Справа № 813/2950/18
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2020-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №813/2950/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2020 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі

головуючого-судді Кухар Н.А.

секретар судового засідання Шавель М.М.

з участю:

представник позивача - Рихвицького Р.А.

представник відповідача - Радик Б.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу за позовом Державної архітектурно-будівельної інспекції України до ОСОБА_1 за участю третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_2 про знесення,-

в с т а н о в и в:

Державна архітектурно-будівельна інспекція України (01133, бул. Лесі Українки,26, м. Київ) звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) за участю третьої особи ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), у якій позивач просить суд зобов`язати ОСОБА_1 за власний рахунок здійснити знесення самовільного збудованого балкону до квартири АДРЕСА_3 .

Щодо процесуальних дій, вчинених у зв`язку із розглядом справи, слід зазначити наступне.

Ухвалою суду від 12 липня 2018 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 27 вересня 2018 року зупинено провадження у справі до набрання законної сили судового рішення Червоноградського міського суду Львівської області у справі № 459/2566/18.

Ухвалою суду від 13 лютого 2020 року поновлено провадження у справі.

Ухвалою суду від 13 лютого 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В обґрунтування позову зазначено, що відповідач відповідно до статті 376 Цивільного кодексу України здійснює самовільне будівництво - реконструкцію власної квартири АДРЕСА_4 з метою будівництва балкону без документу що надає право на виконання зазначених робіт (повідомлення. клас наслідків СС-1) та не у відповідності до затвердженої проектної документації, позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить зобов`язати відповідача за власний рахунок здійснити знесення самовільного збудованого балкону до квартири АДРЕСА_3 .

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві, просить позов задоволити.

23.08.2018 року на адресу суду відповідачем було подано відзив. Даний відзив обгрунтований тим, що знесення самовільного збудованого об`єкту будівлі або його частини є виключно крайньою мірою заходів передбачених статтею 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та може застосовуватися у виключних випадках коли такий засіб є необхідним для суспільних потреб. Зазначають, що такої суспільної потреби немає, так як реконструкція діючих балконів і місті Червонограді здійснена майже у всіх будинках без погодження позивачем. На думку відповідача реконструкція балкону шляхом збільшення його площі у відповідності до діючих будівельних норм, підтверджується відповідними висновками, зокрема технічним висновком № 02 від 18 січня 2018 року та висновком від 22.01.2018 року.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував просив відмовити у задоволенні позовних вимог покликаючись на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 18.10.2019 у справі № 459/2566/18, яке набрало законної сили 18 листопада 2019 року та декларацію про готовність до експлуатації самочинно збудованого об`єкта, на яке визнано право власності за рішенням суду, яка зареєстрована 14.02.2020 р.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, подала заяву з проханням слухати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує.

За таких обставин, відповідно до статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе справу розглянути без участі третьої особи на підставі наявних доказів.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне.

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі Порядок № 553) державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за дотриманням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об`єктів містобудування, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції.

Пунктом 5 Порядку № 553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Відповідно до пункту 7 Порядку № 553 позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставами для проведення позапланової перевірки, зокрема є звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності; перевірка виконання суб`єктом містобудівної діяльності вимог приписів органу державного архітектурно-будівельного контролю.

В період з 02.11.2017 по 16.11.2017 на підставі направлення від 31.10.2017 №1211/17-пз, головним інспектором будівельного нагляду Павловим Ю.О., проведено позапланову перевірку дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт на об`єкті: реконструкція квартири АДРЕСА_4 .

Підставою проведення планової (позапланової) перевірки вказано - наказ Державної архітектурно - будівельної інспекції України від 08.09.2015 р.№ 976 та звернення ОСОБА_2 , від 13.10.2017 вх. № 1013/17/9-Д-720.

За результатами позапланової перевірки складено Акт №9/17/17-1 (а.с. 14-23), відповідно до висновків якого встановлено, що гр. ОСОБА_1 здійснює самовільне будівництво - реконструкцію власної квартири АДРЕСА_4 з метою будівництва балкону без документу що надає право на виконання зазначених робіт (повідомлення. Клас наслідків СС-1) та не у відповідності до затвердженої проектної документації, чим порушено п.1 ч.1 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» абз.2 п.5 Порядку здійснення підготовчих і будівельних робіт» затверджених Постановою КМУ від 13.04.2011 № 466, абз.4 ст. 27 Закону України «Про архітектурну діяльність».

З матеріалів справи встановлено, що за результатами перевірки складено: протокол про адміністративне правопорушення від 15.11.2017 року, припис від 15.11.2017 року № 9/17/8-ф про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

29.11.2017 року за наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення у сфері містобудівної діяльності Департаментом державно архітектурно-будівельного контролю у Львівській області прийнято постанову по справі про адміністративне правопорушення № 9/214-ф/пз, відповідно до якої ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 (вісім тисяч п`ятсот ) гривень.

ОСОБА_1 штраф в розмірі 8500, 00 грн., сплатив в повному обсязі в добровільному порядку, що підтверджується копією квитанції № ПН 56. (а.с.33).

У період з 15.02.2018 по 01.03.2018 позивачем було проведено ще одну позапланову перевірку на об`єкті реконструкція квартири АДРЕСА_4 .

За результатами зазначеної перевірки позивачем складено акт № 9/18/23-ф, в якому зазначено, що на час проведення перевірки ОСОБА_1 , не виконав вимоги припису від 15.11.2017 №9/17/8-ф, підтверджуючі документи щодо виконання припису не надано.

Також складено протокол про адміністративне правопорушення від 28.02.2018 року за фактом порушення ОСОБА_1 , п.3 ч.3 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», під. 3 п.11 Порядку здійснення архітектурно-будівельного контролю, затвердженого Постановою КМ України від 23.05.2017 року №553.

14.03.2018 року за наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення у сфері містобудівної діяльності Департаментом державно архітектурно-будівельного контролю у Львівській області прийнято постанову по справі про адміністративне правопорушення № 24/9/18-ф/пз, відповідно до якої ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 188-42 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100 (п`ять тисяч ) гривень.

У зв`язку із не виконанням відповідачем в установленні строки, вимог встановлених у приписі, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Статтею 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин (надалі Закон № 3038-VI) визначено, що замовник має право виконувати будівельні роботи після подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з частиною другою статті 34 Закону № 3038-VI зазначені у частині першій цієї статті документи, що надають право на виконання будівельних робіт, є чинними до завершення будівництва.

Відповідно до частини першої статті 38 Закону № 3038-VI у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису. У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням.

Частиною першою статті 376 Цивільного кодексу України визначено, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Аналізуючи зазначену статтю Цивільного кодексу України, суд дійшов висновку, що поняття самочинного будівництва визначено через сукупність його основних ознак, які виступають умовами або підставами, за наявності яких об`єкт нерухомості може бути визначений самочинним, а саме якщо: 1) він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети; 2) об`єкт нерухомості збудовано без належного дозволу чи належно затвердженого проекту; 3) об`єкт нерухомості збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 13 постанови "Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)" № 6 від 30.03.2012 зазначив, що вирішуючи позови про знесення самовільно збудованих (прибудованих, надбудованих) балконів, мансард, горищ тощо у багатоповерхових багатоквартирних будинках, суди повинні враховувати, що положення статті 376 ЦК до цих правовідносин не застосовуються. Також зазначено, що у випадку, коли квартира в такому будинку розташована на першому (цокольному) поверсі й власник здійснив прибудову до неї з одночасним зайняттям частини прибудинкової земельної ділянки, спір повинен вирішуватися відповідно до правил статті 376 ЦК.

Як слідує з рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 18.10.2019 у справі № 459/2566/18, яке набрало законної сили 18 листопада 2019 року, судом позов ОСОБА_1 до Червоноградської міської ради Львівської області з участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання реконструйованого балкону приналежністю квартири, задоволено. Визнано добудований балкон площею 5,9 кв.м., після реконструкції приналежністю квартири АДРЕСА_3 , загальною площею після реконструкції квартири - 35, 9 кв.м., співвласниками якої є ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Судом досліджено декларацію про готовність до експлуатації самочинно збудованого об`єкта, на яке визнано право власності за рішенням суду, яка зареєстрована 14.02.2020 р. Департаментом ДАБІ у Львівській області.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Під час розгляду даної справи Червоноградським міським судом Львівської області було встановлено, що з копії витягу з протоколу засідання постійно діючої узгоджувальної комісії по плануванню і забудові населених пунктів при виконавчому комітеті Червоноградської міської ради №16 від 15.08.2018 року, комісія, враховуючи вищевказану документацію та протокол зборів співвласників будинку на АДРЕСА_5 про надання згоди на легалізацію самочинно проведеної реконструкції квартири №43 , не має застережень щодо реконструйованої квартири АДРЕСА_3 з метою будівництва балкону і інформує, що прийняття в експлуатацію самочинно збудованого нерухомого майна визначено чинним містобудівним законодавством.

Пунктом 1.4 Правил утримання житлових будинків та прибудинкової території, затверджених наказом Державного комітету України з питання житлово-комунального господарства від 17 травня 2002 року № 76, встановлено Умови і порядок переобладнання, перебудови, перепланування будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, зокрема, переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів відповідно до законодавства. Переобладнання жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень містить у собі - улаштування в окремих жилих будинках, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень індивідуального опалення та іншого інженерного обладнання, перенесення нагрівальних, сантехнічних і газових приладів; влаштування і переобладнання туалетів, ванних кімнат, вентиляційних каналів. До елементів перепланування жилих приміщень належать: перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів, улаштування і переустаткування тамбурів, прибудова балконів на рівні перших поверхів багатоповерхових будинків. Переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що призводять до порушення тривкості або руйнації несучих конструкцій будинку, погіршення цілісності і зовнішнього вигляду фасадів, порушення вимог протипожежної безпеки та засобів протипожежного захисту, не допускається. Перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що погіршує умови експлуатації і проживання всіх або окремих громадян у будинку або квартирі, не допускається.

Відповідно до ч.2 ст.383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

В силу ст. 186 ЦК України річ, призначена для обслуговування іншої (головної) речі і пов`язана з нею спільним призначенням, є її приналежністю. Приналежність слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Нормою ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

В силу ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до статей 9, 77 КАС кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, враховуючи те, що рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 18.10.2019 у справі № 459/2566/18, яке набрало законної сили 18 листопада 2019 року, визнано добудований балкон площею 5,9 кв.м., після реконструкції приналежністю квартири АДРЕСА_3 , загальною площею після реконструкції квартири - 35, 9 кв.м., співвласниками якої є ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , декларацію про готовність до експлуатації самочинно збудованого об`єкта, на яке визнано право власності за рішенням суду, яка зареєстрована 14.02.2020 р., суд дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні. Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Державної архітектурно-будівельної інспекції України (01133, бул. Лесі Українки,26, м. Київ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) за участю третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про знесення самовільного збудованого балкону до квартири АДРЕСА_3 - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 02 березня 2020 року.

Суддя Кухар Н.А.