Справа № 140/3439/19
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2020-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2020 року ЛуцькСправа № 140/3439/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Ксензюка А.Я.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в порядку письмового провадження) адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська фармацевтична роздрібна компанія» до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська фармацевтична роздрібна компанія» (далі ТзОВ «Українська фармацевтична роздрібна компанія», позивач) звернулось з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (далі ГУ ДПС у Волинській про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 28 жовтня 2019 року № про застосування штрафу у сумі 11 894 грн 00 коп.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 11 листопада 2019 року ТзОВ «Українська фармацевтична роздрібна компанія» отримало оскаржуване податкове повідомлення, яким позивача притягнуто до відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 20% за затримку на 679 та 675 календарних днів сплати грошового зобов`язання в сумі 59 470 грн. та зобов`язано сплатити кошти в розмірі 11 894 грн. 00 коп.

Позивач вважає вказане податкове повідомлення-рішення протиправними та такими, що підлягає скасуванню з наступних підстав.

Згідно рішення Волинського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2019 року у справі №140/2757/18 за позовом ГУ ДФС у Волинській області до ТзОВ «Українська фармацевтична роздрібна компанія» про стягнення податкового боргу, яке набрало законної сили 06 березня 2019 року, за товариством рахується податковий борг з податку на додану .вартість на загальну суму 262 353 грн. 21 коп., який виник внаслідок несплати узгодженого грошового зобов`язання згідно із податковим повідомленням-рішенням № від 03 жовтня 2017 року на раніше вказану суму, до складу якої входить: 190 592 грн. - основний платіж; 28 478 грн. - штрафні санкції.

Водночас, згідно акта №2137/0320-55-04/39431667 від 03 жовтня 2019 року про результати камеральної перевірки своєчасності сплати узгоджених податкових зобов`язань до бюджету ТзОВ «Українська фармацевтична роздрібна компанія», на підставі якого винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення, перевіркою встановлено несвоєчасну сплату узгодженої суми податкового зобов`язання із сплати податку на прибуток приватних підприємств згідно податкового повідомлення-рішення № від 03 жовтня 2017 року.

Таким чином, у акті перевірки зазначений інший вид податку ніж встановлено в рішенні суду.

Вважає, що за таких обставин, оскаржуване податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню, оскільки в акті, на підставі якого воно прийняте, вказані обставини, які суперечать встановленим у судовому рішенні обставинам щодо виду податку, за яким існує заборгованість. Крім того, вказує на повторність застосування штрафних санкцій.

З урахуванням викладеного позивач просив позов задовольнити повністю.

Ухвалою від 02 січня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

У відзиві на позов відповідач позовні вимоги заперечує. В обґрунтування своєї позиції вказав, що камеральною перевіркою своєчасності сплати узгоджених податкових зобов`язань до бюджету, за наслідками якої був складений акт №2137/0320-55-04/39431667 від 03 жовтня 2019 року, встановлено, що ТзОВ «Українська фармацевтична роздрібна компанія» протягом граничних строків несвоєчасно сплачено узгоджену суму податкових зобов`язань зі сплати податку на прибуток приватних підприємств.

На підставі вказаного акту перевірки Головним управлінням ДПС у Волинській області винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення № від 28 жовтня 2019 року, яким до позивача застосовано штрафні санкції на загальну суму 11894 грн 00 коп.

Зокрема, як вбачається із інтегрованої картки ТзОВ «Українська фармацевтична роздрібна компанія» з податку на прибуток приватних підприємств, позивачем невчасно сплачено грошове зобов`язання за податковим повідомленням-рішенням № від 03 жовтня 2017 року, а саме: 27 вересня 2019 року відбувалася часткова сплата в сумі 59460 грн 01 коп., у зв`язку з чим була застосована штрафна санкція в сумі 11 892 грн 00 коп. (20 % від суми сплати, за прострочення у 675 днів з 21 листопада 2018 року по 26 вересня 2019 року); 01 жовтня 2019 року відбувалася часткова сплата в сумі 10 грн 00 коп., у зв`язку з чим була застосована штрафна санкція в сумі 2,00 грн. (20 % від суми сплати, за прострочення у 679 днів з 21 листопада 2017 року по 30 вересня 2019 року).

Вказує, що у відповідності до вимог пункту 131.2 статті 131 Податкового кодексу України (далі ПК України) вищезазначені сплати в сумах 59460 грн 01 коп. та 10 грн 00 коп. в порядку черговості були спрямовані на часткове погашення основного платежу, натомість штрафні санкції у зв`язку із несвоєчасною сплатою штрафних санкцій не застосовувались.

Крім того, звертає увагу суду, що сам факт несвоєчасної сплати узгодженого грошового зобов`язання у поданій позовній заяві ТзОВ «Українська фармацевтична роздрібна компанія» не заперечується.

Також зазначає, що донарахування згідно із податковим повідомленням-рішенням № від 03 жовтня 2017 року здійснювалося саме по податку на прибуток приватних підприємств, а відтак допущена у рішенні Волинського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2019 року по справі №140/2757/18 описка щодо назви платежу, а саме зазначення податку на додану вартість замість податку на прибуток жодним чином не слугує і не може слугувати підставою для скасування податкового повідомлення - рішення № від 28 жовтня 2019 року.

Враховуючи викладене, відповідач просив відмовити в задоволені позову.

Інші заяви по суті справи до суду не надходили.

Дослідивши письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що 03 жовтня 2019 року посадовими особами ГУ ДПС у Волинській області проведено камеральну перевірку з питань своєчасності сплати ТзОВ «Українська фармацевтична роздрібна компанія» узгоджених податкових зобов`язань із сплати податку на прибуток підприємств (податкове повідомлення-рішення від 03 жовтня 2017 року №), за результатами якої складено акт про результати камеральної передвіки своєчасності сплати узгоджених податкових зобов`язань до бюджету від 03 жовтня 2019 року №2137/0320-55-04/39431667 (а.с.5-6).

Перевіркою встановлено порушення позивачем пункту статті 57 ПК України протягом граничних строків несвоєчасно сплачено узгоджену суму податкового зобов`язання із сплати податку на прибуток приватних підприємств. Так, товариством 27 вересня 2019 року частково сплачено податкове зобов`язання в сумі 59460 грн 01 коп., у зв`язку з чим була застосована штрафна санкція в сумі 11 892 грн 00 коп. (20 % від суми сплати, за прострочення у 675 днів з 21 листопада 2018 року по 26 вересня 2019 року); 01 жовтня 2019 року частково сплачено грошове зобов`язання в сумі 10 грн 00 коп., у зв`язку з чим була застосована штрафна санкція в сумі 2,00 грн. (20 % від суми сплати, за прострочення у 679 днів з 21 листопада 2017 року по 30 вересня 2019 року).

28 жовтня 2019 року на підставі вказаного акту перевірки ГУ ДПС у Волинській області прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким до позивача застосовано штраф у розмірі 20% у сумі 11 894 грн 00 коп. за порушення строку сплати суми грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств (а.с.3).

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України (далі ПК України).

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України, передбачений обов`язок платників податків сплачувати податки та збори у строки та в розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до пунктом 36.1. статті 36 ПК України, податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені Податковим Кодексом, законами з питань митної справи.

Згідно підпункту 38.1. статті 38 ПК України, виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до пункту 57.3. статті 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання

податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом

Згідно підпункту 20.1.4. пункту 20.1 статті 20 ПК України, контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення;

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Підпунктом 75.1.1. пункту 75.1 статті 75 ПК України, передбачено, що камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Відповідно до пункту 126.1 статті 126 ПК України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Норма пункту 126.1 статті 126 ПК України, як випливає з її змісту, є універсальним приписом, який підлягає застосуванню в будь-яких випадках прострочення встановленого ПК України строку сплати узгодженого податкового зобов`язання.

Отже, незалежно від того, з яких причин платником податку не було своєчасно погашено, узгоджену суму грошового зобов`язання, такий платник після фактичного погашення боргу повинен сплатити суму штрафу у розмірі, який залежить від терміну прострочення.

Передбачена пунктом 126.1 статті 126 ПК України відповідальність у вигляді штрафу застосовується в силу самого факту погашення податкового боргу з простроченням і розмір такої відповідальності залежить виключно від терміну прострочення, а не від способу і порядку погашення податкового боргу.

Правопорушення, відповідальність за яке встановлена пунктом 126.1 статті 126.1 ПК України, полягає в несвоєчасній сплаті суми узгодженого грошового зобов`язання. Відповідне порушення є закінченим у момент збігу передбаченого податковим законодавством строку сплати узгодженого, але не сплаченого платником податків грошового зобов`язання, а розмір штрафу визначається нормативно та фактично залежить від тривалості прострочення до моменту погашення боргу (до 30 днів або понад 30 днів).

Як слідує з матеріалів справи, 03 жовтня 2017 року ГУ ДФС у Волинській області, правонаступником якого є відповідач, прийнято податкове повідомлення рішення №, яким ТзОВ «Українська фармацевтична роздрібна компанія» збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств на загальну суму 219 070 грн 00 коп., в тому числі: за податковими зобов`язаннями 190 592 грн 00 коп., за штрафними (фінансовими) санкціями 28 478 грн 00 коп. (а.с.30). Вказане податкове повідомлення-рішення 10 листопада 2017 року повернулося на адресу податкового органу не врученим із зазначенням причини невручення «за закінченням терміну зберігання» (а.с.31-32).

ТзОВ «Українська фармацевтична роздрібна компанія» у встановленому законом порядку податкове повідомлення-рішення не оскаржувалось.

Як вбачається із інтегрованої картки ТзОВ «Українська фармацевтична роздрібна компанія» з податку на прибуток приватних підприємств, позивачем сплачено грошове зобов`язання за податковим повідомленням-рішенням № від 03 жовтня 2017 року, а саме: 27 вересня 2019 року в сумі 59460 грн 01 коп., у зв`язку з чим була застосована штрафна санкція в сумі 11 892 грн 00 коп. (20 % від суми сплати, за прострочення у 675 днів з 21 листопада 2018 року по 26 вересня 2019 року); 01 жовтня 2019 року в сумі 10 грн 00 коп., у зв`язку з чим була застосована штрафна санкція в сумі 2,00 грн. (20 % від суми сплати, за прострочення у 679 днів з 21 листопада 2017 року по 30 вересня 2019 року) (а.с.28-29).

При цьому, факт несвоєчасної сплати узгодженого грошового зобов`язання ТзОВ «Українська фармацевтична роздрібна компанія» у позовній заяві не заперечується. Позивач вважає оскаржуване рішення протиправним, у зв`язку з розбіжністю назви податку, зазначеному у рішенні Волинського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2019 року в справі №140/2757/18 та в акті камеральної перевірки від 03 жовтня 2019 року №2137/0320-55-04/39431667.

Судом встановлено, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2019 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 серпня 2019 року, в справі №140/2757/18 позов Головного управління ДФС у Волинській області до ТзОВ «Українська фармацевтична компанія» про стягнення податкового боргу задоволено повністю; стягнуто з банківських рахунків ТзОВ «Українська фармацевтична компанія» в дохід Державного бюджету України податковий борг в сумі 262 353 грн 21 коп. (а.с.7-8).

Як слідує із вказаного рішення суду, податковий борг ТзОВ «Українська фармацевтична компанія» з податку на додану вартість виник внаслідок несплати узгодженого грошового зобов`язання згідно із податковим повідомленням-рішенням № від 03 жовтня 2017 року на суму 219 070 грн (190 592 грн основного платежу, 28 478 грн штрафних (фінансових) санкцій).

Разом з тим, ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2020 року виправлено допущену описку в рішенні суду від 15 лютого 2019 року в адміністративній справі 140/2757/18; в тексті рішення назву виду податку замість «податок на додану вартість» необхідно читати «податок на прибуток» (а.с.35).

Крім того, відповідно до пункту 131.2. статті 131 ПК, при погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник податків, у першу чергу зараховуються в рахунок податкового зобов`язання. У разі повного погашення суми податкового боргу кошти, що сплачує такий платник податків, в наступну чергу зараховуються у рахунок погашення штрафів, в останню чергу зараховуються в рахунок пені.

Якщо платник податків не виконує встановленої цим пунктом черговості платежів або не визначає її у платіжному документі (чи визначає з порушенням зазначеного порядку), контролюючий орган самостійно здійснює такий розподіл такої суми у порядку, визначеному цим пунктом.

Як вбачається із інтегрованої картки ТзОВ «Українська фармацевтична роздрібна компанія» з податку на прибуток приватних підприємств сплати в сумах 59460 грн 01 коп. та 10 грн 00 коп. в порядку черговості були спрямовані на часткове погашення основного платежу, натомість штрафні санкції у зв`язку із несвоєчасною сплатою штрафних санкцій не застосовувались. Відтак твердження позивача про те, що на податковий борг за податковим повідомленням - рішенням № від 03.10.2017 з урахуванням пені та штрафних санкцій відповідачем повторно застосовано штрафні санкції у розмірі 20%, не відповідає фактичним обставинам справи.

Таким чином, внаслідок порушення позивачем свого обов`язку щодо своєчасної сплати податкового зобов`язання у строки, встановлені ПК України, ГУ ДПС у Волинській області правомірно застосовано до позивача штрафні санкції у порядку та розмірах, визначених ПК України.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, усі рішення та дії суб`єкта владних повноважень мають підзаконний характер, тобто повинні бути прийняті (вчинені) на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законом.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд вважає, що відповідачем доведено правомірність висновку про порушення позивачем строку сплати узгоджених податкових зобов`язань зі сплати податку на прибуток приватних підприємств.

Судом також приймається до уваги, що відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, з наведених вище мотивів та підстав суд дійшов висновку про правомірність податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС у Волинській від 28 жовтня 2019 року №, відсутність правових та фактичних підстав для задоволення позовних вимог про визнання його протиправним та скасування.

Крім того, оскільки судом відмовлено у задоволенні позову, сплачений при поданні позову судовий збір в сумі 1921,00 грн. не підлягає стягненню з відповідача та залишається за позивачем.

Керуючись статтями 139, 243-246, 250, 262, 295, Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська фармацевтична роздрібна компанія» до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд.

Суддя А.Я. Ксензюк