Справа № 160/12293/19
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2020-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сидоренка Д.В., розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
Обставини справи: до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до стажу роботи, що дає право на отримання пенсії за віком на пільгових умовах згідно п.б ст.13 Закону України Про пенсійне забезпечення періоди роботи у Спеціальному тресті №5 будівельно-монтажного об`єднання Спецмашмонтаж а саме: з 05 травня 1988 року по 10 липня 1991 року - на посаді електрозварника ручного зварювання; та у будівельному управлінні ВАТ Артикнефтегазстрой Російської Федерації Ямало-Ненецький автономний округ у м.Надим, а саме: з 06 жовтня 1995 року по 30 січня 1999 року (окрім періоду з 01.03.1996 року по 04.03.1996 року відпустки без збереження заробітної плати) - на посаді електрозварника ручного зварювання;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , пенсію за віком на пільгових умовах згідно п.б ст.13 Закону України Про пенсійне забезпечення, з 08 липня 2019 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.12.2019 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, за наявними у справі матеріалами. Також, цією ухвалою суду витребувано у відповідача - ГУ ПФУ в Дніпропетровській області належним чином засвідчену копію пенсійної справи позивача.
24.12.2019 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому ГУ ПФУ в Дніпропетровській області просить у задоволенні позову відмовити та зазначає, що позивач 08.07.2019 року звернувся до нього з відповідною заявою щодо призначення пенсії на пільгових умовах по Списку №2. Але згідно наданого пакету документів, пільговий стаж склав 7 років 2 місяці 29 днів, при загальному страховому стажі 37 років 7 місяців 2 дні. Зарахувати до пільгового стажу роботи за Списком №2 періоди роботи з 05.05.1988 року по 10.07.1991 року немає підстав, оскільки в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, а саме, не зазначено, що працював позивач у шкідливих умовах повний робочий день, пільгова довідка за даний період відсутня. Також зазначає, що з 06.10.1995 року по 30.01.1999 року немає законних підстав зарахувати пільговий стаж, оскільки за довідкою №89 від 05.03.2019 атестація не проводилась. В призначенні пенсії за віком згідно ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» позивачу відмовлено, у зв`язку з відсутністю на дату звернення умов для такого призначення. ГУ ПФУ в Дніпропетровській області наголошує, що при прийнятті оскаржуваного рішення діяло в межах повноважень, згідно діючого законодавства, тому виходячи з вищевказаних обставин, просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. На виконання вимог ухвали суду від 11.12.2019 року, відповідач разом із відзивом на позов подав матеріали пенсійної справи ОСОБА_1 .
Станом на 04.03.2019 року до суду не надходили інші письмові заяви по суті справи від сторін.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, враховуючи відзив на позов та подані до нього докази, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
08.07.2019 року позивач звернувся до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області з відповідною заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2.
Не погоджуючись з отриманою відмовою, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає наступне.
Так, ст.46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058-IV), розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
Відповідно до пп.2 п.2 ст.114 Закону №1058-IV, працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
На момент звернення із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, ОСОБА_1 досяг віку 55 років.
Згідно із ч.1 ст.48 КЗпП України, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 працював у Спеціальному тресті №5 будівельно-монтажного об`єднання «Спецмашмонтаж» у період з 05.05.1988 року по 19.10.1992 року, із якого з 05.05.1988 року по 10.07.1991 року, тобто 3 роки 2 місяці 3 дні, на посаді електрозварника ручного зварювання, що підтверджується копією трудової книжки позивача НОМЕР_2 , копією особової картки, копією алфавітної картки, копією медичного висновку та копіями особових рахунків з 1988-1992 роки.
У відповідності до розділу XXXII постанови Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173, посада електрозварника відноситься до робіт із шкідливими умовами праці по Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників.
Також, судом встановлено, що у період з 06.10.1995 року по 30.01.1999 року ОСОБА_1 працював в будівельному управлінні №40 АТ «Артикнефтегазстрой» Російської Федерації Ямало-Ненецький автономний округ у м.Надим на посаді електрозварника ручного зварювання 5 розряду, що також підтверджується довідкою уточнюючою особливий характер праці або умов праці, необхідних для дострокового призначення трудової пенсії за віком і підтверджуючу постійну зайнятість на пільговій роботі №249 від 11.05.2017 року. Отже, період роботи на пільгових умовах праці складає 3 роки 3 місяці 18 днів.
Розділом ХХХІІІ «Загальні професії» чинного Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.94 р. №162, правом на відповідну пенсію користуються, зокрема, електрозварники ручного зварювання.
Згідно з розділом XXXIII постанови Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 року №461, професія електрозварник ручного зварювання також включена до Списку №2 та надає право на пільгову пенсію.
Таким чином, позивач має право на призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, цехів, професій та посад, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затвердженим Постановою Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173, розділом ХХХІІ «Загальні професії», яким передбачено, що електрозварники відповідно до п. «б» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Відповідно до ст.62 Закону №1788-ХІІ, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пунктом 20 Порядку №637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.
У трудовій книжці ОСОБА_1 наявні всі відомості щодо підтвердження стажу роботи на пільгових умов праці, тому відповідно до записів у трудовій книжці та згідно з вимогами розділу ХХХІІ постанови Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173, посада електрозварника, яку обіймав позивач, відноситься до робіт із шкідливими умовами праці Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, тож є усі визначені законодавством України підстави зарахувати позивачу період роботи з 05.05.1988 року по 10.07.1991 року до трудового стажу, для призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2.
Щодо роботи на пільгових умовах праці у будівельному управлінні №40 АТ «Артикнефтегазстрой» Російської Федерації Ямало-Ненецький автономний округ у м.Надим, судом встановлено, що у період з 06.10.1995 року по 30.01.1999 року, окрім періоду з 01.03.1996 року по 04.03.1996 року відпустки без збереження заробітної плати, із записів у трудовій книжці та згідно уточнюючої довідки №249 від 11.05.2017 року, яка підтверджує пільгові умови праці, що є підставою зарахувати період роботи з 06.10.1995 року по 30.01.1999 року, окрім періоду з 01.03.1996 року по 04.03.1996 року відпустки без збереження заробітної плати, до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2.
Згідно із п.2 Прикінцевих положень Закону №1058-IV, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.
Пунктом «б» ст.13 Закону №1788-ХІІ передбачено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування": чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.
Вищевказані норми свідчить, що правовою підставою для виникнення в особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах, відповідно до пункту «б» ст.13 Закону №788-ХІІ є набуття нею відповідного стажу при виконанні робіт, передбачених Списком №2, при цьому, основним документом, який підтверджує наявність в особи відповідного стажу роботи, є трудова книжка, а за відсутності записів в ній - уточнюючі первинні документи.
Щодо посилання відповідачем у відзиві, що з 06.10.1995 року по 30.01.1999 року немає законних підстав зарахувати пільговий стаж позивачу, оскільки згідно з довідкою №89 від 05.03.2019 року атестація не проводилась, суд зазначає, що вказана довідка видана АТ Артикнефтегазстрой Російської Федерації Ямало-Ненецький автономний округ у м.Надим, тобто країною, в якій норми чинного Законодавства України не поширюються, але відсутність таких відомостей не спростовує стаж, який є пільговим для призначення пенсії за віком позивачу.
Статтями 5, 6 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року встановлено, що ця Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав-учасниць Угоди. Призначення пенсій громадянам держав-учасниць Угоди проводиться за місцем проживання. Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсій на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасниць Угоди враховується трудовий стаж, придбаний на території будь-якого з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набрання чинності цією Угодою. Обчислення пенсій проводиться із заробітку (доходу) за періоди роботи, що зараховуються до трудового стажу. У разі, якщо в державах-учасницях Угоди введена національна валюта, розмір заробітку (доходу) визначається виходячи з офіційно встановленого курсу на момент призначення пенсії.
Також, суд вважає зобов`язати відповідача зарахувати до стажу роботи, що дає право на отримання пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. «б» ст.13 Закону №1788-ХІІ періоди роботи у Спеціальному тресті №5 будівельно-монтажного об`єднання Спецмашмонтаж а саме, з 05.05.1988 року по 10.07.1991 року - на посаді електрозварника ручного зварювання; та у будівельному управлінні АТ Артикнефтегазстрой Російської Федерації Ямало-Ненецький автономний округ у м.Надим, а саме, з 06.10.1995 року по 30.01.1999 року, окрім періоду з 01.03.1996 року по 04.03.1996 року відпустки без збереження заробітної плати, на посаді електрозварника ручного зварювання.
Відповідно до ч.5 ст.45 Закону №1058-IV, документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.
Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника територіального органу Пенсійного фонду України на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.
Разом з тим, слід зазначити, що питання призначення пенсії та відповідно її виплати відноситься до компетенції Пенсійного органу.
Статтею 5 Кодексу адміністративного судочинства України визначені способи захисту порушених прав, свобод та інтересів, та зазначено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до п.4 та п.10 ч.2 ст.245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.
Відповідно до ч.4 ст.245 КАС України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Суд враховує й те, що згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги ОСОБА_2 Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Враховуючи висновок суду про протиправність рішення щодо відмови відповідача в призначенні пенсії позивачу, суд вважає, що належним способом захисту порушеного права в даному випадку є саме зобов`язання відповідача - ГУ ПФУ в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 08.07.2019 року, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Частиною 2 ст.2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з ч.1 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Відповідно до положень ч.1 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з нормами частин 1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Відповідно до ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що даний позов підлягає частковому задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Частиною 3 ст.139 КАС України передбачено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду у розмірі 768,40 грн., що документально підтверджується оригіналом квитанції №36 від 05.12.2019 року, яка наявна в матеріалах справи.
Приймаючи до уваги часткове задоволення позову, характер спірних правовідносин та обставини встановлені під час судового розгляду справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для присудження здійснених позивачем судових витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 384,20 грн., за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі - Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Відповідно до ч.5 ст.250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст.ст.2, 5, 9, 139, 242-246, 250, 255, 260-262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву задовольнити частково.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, що дає право на отримання пенсії за віком на пільгових умовах згідно п.б ст.13 Закону України Про пенсійне забезпечення періоди роботи у Спеціальному тресті №5 будівельно-монтажного об`єднання Спецмашмонтаж, а саме: з 05 травня 1988 року по 10 липня 1991 року - на посаді електрозварника ручного зварювання, та у будівельному управлінні ВАТ Артикнефтегазстрой Російської Федерації Ямало-Ненецький автономний округ у м.Надим, а саме: з 06 жовтня 1995 року по 30 січня 1999 року (окрім періоду з 01.03.1996 року по 04.03.1996 року відпустки без збереження заробітної плати) - на посаді електрозварника ручного зварювання.
В решті позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.В. Сидоренко