Справа № 826/13070/18
Суддя: Головань О.В.
Дата ухвалення: 2020-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Вн. №27/457
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

03 березня 2020 року № 826/13070/18

За позовом ОСОБА_1

До Головного управління ДФС у м. Києві

Про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії

Суддя О.В.Головань

Обставини справи:

Позовні вимоги заявлені про визнання протиправною та скасування податкової вимоги № Ф-28656-17 від 05.07.2018 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 20.09.2018 року відкрито провадження по справі та призначено її до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

19.02.2019 року відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву.

Ознайомившись з матеріалами справи, суд, -

ВСТАНОВИВ:

10.01.2018 року Головним управлінням ДФС у м. Києві було прийнято рішення №, № , якими до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 15257,09 грн. (штраф за період з 10.02.2016 по 19.04.2016 - 11301,55 грн., пеня - 3955,54 грн.) та у розмірі 5531,02 грн. (штраф за період з 22.07.2014 по 22.08.2014 - 1,04 грн., штраф за період з 22.03.2016 по 22.12.2017 - 5238,46 грн., пеня - 291,52 грн.).

25.01.2018 року позивачем вказані рішення було оскаржено до Державної фіскальної служби України.

08.02.2018 року Головним управлінням ДФС у м. Києві було прийнято вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-28656-17, згідно з якою станом на 31.01.2018 року заборгованість зі сплати єдиного внеску, штрафів, пені становить - 9063,74 грн., з них сума недоїмки - 0 грн., сума штрафу - 4816,00 грн., сума пені- 4247,06 грн..

27.02.2018 р. рішенням Державної фіскальної служби України про результати розгляду скарги № 2837/Л/99-99-11-02-02-25 було скасовано та відкликано рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 10.01.2018 року №, № та зобов`язано Головне управління ДФС у м. Києві винести та направити нові рішення, з урахуванням вищевикладеного.

03.03.2018р. позивачем було оскаржено до Державної фіскальної служби України вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-28656-17 від 08.02.2018 року.

03.04.2018 року рішенням Державної фіскальної служби України № 4801/Л/99-99-11-02-02-25 було скасовано та відкликано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 08.02.2018 № Ф-28656-17.

23.05.2018 року позивачем було подано заяву до Головного управління ДФС у м, Києві про скасування відомостей про наявність заборгованості фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які містяться в електронному кабінеті платника та облікових даних інформаційної системи органу доходів і зборів платника.

05.07.2018 року Головним управлінням ДФС у м. Києві було прийнято вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-28656-17, згідно з якою станом на 30.06.2018 року заборгованість зі сплати єдиного внеску, штрафів, пені ОСОБА_1 становить - 17306,97 грн., з них сума недоїмки - 15305,41 грн., сума штрафу - 0 грн., сума пені- 2001,56 грн.

Позивач - ОСОБА_1 - вважає податкову вимогу протиправною та просить суд її скасувати з наступних підстав.

Позивач зазначає, що ним було своєчасно та повному обсязі сплачено ЄСВ на доходи фізичних осіб, що підтверджується належними і допустимими доказами (платіжними дорученнями, актом перевірки, виписками з банку).

Щодо помилкового визначення розрахункового рахунку в платіжному дорученні під час сплати єдиного внеску, то позивач зазначає, що платіж згідно платіжного доручення від 09.02.2016 року № 86 на суму 56 507,76 грн. було помилково здійснено на рахунок ДПІ у Солом`янському районі м. Києва замість ДПІ у Святошинському районі м. Києва, однак обидва рахунки знаходяться в Головному управлінні Державної казначейської служби України в м. Києві. Також, позивач зазначає, що у разі, якщо платник податків подав до банку платіжне доручення про сплату ЄСВ, банк прийняв так платіж, і через чотири робочі дні такий платіж не повернувся до платника, то ЄСВ сплачений вчасно і в повному обсязі.

Відповідач - Головне управління ДФС у м. Києві - проти задоволення позовних вимог заперечив з наступних підстав.

Відповідач зазначив, що згідно ІТС "Податковий блок" станом на 26.10.2018 року заборгованість зі сплати єдиного внеску по ФОП ОСОБА_1 відсутня, вимога про сплату боргу (недоїмки) від 05.07.2018 № Ф-28656-17 відповідно до п. 6 розд. ІV, Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 року № 449, вважається відкликаною, тому предмет спору по суті відсутній.

Проаналізувавши матеріали справи та пояснення представників сторін, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволення з таких підстав.

Пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України встановлено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори у строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з пп. 15.1 ст. 15 Податкового кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до пп. 41.2 ст. 41 Податкового кодексу України органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється.

В силу положень п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

23.07.2018 року позивачем було отримано вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-28656-17 від 05.07.2018 року, згідно з якою станом на 30.06.2018 року заборгованість зі сплати єдиного внеску, штрафів, пені ОСОБА_1 становить - 17306,97 грн., з них сума недоїмки - 15305,41 грн., сума штрафу - 0 грн., сума пені- 2001,56 грн.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, позивачем відповідно до вимог і строків, передбачених Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" перераховувалися кошти в оплату єдиного внеску на заробітну плату.

Зокрема, сплата ЄСВ на заробітну плату за червень, липень 2014 року підтверджується платіжними дорученнями № 462 від 23.06.2014, № 481 від 07.07.2014, №540 від 23.07.2014, № 572 від 07.08.2014.

Крім того, за період з 01.01.2013 по 31.12.2014 Головним управлінням ДФС у м. Києві була проведена документальна планова виїзна перевірка щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2013 по 31.12.2014, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2013 по 31.12.2014, про що було складено акт № 303/17-01/ НОМЕР_1 від 03.04.2015 року.

У пункті 2.4. Акта № 303/17-01/ НОМЕР_1 від 03.04.2015, прийнятого за результатами цієї перевірки, вказано: "Відрахування до фонду зайнятості, фонду соціального страхування та пенсійного фонду здійснювалися у встановленому законодавством порядку".

Також, сплату позивачем єдиного внеску підтверджують виписки по особовому рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_2 . Зокрема, № 1216 від 25.03.2014, № 1254 від 07.04.2014, № 1381 від 23.05.2014, № 1471 від 06.06.2014, № 1527 від 22.07.2014, № 1572 від 07.08.20164, № 1611 від 21.08.2014.

Сплата ЄСВ на заробітну плату за 2016 рік підтверджується відповідними платіжними дорученнями, а саме: № 83 від 08.02.2016, № 118 від 23.02.2016, № 157 від 09.03.2016, № 189 від 23.03.2016, № 231 від 07.04.2016, № 262 від 22.04.2016, № 304 від 06.05.2016, № 330 від 24.05.2016, № 358 від 06.06.2016, № 389 від 22.06.2016, № 0429 від 06.07.2016, № 462 від 22.07.2016, № 492 від 08.08.2016, № 528 від 22.08.2016, № 571 від 08.09.2016, № 600 від 22.09.2016, № 635 від 07.10.2016, № 669 від 21.10.2016, № 703 від 07.11.2016, № 737 від 21.11.2016, № 778 від 07.12.2016, № 812 від 22.12.2016, № 14 від 05.01.2017.

Сплата ЄСВ на заробітну плату за 2017 рік підтверджується відповідними платіжними дорученнями, а саме: № 52 від 23.01.2017, № 82 від 07.02.2017, № 118 від 23.02.2017, № 148 від 07.03.2017, № 190 від 23.03.2017, № 221 від 07.04.2017, № 252 від 25.04.2017, № 279 від 05.05.2017, № 0317 від 19.05.2017, № 0342 від 06.06.2017, № 0380 від 22.06.2017, № 0418 від 10.07.2017, № 0450 від 21.07.2017, № 0482 від 07.08.2017, № 0517 від 21.08.2017, № 0553 від 07.09.2017, № 0585 від 21.09.2017, № 0617 від 09.10.2017, № 0649 від 20.10.2017, № 0664 від 30.10.2017, № 0680 від 06.11.2017, № 0720 від 22.11.2017, № 0759 від 07.12.2017, № 0791 від 22.12.2017.

Також сплата єдиного внеску на доходи фізичної особи за відповідні періоди підтверджується такими платіжними дорученнями: № 86 від 09.02.2016 (єдиний внесок на доходи фізичної особи за 2015 рік), № 554 від 31.08.2016 (заборгованість та штрафні санкції по сплаті єдиного внеску на доходи фізичної особи за 2015 рік), № 96 від 09.02.2017 (єдиний внесок на доходи фізичної особи за 2016 рік).

Щодо помилкового визначення розрахункового рахунку в платіжному дорученні під час сплати єдиного внеску, а саме, платіжного доручення від 09.02.2016 року № 86 на перерахування коштів в оплату ЄСВ на доходи ФОП за 2015 рік на загальну суму 56 507,76 грн., де отримувачем коштів за даним платіжним дорученням визначено ДПІ у Святошинському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві (код 39513550), банк отримувача - ГУ ДКСУ у м. Києві, код банку - 820019, то даний платіж помилково було перераховано на розрахунковий рахунок ДПІ у Солом`янському районі (№ рахунку НОМЕР_3 ) замість ДПІ у Святошинському районі.

Суд зазначає, що помилкове зазначення неправильного рахунку отримувача коштів не є правовою підставою для висновку про несплату необхідної суми грошового зобов`язання. Допущена позивачем помилка не спричинила настання будь-яких негативних наслідків або збитків для відповідного бюджету, оскільки вказані рахунки знаходяться в Головному управлінні Державної казначейської служби України в м. Києві та відповідно грошові зобов`язання були перераховані позивачем на єдиний казначейський рахунок.

Як вбачається з матеріалів справи, на момент прийняття рішення суду у даній справі оскаржувана позивачем податкова вимога від № Ф-28656-17 від 05.07.2018 року на суму 17306,97 грн. відкликана відповідачем, у зв`язку з відсутністю у позивача податкового боргу.

Проте, п. 60.1 ст. 60 Податкового кодексу встановлено, що податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо:

сума податкового боргу самостійно погашається платником податків або органом стягнення;

контролюючий орган скасовує раніше прийняте податкове повідомлення-рішення про нарахування суми грошового зобов`язання або податкову вимогу;

контролюючий орган зменшує нараховану суму грошового зобов`язання раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення або суму податкового боргу, визначену в податковій вимозі;

рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення контролюючого органу або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі;

рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума грошового зобов`язання, визначена у податковому повідомленні-рішенні контролюючого органу, або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.

Тобто, аналізуючи вказані норми, суд доходить висновку, що належним захистом прав позивача є прийняття рішення про скасування податкової вимоги № Ф-28656-17 від 05.07.2018 року, оскільки відповідачем не надано до суду будь-яких доказів скасування контролюючим органом прийнятої податкової вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідачем доказів, які б спростовували доводи позовної заяви, суду не надано.

За таких обставин суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог.

На підставі вищевикладеного, ст.ст. 241-246, 255, 257-262, 293, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ :

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Визнати протиправними та скасувати податкову вимогу Головного управління ДФС у м. Києві про сплату боргу (недоїмки) № Ф-28656-17 від 05.07.2018 року.

3. Присудити на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) судові витрати у розмірі 704,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у місті Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, код 39439980).

4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

5. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Головань

Повний текст рішення

виготовлено і підписано 03.03.20 р.