Справа № 653/134/19
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2020-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

03 березня 2020 р. м. ХерсонСправа № 653/134/19

Суддя Херсонського окружного адміністративного суду Хом`якова В.В., перевіривши виконання вимог статей 160-161 КАС України, за адміністративним позовом Підприємства "Робоча солідарність" до Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області про визнання Державного акту на постійне користування земельною ділянкою дійсним, про зобов`язання відповідача взяти на облік (прийняти рішення) Державний акт на постійне користування земельною ділянкою,

встановила:

Підприємство "Робоча солідарність" (позивач) звернулось до Генічеського районного суду Херсонської області з позовом до Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області (відповідач), в якому просить:

- визнати Державний акт на постійне користування земельною ділянкою, виданий Щасливцевською сільською радою Генічеського району Херсонської області, дійсним;

- зобов`язати Щасливцевську сільську раду Генічеського району Херсонської області вчинити дії по обліку Державного акту на постійне користування земельною ділянкою та прийняти відповідні зміни у документах.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 29 КАС України, суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Ухвалою Генічеського районного суду Херсонської області від 28.01.2020 року справу № 653/134/19 передано за підсудністю до Херсонського окружного адміністративного суду.

27.02.2020 справа № 653/134/19 надійшла до Херсонського окружного адміністративного суду.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає вона вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Відповідно до пунктів 4, 5 частини 5 статті 160 КАС України, у позовній заяві зазначається зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обгрунтовує свої вимоги, вказуються докази, що підтверджують вказані обставини.

За приписами частини четвертої статті 161 КАС України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Суд звертає увагу позивача на те, що зміст позовних вимог - це вимоги позивача (предмет позову). Під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України, який має формулюватися максимально чітко і зрозуміло.

Нормами цієї ж статті Кодексу визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Позовна заява позивача не відповідає вимогам ст.ст. 160-161 КАС України.

Зміст позовних вимог викладений незрозуміло, спосіб захисту не відповідає вимогам КАС України. Позивач не пояснює, чому суд повинен визнавати акт дійсним, якщо немає спору, а також не зазначає які дії просить зобов`язати відповідача та які саме зміни в яких документах вчинити. Суд звертає увагу позивача на те, що справи про визнання якогось факту дійсним не підсудні адміністративним судам.

В позовній заяві відсутній виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; немає обґрунтування якою саме бездіяльністю або діями сільська рада порушила права, свободи та інтереси позивача.

Якщо позивач просить зобов`язати відповідача вчинити певні дії, то насамперед повинен надати докази протиправної бездіяльності щодо невиконання законних вимог позивача. Натомість, до позову не додано жодних доказів звернення до відповідача з вимогами чи заявами про вчинення конкретних дій по відношенню до оформлення або виділення земельної ділянки.

Крім того, суд звертає увагу позивача на те, що до позову додані документи, зокрема договір оренди земельної ділянки від 12.12.2018, які містять відомості про те, що спірна ділянка, на якій розташовані об`єкти нерухомого майна позивача, та яку позивач орендує, знаходиться в комунальній власності. Даний факт позивач не оскаржує. Порядок отримання земельної ділянки із земель комунальної власності затверджений Земельним кодексом України. Доказів того, що позивач звертався до сільської ради із заявою про виділення земельної ділянки із земель комунальної власності, до позову не додано.

Також, пунктом 2 ст. 160 КАС України визначено, що в позовній заяві зазначаються, зокрема: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Так, зі змісту позовної заяви та доданих до неї матеріалів, вбачається порушення позивачем положень п. 2 ст. 160 КАС України, шляхом не зазначення в позовній заяві ідентифікаційних кодів в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України сторін, відомі номери засобів їх зв`язку, офіційної електронної адреси або адреси електронної пошти сторін.

Щодо мови судочинства, суд зазначає наступне. Відповідно до частини 1 статті 10 Конституції України, державною мовою в Україні є українська мова. На підставі статті 15 Кодексу адміністративного судочинства України, судочинство і діловодство в адміністративних судах провадиться державною мовою (якою в Україні є українська мова).

Конституційним Судом України у рішенні від 14 грудня 1999 року у справі №10-рп/99 зазначено, що українська мова як державна є обов`язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом (ч. 5 ст. 10 Конституції України).

Та поряд слід врахувати, що згідно положень статті 12 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" регламентовано, що судочинство і діловодство в судах України проводяться державною мовою. Суди забезпечують рівність прав громадян у судовому процесі за мовною ознакою. Суди використовують державну мову в процесі судочинства та гарантують право громадян на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють.

Зазначене дає підстави вважати, що мовою судочинства є українська мова, за умов, що учасник судового процесу володіє державною мовою.

Як вбачається з поданої позовної заяви, остання була викладена російською мовою та позивачем не порушувалось питання про забезпечення її права на здійснення судового процесу на російській мові, оскільки він не володіє українською мовою.

На підставі викладеного, така заява, відповідно до ч.1 ст. 169 КАС України, підлягає залишенню без руху із встановленням позивачу строку для усунення її недоліків.

Керуючись ч. 1 ст. 169 КАС України, суд, -

ухвалив:

Залишити позовну заяву без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Після усунення недоліків позовної заяви документи до суду направляти із вказівкою на номер справи 653/134/19 та зазначенням прізвища судді, який прийняв ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

У разі невиконання цієї ухвали, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала окремо не оскаржується.

Суддя В.В. Хом`якова