Справа № 540/1636/19
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2020-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

02 березня 2020 р.м.ОдесаСправа № 540/1636/19

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Домусчі С.Д.

суддів: Семенюка Г.В, Шляхтицького О.І. ,

перевіривши апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2019 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Паритет» до Державної фіскальної служби України про скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 22.10.2019 р. позов ТОВ «Паритет» - задоволений частково.

На зазначене судове рішення 21 січня 2020 року ДФС України подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволені позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 року апеляційна скарга Державної фіскальної служби України залишена без руху. Апелянту наданий строк у десять днів з дня вручення копії ухвали для усунення зазначених в ухвалі недоліків, а саме, для зазначення інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження з наданням доказів на підтвердження існування інших підстав.

Відповідно до матеріалів справи, апелянт 03.02.2020 року отримав копію ухвали П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення зі штрихкодовим ідентифікатором - 700. Таким чином, недоліки апеляційної скарги мали бути усунені у строк до 13 лютого 2020 року включно.

24.02.2020 року до П`ятого апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому, у якості інших причин пропуску строку на апеляційне оскарження апелянт посилається на обмежене фінансування, відсутність бюджетних асигнувань, фінансових ресурсів для покриття видатків для сплати судового збору.

Перевіривши доводи клопотання та матеріали справи, апеляційний суд зазначає таке.

Відповідно до ст.129 Конституції України та ст.2 КАС України, однією із засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 15 травня 2008 року "Надточій проти України" принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом.

Рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом передбачає єдиний правовий режим, який забезпечує реалізацію їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Статтею 44 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти 6, 7 частини п`ятої цієї статті).

Отже, наведеними нормами чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема, щодо дотримання строку апеляційного оскарження.

Для цього учасник справи як особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинна вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені чинним законодавством.

Окрім цього, пунктом другим частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом віднесено до основних засад (принципів) адміністративного судочинства, зміст якого розкриває стаття 8 цього Кодексу, й визначає, що усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом.

Такі положення наведених правових норм процесуального права знайшли своє відображення і у статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України, частина перша якої вказує, що учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки.

Отже, органи державної влади, маючи однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків поряд з іншими учасниками справи, мають діяти вчасно та в належний спосіб, дотримуватися своїх власних внутрішніх правил та процедур, встановлених в тому числі нормами процесуального закону, не можуть і не повинні отримувати вигоду від їх порушення, уникати або шляхом допущення зайвих затримок та невиправданих зволікань відтерміновувати виконання своїх процесуальних обов`язків.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.

Згідно з частиною першою статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Обставини, пов`язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору тощо, не можуть бути підставою для реалізації суб`єктом владних повноважень права на апеляційне оскарження у будь-який необмежений час після закінчення такого строку та, відповідно, підставою для поновлення зазначеного строку.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 7 липня 1989 року у справі "Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" Європейський суд з прав людини зазначив, по заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в апеляційному порядку у строк встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційне оскарження з поважних причин.

У ситуації з пропуском строків державними органами поважними причинами пропуску строку не може виступати необхідність дотримання внутрішньої процедури виділення та погодження коштів на сплату судового збору чи тимчасова відсутність таких коштів. Це пов`язано з тим, що держава має дотримуватись принципу "належного урядування" та не може отримувати вигоду від порушення правил та обов`язків, встановлених нею ж.

За таких обставин, апеляційний суд зазначає, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, тому обставини, пов`язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору, блокуванням рахунків останнього, тощо, не є поважними підставами при вирішенні питання про поновлення строку апеляційного оскарження.

Окрім іншого, залишаючи апеляційну скаргу без руху, апеляційний суд зазначив, що подане до апеляційної скарги клопотання не містить відомостей щодо наявності підстав, за яких апелянт був позбавлений можливості подати апеляційну скаргу в період з 27.12.2019 року (дата зарахування коштів до Державного бюджету України за платіжним дорученням № 813 від 23.12.2019) по 21.01.2020 року (дата подання повторної апеляційної скарги безпосередньо до суду першої інстанції), враховуючи те, що повторно подана апеляційна скарга відтворює зміст апеляційної скарги, яка була подана вперше, що не потребувало додаткових затрат часу на складання апеляційної скарги.

Проте, подане апелянтом клопотання на усунення недоліків апеляційної скарги не містить відомостей щодо наявності підстав, за яких апелянт був позбавлений можливості подати апеляційну скаргу в період з 27.12.2019 року по 21.01.2020 року.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку, що наведені апелянтом, у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження, інші підстави не є поважними.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст. 299 КАС України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Таким чином, у відкритті апеляційного провадження має бути відмовлено.

Керуючись ст. ст. 248, 295, 299, 321, 325, 327-329 КАС України суд,-

У Х В А Л И В:

Визнати неповажними підстави пропуску Державною фіскальною службою України строку на апеляційне оскарження рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2019 року у справі № 540/1636/19.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Державної фіскальної служби України на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2019 року по справі №540/1636/19.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її постановлення.

Суддя-доповідач Домусчі С.Д.
Судді Семенюк Г.В. Шляхтицький О.І.