПДВ анульовано з 13 жовтня 2015 року.

Остання звітність подана за серпень 2015 року, починаючи з вересня 2015 року звітність не подавалась до органів ДФС. Фінансовий звіт суб`єкта малого підприємництва та декларації з податку на прибуток за 2015 та 2016 роки та звітність за формою 1-ДФ до ДПІ за місцем обліку не подані.

Допитана СУ ФР ДФС України громадянка ОСОБА_7 , яка у згаданий період значилась керівником та головним бухгалтером ТОВ «ПРОМОМАРКЕТГРУП», пояснила, що відношення до фінансово-господарської діяльності цього товариства не мала.

Зважаючи на наведене та враховуючи, що позивачем не надано на час перевірки первинних документів по взаємовідносинам з цим товариством, контролюючий орган вважав господарську операцію фіктивною.

По взаємовідносинах позивача з ТОВ «ГОЛД ТРЕЙД», останнім виписано на користь позивача податкові накладні від 15 липня 2015 року №39, від 23 липня 2015 року №40, від 27 липня 2015 року №41, від 27 липня 2015 року №42, які зареєстровані в ЄРПН.

Суми ПДВ включені позивачем до складу податкового кредиту у липні 2015 року у сумі 23470,00 грн. та відображені в Додатку №5 до податкової декларації з ПДВ за липень 2015 року.

Вид діяльності ТОВ «ГОЛД ТРЕЙД» - 46,90 - неспеціалізована оптова торгівля.

Директор/засновник ОСОБА_6. У період взаємовідносин з позивачем значилась директором Максименко М.Д .

Остання звітність подана за вересень 2015 року, починаючи з жовтня 2015 року звітність не подавалась до органів ДФС. Фінансовий звіт суб`єкта малого підприємництва та декларації з податку на прибуток за 2015 та 2016 роки та звітність за формою 1-ДФ до ДПІ за місцем обліку не подані.

Свідоцтво платника ПДВ анульовано 29 грудня 2016 року.

При проведенні аналізу даних ЄРПН та отриманої податкової інформації по контрагенту ТОВ «ГОЛД ТРЕЙД» встановлено невідповідність придбаного та реалізованого товару/послуг.

В інформаційній системі «Податковий блок» підсистемі «Аналітична система» по ТОВ «ГОЛД ТРЕЙД» зареєстрована облікова картка суб`єкта фіктивного підприємництва від 18 жовтня 2016 року.

Крім того, податковим органом взято до уваги вирок Печерського районного суду міста Києва по справі №757/14762/16-к від 20 квітня 2016 року щодо ОСОБА_8 .

Зважаючи на наведене та враховуючи, що позивачем не надано на час перевірки первинних документів по взаємовідносинам з цим товариством, контролюючий орган вважав господарську операцію фіктивною.

По взаємовідносинам з ТОВ «РЗХ ЛІМІТЕД», вказаним товариством було виписано на користь позивача податкову накладну від 27 травня 2015 року №2, підписану директором Баньковським Олегом Павловичем та зареєстровану в ЄРПН.

Сума податку на додану вартість по вказаній накладній включена позивачем до складу податкового кредиту у травні 2015 року у сумі 2628,00 грн. та відображена у Додатку №5 до податкової декларації з ПДВ за травень 2015 року.

Основний вид діяльності ТОВ «РЗХ ЛІМІТЕД»: 73.11 - рекламні агентства.

За даними звітності форми 1-ДФ кількість працюючих - 4 особи.

Інформація щодо наявності основних засобів відсутня.

В інформаційній системі «Податковий блок» підсистемі «Аналітична система» по ТОВ «РЗХ ЛІМІТЕД» зареєстрована облікова картка суб`єкта фіктивного підприємництва від 03 жовтня 2016 року.

В межах кримінального провадження №0000 від 08 грудня 2015 року допитаний громадянин ОСОБА_9 надав покази про свою непричетність до реєстрації та діяльності підприємства.

Зважаючи на наведене та враховуючи, що позивачем не надано на час перевірки первинних документів по взаємовідносинам з цим товариством, контролюючий орган вважав господарську операцію фіктивною.

По взаємовідносинам з ТОВ «БІЗ-ЛАЙН» вказаним товариством на користь позивача виписано податкові накладні від 28 квітня 2015 року №24 та від 13 травня 2015 року №3, які зареєстровані в ЄРПН.

Сума податку на додану вартість по цих накладних включена позивачем до складу податкового кредиту у квітні 2015 року у сумі 9044,00 грн., у травні 2015 року у сумі 4808,00 грн. та відображена у Додатках №5 до податкових декларацій з ПДВ у відповідні періоди.

Вид діяльності - 46,90 - неспеціалізована оптова торгівля.

Директор/засновник ОСОБА_10 . Головний бухгалтер ОСОБА_12.

Остання звітність з ПДВ подана за квітень 2015 року, починаючи з травня 2015 року звітність до контролюючих органів не подавалась.

Фінансовий звіт суб`єкта малого підприємництва та декларації з податку на прибуток за 2015 та 2016 роки до ДПІ за місцем обліку не подані. Згідно відомостей за формою 1-ДФ за 1 квартал 2015 року кількість працюючих 0 осіб.

Свідоцтво ПДВ анульовано 22 грудня 2016 року.

В інформаційній системі «Податковий блок» підсистемі «Аналітична система» по ТОВ «БІЗ-ЛАЙН» зареєстрована облікова картка суб`єкта фіктивного підприємництва від 27 квітня 2016 року.

В межах кримінального провадження №0000 від 08 грудня 2015 року допитана громадянка ОСОБА_12 , яка надала пояснення про свою непричетність до фінансово-господарської діяльності підприємства.

Допитаний 04 травня 2016 року в якості свідка ОСОБА_10 також повідомив, що до діяльності товариства жодного відношення не має.

Зважаючи на наведене та враховуючи, що позивачем не надано на час перевірки первинних документів по взаємовідносинам з цим товариством, контролюючий орган вважав господарську операцію фіктивною.

По взаємовідносинам з ТОВ «ІК «ДЕЛЬТА», на адресу позивача цим товариством виписані податкові накладні від 28 травня 2015 року №22, від 29 травня 2015 року №24, від 12 червня 2015 року №44, від 18 червня 2015 року №49, від 19 червня 2015 року №52, підписані директором ОСОБА_13 , та зареєстровані в ЄРПН.

Сума податку на додану вартість по цих накладних включена позивачем до складу податкового кредиту у травні 2015 року у сумі 7391,00 грн., у червні 2015 року у сумі 10588,00 грн. та відображена у Додатках №5 до податкових декларацій з ПДВ у відповідні періоди.

Основний вид діяльності - 46,90 - неспеціалізована оптова торгівля.

Свідоцтво ПДВ анульовано 07 серпня 2015 року. Останній звіт з ПДВ подано за червень 2015 року. Фінансовий звіт суб`єкта малого підприємництва та декларації з податку на прибуток за 2015 рік до ДПІ за місцем обліку не подані.

В інформаційній системі «Податковий блок» підсистемі «Аналітична система» по ТОВ «ІК «ДЕЛЬТА» зареєстрована облікова картка суб`єкта фіктивного підприємництва від 06 березня 2017 року.

Допитаний 07 жовтня 2016 року в якості свідка громадянин ОСОБА_13 , повідомив, що не має відношення до реєстрації та діяльності підприємства.

За таких обставин та враховуючи, що позивачем не надано на час перевірки первинних документів по взаємовідносинам з цим товариством, контролюючий орган вважав господарську операцію фіктивною.

По взаємовідносинам з ТОВ «КОРТЕС-ПЛЮС», останнім на адресу позивача виписані податкові накладні від 23 травня 2016 року №199, від 30 травня 2016 року №212, підписані директором Скудар Анжелікою Віталіївною, яка за перевіряємий період значилась керівником та головним бухгалтером.

Суму ПДВ по означених накладних позивачем включено до складу податкового кредиту у травні 2015 року суму 4996,00 грн. та відображено в Додатку №5 до податкових декларацій з ПДВ за травень 2015 року.

Основний вид діяльності: 46.32 - оптова торгівля м`ясом і м`ясними продуктами.

Декларації з ПДВ подані за квітень та травень 2016 року.

Інформація щодо кількості працюючих за 1 квартал 2016 року - 5 осіб. Декларацію з податку на прибуток за 2016 рік не подано. Основних засобів на 40,5 тис. грн.

За базами даних ДФС відсутня інформація про складські приміщення, транспорт, устаткування, трудові ресурси, виробничі потужності.

Допитана в рамкам кримінального провадження №0000 від 08 грудня 2015 року ОСОБА_14 повідомила, що про те, що вона є керівником, головним бухгалтером та засновником ТОВ «КОРТЕС-ПЛЮС» дізналась лише на допиті та будь-якого відношення до діяльності цього товариства не має.

За таких обставин та враховуючи, що позивачем не надано на час перевірки первинних документів по взаємовідносинам з цим товариством, контролюючий орган вважав господарську операцію фіктивною.

По взаємовідносинам позивача з ТОВ «ТК СПЕКТР», останнім виписано на користь позивача податкову накладну від 10 липня 2015 року №54, підписану директором Зацепою Ігорем Борисовичем та зареєстровану в ЄРПН.

Суму ПДВ позивачем включено до податкового кредиту у липні 2015 року у розмірі 5522,00 грн. та відображено в декларації з ПДВ за липень 2015 року.

Вид діяльності - 46,90 - неспеціалізована оптова торгівля.

Остання звітність з ПДВ подана за липень 2015 року, починаючи з вересня 2015 року до органів ДФС звітність з ПДВ не подавалась.

Фінансовий звіт суб`єкта малого підприємництва та декларації з податку на прибуток за 2015 та 2016 роки та звітність за формою 1-ДФ до ДПІ за місцем обліку не подані.

Свідоцтво платника ПДВ анульовано 09 червня 2016 року.

Допитаний в рамках кримінального провадження №0000 від 08 грудня 2015 року в якості свідка ОСОБА_15 повідомив, що не займався реєстрацією підприємства, а лише їх підписав, за що отримав 900 грн.; у подальшому жодного відношення до фінансово-господарської діяльності товариства не мав.

Зважаючи на наведені обставини та враховуючи, що позивачем не надано на час перевірки первинних документів по взаємовідносинам з цим товариством, контролюючий орган вважав господарську операцію фіктивною.

По взаємовідносинам з ТОВ «НОВА ПЕРСПЕКТИВА-2015», товариством виписано на адресу позивача податкові накладні від 10 серпня 2015 року №13, від 11 серпня 2015 року №10, підписані директором ОСОБА_16 та зареєстровані в ЄРПН.

Суму ПДВ позивачем включено до складу податкового кредиту у серпні 2015 року у розмірі 11353,00 грн. та відображено у податковій декларації з ПДВ за серпень 2015 року.

Основний вид діяльності - 46,90 - неспеціалізована оптова торгівля.

За звітністю за формою 1-ДФ кількість працюючих 1 особа.

В інформаційній системі «Податковий блок» підсистемі «Аналітична система» по ТОВ «НОВА ПЕРСПЕКТИВА-2015» зареєстрована облікова картка суб`єкта фіктивного підприємництва від 18 квітня 2016 року.

Допитана 02 вересня 2016 року в якості свідка ОСОБА_16 надала пояснення, що не пам`ятає чи реєструвалось на її ім`я таке підприємство. Їй обіцяли винагороду за реєстрацію ТОВ «НОВА ПЕРСПЕКТИВА-2015». Свого майна не вносила до установчих фондів. Не пам`ятає чи реєструвала документи чи надавала доручення іншим особам на вчинення таких дій. Відкривала якісь рахунки, але не пам`ятає які саме. Наміру здійснення фінансово-господарської діяльності не мала.

За таких обставин та враховуючи, що позивачем не надано на час перевірки первинних документів по взаємовідносинам з цим товариством, контролюючий орган вважав господарську операцію фіктивною.

По взаємовідносинам з ТОВ «СУРІНАМ ПЛЮС» останнім виписано на адресу позивача податкові накладні від 16 листопада 2015 року №4 та від 17 листопада 2015 року №5, які зареєстровані в ЄРПН.

Сума ПДВ включена позивачем до податкового кредиту у листопаді 2015 року у розмірі 17170,00 грн. та відображена у податковій декларації з ПДВ за листопад 2015 року.

Основний вид діяльності - 46,90 - неспеціалізована оптова торгівля.

ТОВ «СУРІНАМ ПЛЮС» не звітує до органів ДФС по податку на додану вартість починаючи з березня 2016 року.

Свідоцтво ПДВ анульовано 26 січня 2017 року.

Розрахунок по формі 1-ДФ до контролюючих органів не подавався.

За 2015 та 2016 роки товариство декларацій з податку на прибуток до органів ДФС не подавало.

Фінансовий звіт за 2015 - 2016 роки не подавався. Інформація про наявність на балансі основних фондів, зареєстрованих транспортних засобів, земельних ділянок на праві власності (користування), об`єктів нерухомості з 01 січня 2016 року відсутня.

В інформаційній системі «Податковий блок» підсистемі «Аналітична система» по ТОВ «СУРІНАМ ПЛЮС» зареєстрована облікова картка суб`єкта фіктивного підприємництва від 06 березня 2017 року. Допитаний в рамках кримінального провадження №0000010 від 29 лютого 2016 року громадянин ОСОБА_17 показав, що за грошову винагороду зареєстрував на своє ім`я дане підприємство, однак ніякого відношення до фінансово-господарської діяльності останнього не мав.

За наявності таких обставин та враховуючи, що позивачем не надано на час перевірки первинних документів по взаємовідносинам з цим товариством, контролюючий орган вважав господарську операцію фіктивною.

По взаємовідносинам з ТОВ «МАЛАВІ», на адресу позивача даним товариством виписано податкову накладну від 19 жовтня 2015 року №126, підписану директором ОСОБА_18 та зареєстрованою в ЄРПН.

Сума ПДВ внесена позивачем до складу податкового кредиту у жовтні 2015 року у розмірі 5094,00 грн. та відображена у податковій декларації з ПДВ за жовтень 2015 року.

Основний вид діяльності - 46,90 - неспеціалізована оптова торгівля.

ТОВ «МАЛАВІ» не звітує до органів ДФС починаючи з листопада 2015 року.

Свідоцтво платника ПДВ анульовано 22 грудня 2016 року.

Фінансової звітності, у тому числі і за формою 1-ДФ за 2015 - 2016 роки товариство не подавало. Інформація про основні засоби, виробничі потужності, транспортні засоби, земельні ділянки відсутня.

В інформаційній системі «Податковий блок» підсистемі «Аналітична система» по ТОВ «МАЛАВІ» зареєстрована облікова картка суб`єкта фіктивного підприємництва від 18 квітня 2016 року.

Допитана 30 листопада 2016 року в якості свідка ОСОБА_18 пояснила, що ніякого відношення до реєстрації та діяльності ТОВ «МАЛАВІ» не має.

За наявності таких обставин та враховуючи, що позивачем не надано на час перевірки первинних документів по взаємовідносинам з цим товариством, контролюючий орган вважав господарську операцію фіктивною.

По взаємовідносинам з ТОВ «БРОМ ФОРС», останнім виписано на користь позивача податкові накладні від 20 листопада 2015 року №50, від 20 листопада 2015 року №38, від 25 листопада 2015 року №55, від 26 листопада 2015 року №56, від 27 листопада 2015 року №83, від 30 листопада 2015 року №96, від 02 грудня 2015 року №25, від 09 грудня 2015 року №29, від 10 грудня 2015 року №62, від 10 грудня 2015 року №30, від 11 грудня 2015 року №72, від 11 грудня 2015 року №63, від 14 грудня 2015 року №72, від 14 грудня 2015 року №91.

Сума ПДВ по цих накладних внесена позивачем до складу податкового кредиту у листопаді 2015 року у розмірі 37316,00 грн., у грудні 2015 року у розмірі 65224,00 грн., та відображена у податкових деклараціях з ПДВ за листопад та грудень 2015 року.

Основний вид діяльності - 46,90 - неспеціалізована оптова торгівля.

Починаючи з січня 2016 року ТОВ «БРОМ ФОРС» не звітує до податкових органів.

Свідоцтво платника ПДВ анульовано 08 лютого 2017 року.

Згідно форми 1-ДФ за 4 квартал 2015 року чисельність працюючих - 5 осіб.

Фінансовий звіт за 2015 - 2016 роки не подавався. Інформація про наявність на балансі основних фондів, зареєстрованих транспортних засобів, земельних ділянок на праві власності (користування), об`єктів нерухомості відсутня.

Згідно аналізу з ЄРПН по ланцюгу постачання не встановлено придбання товару, який надано на адресу позивача.

Враховуючи встановлені обставини та те, що позивачем не надано на час перевірки первинних документів по взаємовідносинам з цим товариством, контролюючий орган вважав господарську операцію фіктивною.

По взаємовідносинам з ТОВ «ІНТЕР ТЕКНОЛЕДЖІ», останнім на користь позивача виписані податкові накладні від 22 жовтня 2015 року №12, від 23 жовтня 2015 року №13, від 26 жовтня 2015 року №46, від 29 жовтня 2015 року №119, від 09 листопада 2015 року №71, які зареєстровані в ЄРПН.

Суми ПДВ включені позивачем до податкового кредиту у жовтні 2015 року у розмірі 17670,00 грн. та у листопаді 2015 року у розмірі 4171,00 грн. і відображені у податкових деклараціях з ПДВ за вказаний період.

Основний вид діяльності - 46,90 - неспеціалізована оптова торгівля.

ТОВ «ІНТЕР ТЕКНОЛЕДЖІ» не звітує до органів ДПІ по податку на додану вартість, починаючи з січня 2016 року.

Свідоцтво платника ПДВ анульовано 09 лютого 2017 року.

Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платника податку і сум утриманого з них податку, форми 1-ДФ за 4 квартал 2015 року свідчить про 5 працюючих осіб.

За 2015 - 2016 роки декларація з податку на прибуток ТОВ «ІНТЕР ТЕКНОЛЕДЖІ» до контролюючих органів не подавало.

Фінансовий звіт суб`єкта малого підприємництва за 2015 та 2016 рік товариство не подавало також. Інформація про наявність на балансі підприємства основних фондів, транспортних засобів, земельних ділянок відсутня.

По ланцюгу постачання за наслідками аналізу ЄРПН встановлена невідповідність номенклатури придбаного та реалізованого товару.

Таким чином, з урахуванням не надання позивачем первинних документів станом на час перевірки, контролюючий орган вважав господарську операцію фіктивною.

По взаємовідносинам з ТОВ «ГРАНДІ ПЛЮС», товариством на адресу позивача виписані податкові накладні від 29 червня 2016 року №96, від 30 червня 2016 року №112, від 30 червня 2016 року №97, від 30 червня 2016 року №100, які зареєстровані в ЄРПН.

Суми ПДВ внесені позивачем по цих накладних до складу податкового кредиту у червні 2016 року у розмірі 17816,00 грн. та відображені у податковій декларації з ПДВ за червень 2016 року.

Основний вид діяльності: 46.32 - оптова торгівля м`ясом і м`ясними продуктами.

Товариство не звітує до податкових органів починаючи з вересня 2016 року.

Податковий розрахунок форми 1-ДФ за 2016 та 2017 рік не подано. Декларацію з податку на прибуток не подано також.

Інформація про наявність на балансі підприємства основних фондів, транспортних засобів, земельних ділянок відсутня.

По ланцюгу постачання за наслідками аналізу ЄРПН встановлена невідповідність номенклатури придбаного та реалізованого товару/послуг.

З огляду на наведене та враховуючи, що позивачем первинних документів станом на час перевірки не надано, контролюючий орган вважав господарську операцію фіктивною.

По взаємовідносинам із ТОВ «ПРОФБУДКОМПЛЕКС», підприємством на адресу позивача виписано податкові накладні від 03 червня 2016 року №24, від 06 червня 2016 року №25, від 10 червня 2016 року №89, від 16 червня 2016 року №92, які зареєстровані в ЄРПН.

Суми податку на додану вартість по зазначених податкових накладних включені позивачем до складу податкового кредиту у червні 2016 року у розмірі 19013,00 грн. та відображені у податковій декларації з ПДВ за червень 2016 року.

Основний вид діяльності: 46.21 - оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин.

ТОВ «ПРОФБУДКОМПЛЕКС» не звітує до органів ДФС починаючи з жовтня 2016 року.

Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платника податку і сум утриманого з них податку, форми 1-ДФ за 2 квартал 2016 року свідчить про 5 працюючих осіб.

За 2016 рік декларацію з податку на прибуток товариство не подавало.

Фінансовий звіт суб`єкта малого підприємництва за 2016 рік товариство не подавало також. Інформація про наявність на балансі підприємства основних фондів, транспортних засобів, земельних ділянок відсутня.

Таким чином, за наведених вище обставин, в результаті проведеної документальної позапланової виїзної перевірки, враховуючи наявну інформацію про непричетність керівників та засновників в одній особі окремих контрагентів позивача до здійснення господарської діяльності зазначених товариств, відсутність в останніх необхідної матеріально-технічної бази для здійснення відповідної діяльності, а також невідповідність номенклатури товарів, введених в оборот цими товариствами та реалізованих позивачу, контролюючий орган дійшов висновку про фіктивний характер створення та діяльності означених контрагентів позивача, а тому поставив під сумнів реальність задекларованих господарських операцій між позивачем та вказаними контрагентами.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Права контролюючих органів визначені статтею 20 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI, зокрема підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 даної статті передбачено право контролюючих органів проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до абзацу першого, четвертого, п`ятого підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Порядок проведення документальних позапланових перевірок визначений статтею 78 Податкового кодексу України, зокрема, згідно її підпункту 78.1.4 пункту 78.1 документальна позапланова перевірка здійснюється, якщо виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

За пунктом 78.4 статті 78 Податкового кодексу України про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна позапланова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу (пункт 78.5 статті 78 Податкового кодексу України).

Строки проведення документальної позапланової перевірки встановлені статтею 82 цього Кодексу (пункт 78.6 статті 78 Податкового кодексу України).

Так, згідно абзацу першого пункту 86.1 статті 86 Податкового кодексу України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка) документальної виїзної перевірки, що визначено статтями 77 і 78 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, та реєструється у контролюючому органі протягом п`яти робочих днів з дня, що настає за днем закінчення установленого для проведення перевірки строку (для платників податків, які мають філії та/або перебувають на консолідованій сплаті, - протягом 10 робочих днів) (абзац перший пункту 86.3 статті 86 Податкового кодексу України).

За абзацом першим, четвертим пункту 86.7 статті 86 Податкового кодексу України у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення та/або додаткові документи в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом п`яти робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Такі заперечення та/або додаткові документи розглядаються контролюючим органом протягом семи робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Платник податків (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень та/або додаткових документів, про що такий платник податків зазначає у запереченнях та/або листі про надання додаткових документів в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу.

Рішення про визначення грошових зобов`язань приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу з урахуванням результатів розгляду заперечень платника податків (у разі їх наявності). Платник податків або його законний представник може бути присутнім під час прийняття такого рішення.

Як зазначено в пункті 86.10 статті 86 Податкового кодексу України, в акті перевірки зазначаються як факти заниження, так і факти завищення податкових зобов`язань платника.

Згідно пункту 86.8 статті 86 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Так, оскаржувані позивачем податкові повідомлення-рішення винесені на підставі висновків Акту від 18 вересня 2018 року №223/26-15-14-07-02-10/35812695 за результатами проведеної відповідачем документальної позапланової перевірки позивача, якою встановлено порушення ТОВ «ТМФ «АКВАТЕХІНЖСЕРВІС» пункту 44.1 статті 44, пункту 198.1 статті 198, пункту 198.2 статті 198, пункту 198.3 статті 198, пункту 198.6 статті 198, пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 422 535,00 грн., а також пункту 85.2, пункту 85.4, пункту 85.9 статті 85 Податкового кодексу України, оскільки підприємством не надано документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки.

Відповідно до частини другої статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16 липня 1999 року №996-XIV (надалі - Закон №996-XIV) бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, грунтуються на даних бухгалтерського обліку.

За приписами частин першої, другої, восьмої статті 9 Закону №996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці документи.

Згідно пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.

За змістом Акту від 18 вересня 2018 року №223/26-15-14-07-02-10/35812695 висновки уповноваженої особи відповідача про виявлені порушення позивачем вимог податкового законодавства зроблені в результаті перевірки інформації по контрагентам позивача, з якими він мав взаємовідносини у перевіряємий період, а саме у зв`язку з тим, що фінансово-господарська діяльність останніх здійснювалась поза межами правового поля, без мети досягнення економічних, соціальних результатів та одержання прибутку.

Крім того, через ненадання позивачем станом на час складання Акту від 18 вересня 2018 року №223/26-15-14-07-02-10/35812695 первинних документів в підтвердження взаємовідносин зі вказаними контрагентами, на переконання контролюючого органу суми податку на додану вартість по податковим накладним виписаними цими контрагентами на користь позивача та зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, були неправомірно включені позивачем до складу податкового кредиту за відповідний період. Зокрема, згідно бази даних АС "Податковий блок" встановлено завищення податкового кредиту ТОВ «ТМФ «АКВАТЕХІНЖСЕРВІС» у розшифровках податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5) порівняно з даними вказаних постачальників.

Згідно приписів пункту 198.1, пункту 198.2 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, у тому числі, з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до положень пунктів 198.3 та 198.6 статті 198 Податкового кодексу України (в редакції, що діяла з 01 січня 2014 року) податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з, в тому числі, придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

На переконання позивача спірні господарські операції ТОВ «ТМФ «АКВАТЕХІНЖСЕРВІС» з його контрагентами були реальними, оформленими належним чином складеними первинними документами, відображені у податкових накладних, виданих цими контрагентами та зареєстрованими платниками податку на додану вартість у період відповідних взаємовідносин.

В свою чергу, на думку позивача висновки відповідача про порушення ТОВ «ТМФ «АКВАТЕХІНЖСЕРВІС» вимог податкового законодавства є безпідставними, оскільки доводи контролюючого органу ґрунтуються лише на підставі відомостей про те, що контрагенти позивача є фігурантами кримінального провадження, містять ознаки фіктивності та не мають необхідних матеріальних і трудових ресурсів для здійснення господарської діяльності, тобто без належного дослідження фінансово-господарських відносин з контрагентами-постачальниками та контрагентами-покупцями, яким ТОВ «ТМФ «АКВАТЕХІНЖСЕРВІС» в подальшому реалізовано придбаний товар.

Також, позивач наголосив на тому, що відповідачем порушено принцип індивідуального характеру юридичної відповідальності, адже ТОВ «ТМФ «АКВАТЕХІНЖСЕРВІС» не повинно зазнавати негативних наслідків у вигляді позбавлення права на формування валових витрат та податкового кредиту через будь-які можливі порушення податкового та іншого законодавства його контрагентами.

При цьому, позивач звернув увагу, що до матеріалів справи ним додано належним чином складені первинні та інші документи на підтвердження здійснення господарських операцій із контрагентами, за якими відповідачем в межах граничного строку, визначеного статтею 102 Податкового кодексу України, донараховано податок на додану вартість по операціям з відповідними контрагентами (ТОВ «СІЛЬНИК» (код 37692894), ТОВ «ПРОМОМАРКЕТ ГРУП» (код 39276264), ТОВ «КОРТЕС-ПЛЮС» (код 39710362), ТОВ «СУРІНАМ ПЛЮС» (код 39861463), ТОВ «МАЛАВІ» (код 39861589), ТОВ «БРОМ ФОРС» (код 39879596), ТОВ «ІНТЕР ТЕКНОЛЕДЖІ» (код 39931839), ТОВ «ГРАНДІ ПЛЮС» (код 39962762), ТОВ «ПРОФБУДКОМПЛЕКС» (код 40028021), на загальну суму 212 148 грн., в тому числі за: вересень 2015 року на суму 21 952,00 грн., жовтень 2015 року на суму 24 490,00 грн., листопад 2015 року на суму 58 657,00 грн., грудень 2015 року на суму 65 224,00 грн., травень 2016 року на суму 4 996,00 грн., червень 2016 року на суму 36 829,00 грн.).

Попри це, заперечуючи щодо належності первинних документів по спірним господарським операціям позивача із зазначеними контрагентами, у своїх додаткових поясненнях разом з посиланням на правові позиції Верховного Суду, зокрема щодо несумісності статусу фіктивного підприємництва із легальною підприємницькою діяльністю, відповідач зауважив на тому, що надані позивачем видаткові накладні від 23.09.2015 №ПЕ00000190, від 22.09.2015 №ПЕ00000189, від 18.09.2015 №ПЕ00000143, від 21.09.2015 №ПЕ00000145 та податкові накладні від 23.09.2015 №117, від 21.09.2015 №72, від 18.09.2015 №70, від 22.09.2015 №116 по ТОВ «ПРОМОМАРКЕТ ГРУП», видаткові накладні від 23.05.2016 №431, від 30.05.2016 №446, рахунки-фактури від 23.05.2016 №434, від 30.05.2016 №449 та податкові накладні від 30.05.2016 №212, від 23.05.2016 №199 по ТОВ «КОРТЕС-ПЛЮС», видаткові накладні від 17.11.2015 №СА-0000016, від 16.11.2015 №СА-0000007 та податкові накладні від 16.11.2015 №4, від 17.11.2015 №11 по ТОВ «СУРІНАМ ПЛЮС», видаткова накладна від 19.10.2015 №МА-0000197 та податкова накладна від 19.10.2015 №126 по ТОВ «МАЛАВІ», видаткові накладі від 03.06.2016 №ПУ-0000165, від 06.06.2016 №ПУ-0000166, від 10.06.2016 №ПУ-0000268, від 18.07.2016 №ПУ-0000631, від 04.08.2016 №ПУ-0000729, від 08.08.2016 №ПУ-0000738, рахунки-фактури від 04.08.2016 №ПУ-0000765, від 03.06.2016 №ПУ-0000177, від 06.06.2016 №ПУ-0000178, від 10.06.2016 №ПУ-0000281, від 16.06.2016 №ПУ-0000293 та податкові накладні від 03.06.2016 №24, від 10.06.2016 №89, від 06.06.2016 №25, від 16.06.2016 №92, від 04.08.2016 №4, від 05.08.2016 №5 по ТОВ «ПРОФБУДКОМПЛЕКС» були підписані особами, які заперечували свою причетність до здійснення господарської діяльності даних підприємств.

Суд враховує заперечення відповідача та при цьому наголошує, що окрім вказаних первинних документів, позивачем також були надані суду наступні виписки по банківському рахунку ТОВ «ТМФ «АКВАТЕХІНЖСЕРВІС» № НОМЕР_1 відкритому в АТ КБ "ПриватБанк": заключна виписка за період з 23.11.2015 по 23.11.2015 від 02.10.2018, заключна виписка за період з 30.09.2015 по 30.09.2015 від 27.09.2018, заключна виписка за період з 21.10.2015 по 21.10.2015 від 27.09.2018, звіт про дебетові і кредитові операції з 27.07.2016 по 27.07.2016 від 28.07.2016, звіт про дебетові і кредитові операції з 07.06.2016 по 07.06.2016 від 08.06.2016, заключна виписка за період з 26.11.2015 по 26.11.2015 від 27.09.2018, заключна виписка за період з 02.12.2015 по 02.12.2015 від 27.09.2018, заключна виписка за період з 08.12.2015 по 08.12.2015 від 27.09.2018, заключна виписка за період з 15.12.2015 по 15.12.2015 від 27.09.2018, заключна виписка за період з 17.12.2015 по 17.12.2015 від 27.09.2018, заключна виписка за період з 23.11.2015 по 23.11.2015 від 27.09.2018, заключна виписка за період з 26.11.2015 по 26.11.2015 від 02.10.2018, заключна виписка за період з 27.11.2015 по 27.11.2015 від 02.10.2018, заключна виписка за період з 17.12.2015 по 17.12.2015 від 02.10.2018, заключна виписка за період з 18.12.2015 по 18.12.2015 від 02.10.2018, заключна виписка за період з 29.12.2015 по 29.12.2015 від 02.10.2018, заключна виписка за період з 30.12.2015 по 30.12.2015 від 02.10.2018, заключна виписка за період з 23.11.2015 по 23.11.2015 від 02.10.2018, заключна виписка за період з 25.11.2015 по 25.11.2015 від 02.10.2018, заключна виписка за період з 26.11.2015 по 26.11.2015 від 02.10.2018, заключна виписка за період з 08.12.2015 по 08.12.2015 від 02.10.2018, заключна виписка за період з 30.06.2016 по 30.06.2016 від 02.10.2018, заключна виписка за період з 01.07.2016 по 01.07.2016 від 02.10.2018, звіт про дебетові і кредитові операції з 11.07.2016 по 11.07.2016 від 12.07.2016, звіт про дебетові і кредитові операції з 16.06.2016 по 16.06.2016 від 17.06.2016, звіт про дебетові і кредитові операції з 01.09.2016 по 01.09.2016 від 02.09.2016, звіт про дебетові і кредитові операції з 05.08.2016 по 05.08.2016 від 10.08.2016, що підтверджують оплату за номенклатурою товарів, придбаних ТОВ «ТМФ «АКВАТЕХІНЖСЕРВІС» у ТОВ «СІЛЬНИК», ТОВ «ПРОМОМАРКЕТ ГРУП», ТОВ «КОРТЕС-ПЛЮС», ТОВ «СУРІНАМ ПЛЮС», ТОВ «МАЛАВІ», ТОВ «БРОМ ФОРС», ТОВ «ІНТЕР ТЕКНОЛЕДЖІ», ТОВ «ГРАНДІ ПЛЮС», ТОВ «ПРОФБУДКОМПЛЕКС», а тому спростовуються твердження відповідача про відсутність інформації щодо розрахунків між ТОВ «ТМФ «АКВАТЕХІНЖСЕРВІС» та відповідними контрагентами.

Крім того, позивачем також надана суду відповідна документація на підтвердження подальшої реалізації придбаної у даних контрагентів товарів кінцевих покупцям.

Згідно висновків, зазначених в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 26 квітня 2016 року К/800/49498/14 у справі №810/5891/13 господарські операції для визначення податкового кредиту та валових витрат мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Виникнення у покупця права на формування податкових вигод виникають за наявності сукупності обставин та підстав, однією з яких є наявність ділової мети.

Відповідно до підпункту 14.1.231 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

У постанові Верховного Суду України від 22 вересня 2015 року (справа №21-1359а15) колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України, аналізуючи відповідні норми Цивільного кодексу України, Податкового кодексу України, а також Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" серед іншого зазначила, що первинний документ згідно з наведеним визначенням містить дві обов`язкові ознаки: він має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення.

Господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

Для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

У листі від 21 листопада 2016 року №20011/5/99-99-10-01-16 ДФС України зазначає, що висновок про реальність господарської операції для цілей податкового обліку, тобто про відповідність даних, зазначених у первинних документах, об`єктивним обставинам вчинення господарської операції, повинен бути результатом належного аналізу зібраних у справі доказів.

На думку колегії суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України, у відповідності до постанови від 27 березня 2012 року №21-737во10, предметом доказування у таких справах становлять обставини, що підтверджують або спростовують реальність здійснення самої господарської операції (поставки товару), а відтак і обґрунтованість визначення податкового кредиту позивача.

Згідно правової позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеній в постанові від 27 березня 2018 року №816/809/17 (№К/9901/1349/17), норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на податковий кредит, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

Згідно правової позиції колегії суддів Вищого адміністративного суду України, викладеній в ухвалі від 28 липня 2015 року №803/2406/14, чинне законодавство не ставить умову виникнення податкових зобов`язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, фактичного знаходження їх за місцем реєстрації та наявності чи відсутності основних фондів. Позивач не може нести відповідальність за невиконання його контрагентами своїх зобов`язань, адже, поняття "добросовісний платник", яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а саме, платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом податкових зобов`язань. А відтак, за умови не встановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальників для одержання товариством незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу. Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини.

Відповідно до висновків Європейського суду з прав людини у справі "Булвес АД проти Болгарії", суд зазначив щодо неможливості покладення на платника податків відповідальності за невиконання її постачальником обов`язків щодо декларування ПДВ за умови відсутності доказів наявності шахрайської схеми щодо ПДВ, про яку компанія заявник була обізнана чи могла бути обізнана.

Тобто, вирішення податкових спорів із урахуванням принципу індивідуальної відповідальності платника податків цілковито узгоджується із наведеною практикою Європейського суду з прав людини.

Згідно постанови Верховного Суду від 06 лютого 2018 року №К/9901/2030/17, №821/589/17 фактично здійснена господарська операція характеризується тим, що призводить до настання реальних змін майнового стану платника податків, а первинний документ, відповідно, це документ, що містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, за наведеного, до обов`язків платників податків відноситься ведення обліку тих показників податкової звітності, що пов`язані з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі документів, ведення яких передбачено законодавством, та забороняється формування таких показників на підставі даних, не підтверджених відповідними документами.

Первинні документи, які підтверджують дані податкового обліку платника податків, повинні бути достовірними, тобто відображати дійсний зміст господарських операцій, які впливають на визначення об`єкта оподаткування.

Водночас, фактичне здійснення господарської операції повинно викликати зміни в структурі активів, зобов`язань та власному капіталі підприємства, а отже може слугувати її підтвердженням.

Згідно правових позицій, викладених у постановах Верховного Суду від 27 лютого 2018 року у справі №802/1853/16-а та від 29 березня 2018 року у справі №826/3498/15, факт наявності вироку, ухваленого на підставі угод у кримінальному провадженні, не дає підстав для автоматичного висновку про нереальність господарських операцій, внаслідок чого є нагальна необхідність перевіряти доведеність кожного податкового правопорушення і здійснювати комплексне дослідження усіх складових господарських операцій, з врахуванням обставин, встановлених у вироку, який набрав законної сили.

Суд зазначає, що згідно частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої, частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З матеріалів справи убачається, що висновки контролюючого органу щодо нереальності спірних господарських операцій позивача з зазначеними вище контрагентами та, як наслідок, неправомірності їх відображення у податковому обліку згідно відповідних первинних документів, зроблені на підставі наявної інформації про непричетність до здійснення фінансово-господарської діяльності вказаних товариств їх керівників та засновників, відсутністю в останніх необхідної матеріально-технічної бази для ведення відповідної господарської діяльності, а також невідповідністю номенклатури придбаних цими підприємствами товарів та які в подальшому були реалізовані на користь позивача.

В межах даної адміністративної справи встановлено, що спірні господарські операції позивача підтверджувалися не лише тими первинними документами, що були підписані невстановленими особами, а супроводжувалися рухом фінансових активів позивача та подальшою реалізацією придбаних товарів кінцевим покупцям з відповідною націнкою.

За клопотанням відповідача судом викликались у якості свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , однак до суду вказані особи не з`явились.

Згідно висновків Вищого адміністративного суду України, викладених в ухвалі від 26 квітня 2017 року по справі №К/2865/17 документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються тощо.

При цьому сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце.

Неможливість проведення звірок контрагентів не може вказувати на порушення платником податків податкової дисципліни, оскільки останній позбавлений можливості здійснювати контроль за зберіганням контрагентами первинних документів та місцем їх знаходження. А також, в силу закріпленого статтею 61 Конституції України принципу індивідуальної юридичної відповідальності, обставина неможливості проведення звірок не впливає на право позивача відображати в податковому обліку наслідки реально здійснених господарських операцій, які призвели до реальних змін майнового стану.

Висновки відповідача, які ґрунтуються не на аналізі суті та наслідків господарських операцій, які мали місце у перевіряємому періоді, не є безумовною підставою для висновків про відсутність фактичного здійснення господарських операцій.

Згідно позиції Верховного Суду у складі Колегії касаційного адміністративного суду, висловленій в постанові від 11 червня 2019 року по справі №825/2387/18 (провадження №К/9901/67655/18) правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому, в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

В той же час, сама собою наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій та відмови у формуванні податкового кредиту, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов`язань, у власному капіталі підприємства у зв`язку з його господарською діяльністю.

Норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування об`єкта оподаткування податком на прибуток, витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагентів за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагентів та злагодженість дій між ними.

Доводи податкового органу про отримання платником необґрунтованої податкової вигоди мають ґрунтуватись на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування обставин, які виключають право платника, зокрема, на формування податкового кредиту.

При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, необхідно враховувати, що відповідно до вимог статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень.

Проте у разі надання контролюючим органом доказів, які і свідчать, що платником податків не було відображено у податковому обліку та задекларовано отриманий прибуток, або документи, на підставі яких платник податків задекларував свої податкові зобов`язання, у тому числі сформував податковий кредит, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Беручи до уваги, що чинним законодавством не встановлено за умову дійсності правочинів наявність у контрагента платника податку необхідного виробничого та технічного персоналу, а відсутність у такого контрагента матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ним господарської операції та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу), за викладеного у сукупності, суд вважає, що при розгляді даної адміністративної справи відповідачем не було наведено переконливих доводів, які б ґрунтувались на об`єктивній інформації та спростовували реальність господарської діяльності позивача, зокрема щодо спірних господарських операцій засвідчених дефектними первинними документами, оскільки не надано беззаперечних доказів на спростування факту нереальності їх здійснення.

Як підсумок, на думку суду контролюючий орган дійшов помилкових висновків стосовно неможливості здійснення фінансово-господарських операцій з постачання товарів на адресу позивача зі вказаними вище контрагентами, а отже наявні підстави для визнання заявлених позовних вимог обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись статтями 2, 12, 77, 139, 243-246, 251 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва -

в и р і ш и в:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ТМФ «Акватехінжсервіс» до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві - задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у м. Києві форми «Р» № від 02 жовтня 2018 року про нарахування податку на додану вартість за основним платежем 212 148,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 53 037,00 грн., а всього на суму 265 185,00 грн..

3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у м. Києві форми «ПС» № про нарахування адміністративного штрафу у сумі 510,00 грн.

4. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТМФ «Акватехінжсервіс» (код: 35812695, адреса: 01103, м. Київ, вул. Кіквідзе, буд. 18) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (код: 39439980, адреса: 01011, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 33/19) судові витрати у сумі 3985,43 грн.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, встановлені статтями 296- 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.І. Шейко