Справа № 203/53/20
Суддя: Колесніченко О. В.
Дата ухвалення: 2020-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 203/53/20
Провадження № 2-а/0203/21/2020
КІРОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2020 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Колесніченко О.В.,

при секретарі - Давіденко Ю.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі у спрощеному порядку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора першого батальйону другої роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Шевкуна Володимира Валентиновича, Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача з вимогами скасувати постанову серії ЕАК №1922969 від 30 грудня 2019 року інспектора 1 батальйону 2 роти УПП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Шевкуна В.В., якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, а провадження у справі закрити, обґрунтовуючи такі вимоги тим, що порушення вимог дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» він не здійснював, оскільки автомобіль зупинив вимушено внаслідок раптової несправності гальмівної системи та двигуна, про що висвітилося повідомлення на приладовій панелі, після чого він вимкнув двигун та ввімкнув попереджувальні світлові миготливі сигнали аварійної зупинки, а в подальшому змушений був викликати евакуатор, який доставив автомобіль до дому, проте відповідач розглянув справу без попередньої підготовки, без додержання прав позивача і безпідставно притягнув до відповідальності.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 січня 2020 року прийнята позовна заява до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження з викликом сторін.

Відповідач УПП в Дніпропетровській області 04 лютого 2020 року подав відзив, у якому позовні вимоги не визнав та просив відмовити з тих підстав, що автомобіль позивача був зупинений в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», що є порушенням ПДР, у зв`язку з чим інспектором правомірно складена постанова за ч.1 ст .122 КУпАП та у відповідності з вимогами ст. ст. 258, 278, 279, 283 КУпАП справа розглянута на місці вчинення правопорушення негайно, тому просив суд в задоволенні позову відмовити.

Відповідач інспектор 1 батальйону 2 роти УПП в Дніпропетровській області лейтенант поліції Шевкун В.В., отримавши копію позовної заяви з додатками та ухвали про відкриття провадження, свій відзив не подав, маючи у повному обсязі можливість реалізувати надані Законом процесуальні права на заперечення для спростування аргументів позовної заяви; про жодні причини неможливості подання доказів письмово суду не повідомляв і про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином.

Представник позивача в судовому засіданні позовну заяву підтримав в повному обсязі, наполягаючи на її задоволенні з наведених у позовній заяві підстав та в подальшому клопотав про розгляд справи у його відсутності.

Відповідач УПП в Дніпропетровській області у відзиві на позов клопотав про розгляд справи у відсутності їх представника, а відповідач інспектор поліції Шевкун В.В. причин неявки суду не повідомив та про відкладення не клопотав.

Справа розглядається у відповідності до ч.6 ст. 162 КАС України, на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що на підставі постанови серії ЕАК №1922969 від 30 грудня 2019 року, винесеної інспектором патрульної поліції 2 роти 1 батальйону УПП в Дніпропетровській області лейтенантом поліції Шевкуном В.В., ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП за порушення, яке за даними фабули постанови виразилося у тому, що 30 грудня 2019 року о 22 год. 25 хв. по вул. Курчатова, 25 у м. Дніпро ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Mersedes-Benz ML 270 CDI», днз НОМЕР_1 , порушив вимоги дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», здійснив зупинку в зоні дії цього знаку чим порушив п. 8.4.в. Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП (а.с.8).

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачена відповідальність в тому числі за порушення вимог дорожніх знаків.

Відповідно до підпункту «в» пункту 8.4. розділу 8 «Регулювання дорожнього руху» Правил дорожнього руху дорожні знаки поділяються на групи, серед яких заборонні знаки, що запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Дорожній знак 3.34 «Зупинку заборонено» Правил дорожнього руху забороняє зупинку і стоянку транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч.1 ст. 9 КУпАП).

Відповідно, для притягнення до адміністративної відповідальності належить встановити наявність юридичного складу правопорушення: об`єкт, об`єктивну сторону, суб`єкт і суб`єктивну сторону.

Згідно вимог статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак в порушення наведеного відповідачем вимоги ст. 280 КУпАП не виконані в повному обсязі.

Так, відповідачем не перевірені доводи і заперечення позивача на предмет існування непереборних обставин, що не залежать від волі позивача, про те, що двигун та гальмівна система автомобіля вийшли з ладу та електроніка автомобіля перестала працювати, що перешкодило подальшому руху автомобіля та спричинило аварійну зупинку з метою запобігти аварійній ситуації на дорозі.

Обставини зупинки автомобіля позивача відповідачем зафіксовані відеореєстратором нагрудної камери поліцейського, проте даний відеозапис не відображає обставини зупинки в зоні дії знаку 3.34 Правил дорожнього руху, а так само не відображає обставин перевірки відповідачем заперечень позивача щодо правопорушення на предмет їх дійсності, зокрема, стосовно поламки автомобіля і неможливості подальшого руху.

Разом з тим, згідно акту виконаних робіт від 30 грудня 2019 року ФОП ОСОБА_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , МФО НОМЕР_3 АТ "Укрсиббанк", р/р НОМЕР_4 ) надані послуги евакуації автомобіля «Mersedes-Benz ML 270 CDI» днз НОМЕР_1 з вул. Курчатова, 25 (тобто з місця, де складена оскаржувана постанова) на вул. Богдана Хмельницького, 14 у м. Дніпрі , вартість яких склала 900,00 грн., що оплачені згідно квитанції серії 08-ААВ№432793 від 30 грудня 2019 року (а.с.16,17).

Також знайшли підтвердження обставини фактичного виходу з ладу гальмівної системи автомобіля та перебування його на ремонті з 31 грудня 2019 року на СТО ФОП ОСОБА_3 (код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ), про що свідчить замовлення-наряд №ЗН-000388 від 31 грудня 2019 року.

Згідно з ст. ст. 251, 254 КУпАП обов`язок збирання доказів відносно виявлення та розслідування правопорушення покладено на осіб, уповноважених складати протокол про адміністративне правопорушення. Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, що добуті за допомогою визначених засобів доказування. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 73 КАС України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 74 КАС України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку встановленого законом.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Так на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення відповідачем надано до матеріалів справи диск із записами з портативного відеореєстратора патрульного.

Згідно із пунктом 5 розділу ІV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395 постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Додатком 5 до Інструкції №1395 передбачено зазначення у постанові про адміністративне правопорушення доказів вчинення правопорушення (пункт 8 - «До постанови додаються…»).

Проте наданий відповідачем суду диск із записами з портативного відеореєстратора патрульного, не зазначений в пункті 9 оскаржуваної постанови, у зв`язку з чим остання не може бути визнана такою, що складена у відповідності до вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення та Інструкції № 1395, а відеодоказ - належним та допустимим.

Як встановлено у судовому засіданні, відповідач, який в порядку ст. 258 КУпАП склав постанову у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача не виявив жодних свідків, речових доказів, не зафіксував в інший спосіб обставини правопорушення та докази, які підтверджують факт порушення вимог дорожнього знаку 3.34, а так само наявність самого цього знаку та, відповідно, порушення вимог п. «в» 8.4. Правил дорожнього руху.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 26 квітня 2018 року (справа № 202/2862/17 (2-а/202/143/2017), від 26 квітня 2018 року (справа № 200/5590/17(2а/200/669/17)), від 20 грудня 2019 року (справа № 191/1060/17 (2-а/191/94/17)), від 23 грудня 2019 року (справа № 524/253/17).

Відтак, зважаючи на те, що відповідачем у справі - інспектором поліції, за встановлених обставин не визнання події правопорушення та її оспорення, в сукупності з оцінкою доказів виходу з ладу гальмівної системи автомобіля, його евакуацію спеціальним транспортом та подальший ремонт в умовах СТО, суд приходить до висновку, що відповідачем допущено порушення вимог ч.5 ст. 258 КУпАП та не доведено юридичного складу адміністративного правопорушення, зокрема, його об`єктивної сторони та суб`єктивної сторони.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, а ефективність засобів правового захисту прав позивача вимагає розв`язання питання щодо підстав його юридичної відповідальності, щоб можливість розглянути справу по суті відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП була забезпечена з повним захистом прав від тривання їх порушення правовою невизначеністю. Достатнім засобом правового захисту буде вирішення питання про адміністративну відповідальність позивача по суті, на підставі чого адміністративному суду належить згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України та у відповідності зі ст. 293 КУпАП скасувати оскаржувану постанову у справі про адміністративне правопорушення, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача закрити.

Відповідно до ст.143 КАС України судовий збір слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 6-9, 77, 90, 229, 241-246, 250, 251, 255, 286, 295 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до інспектора першого батальйону другої роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Шевкуна Володимира Валентиновича, Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Постанову серії ЕАК №1922969 від 30 грудня 2019 року, винесену інспектором першого батальйону другої роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенантом поліції Шевкуном Володимиром Валентиновичем про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КУпАП скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5 п. 15 розділу VІІ Перехідних положень КАС України в редакції, яка набрала чинності з 15.12.2017, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до апеляційного суду через суд першої інстанції.

Повний текс проголошено 27.02.2020.

Суддя О.В. Колесніченко