Справа № 160/13283/19
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2020-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Дніпропетровського обласного територіального центра комплектування та соціальної підтримки, в якій просить:
- визнати протиправними дії Дніпропетровського обласного територіального центра комплектування та соціальної підтримки, щодо визначення розмірів окладів за посадою та військовим званням, які були зазначені у довідці про розміри грошового забезпечення та надані в березні-квітні 2018 року до головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області для проведення перерахунку пенсії позивача;
- зобов`язати Дніпропетровський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки здійснити перерахунок розмірів посадових окладів за посадою та за військове звання ОСОБА_1 , відповідно до положень приміток додатків 1 та 14 до Постанови №704, з зазначенням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з показника «50% розміру мінімальної заробітної плати», встановленого законом на 01.01.2018 року, та множенням даного показника на відповідні тарифні коефіцієнти та зобов`язати відповідача направити відповідну довідку про розміри грошового забезпечення ОСОБА_1 до головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області для перерахунку пенсії позивача з 01.01.2018 року.
Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що має право на перерахунок своєї пенсії на підставі змін в законодавстві, проте відповідач неправомірно відмовляє у такому перерахунку з урахуванням усіх складових грошового забезпечення грошового окладу та такі відомості до оновленої довідки не вносить. Такі дії ОТЦК та СП, на думку позивача, значно порушують його права, що зумовило звернення з даним позовом до суду.
Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом та просить позовні вимоги задоволити в повному обсязі.
У відповідності до п.3 ч.6 ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України дана справа є справою незначної складності та згідно з ст. ст. 257, 262 Кодексу адміністративного України розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Відповідно до ч. 2 ст. 257 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС Україна) за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
Згідно з ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Відповідно до ст. 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 січня 2020 року від відповідача було витребувано належним чином завірену копію пенсійної справи та запропоновано у разі невизнання позову протягом 15 днів з моменту отримання ухвали суду надати відзив на позовну заяву.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 січня 2020 року було запропоновано відповідачу у разі невизнання позову протягом 15 днів з моменту отримання ухвали суду надати відзив на позовну заяву.
03 лютого 2020 року від відповідача на адресу суду надійшов відзив, в якому останнім зазначено що на виконання приписів статті 63 Закону №2262-ХІІ Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 21 лютого 2018 р. № 103 «Про перерахунок пенсій особам,
які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі по тексту -
Постанова №103). Згідно з п.1 Постанови №103 передбачено, перерахувати пенсії, що призначені згідно із Законом: України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" до 1 березня 2018 р. (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 рок відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від ЗО серпня 2017 р. № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (дамі по тексту - Постанова КМУ №704). Також зазначає, що Відповідно до приписів пункту 4 Постанова КМУ №704 розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14. Пункт 4 Постанова №704 було змінено на підставі пункту 3 Змін що вносяться до Постанов Кабінету Міністрів України, затверджених Постановою №103 від 21.02.2018 року (далі по тексту - зміни до Постанови №103). До внесення змін, 21.02.2018 року вище зазначеними змінами до Постанова №103, приписи пункту 4 Постанови №704 зазначали, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14. Тобто пунктом 4 Постанови №704 чітко визначено нащо потрібно множити тарифні коефіцієнти зазначені в додатках 1, 12, 13, 14, а саме: до 21.02.2018 року розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), а з 21.02.2018 року лише розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року. Також зазначає, що пункту 4 Постанови №704 в редакції Постанови №103 від 21.02.2018 року зазначено, що посадові оклади визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14, тобто для визначення посадового окладу необхідно брати прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлений для працездатних осіб на 1 січня 2018 року, а з додатків 1, 12,13, 14 беруться лише зазначені в них коефіцієнти та множаться, але аж ніяк не процедура визначення посадових окладів.

Таким чином, у задоволенні позову просив відмовити в повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області як пенсіонер Міністерства оборони України та отримує пенсію згідно Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

02.12.2019 року позивач звернувся до Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки із заявою в якій просив провести перерахунки окладів за посадою та військовим званням у відповідності з нормами, визначених в примітках до додатків 1 та 14 Постанови №704 та направити нову довідку до ГУ ПФУ у Дніпропетровській області для перерахунку пенсії.

У відповідь на ОСОБА_2 Дніпропетровський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки листом від 12.12.2019 р. №7/14092/3 позивачу повідомлено, що з 01.03.2018 р. за посадою встановлено 26 тарифний розряд, якому відповідає тарифний коефіцієнт 3,04 відповідно до Постанови №704 від 30.08.2017 року. Приймаючи вищевикладене, посадовий оклад встановлено у розмірі 5360,00 грн з округленням (1762 х 3,04 = 5356,48), оклад за військовим званням 1480,00 грн з округленням (1762 х 0,84 = 1480,08).

Тобто, фактично позивачу було відмовлено у видачі оновленої довідки та направлення її до органу пенсійного фонду.

При вирішенні спору по суті, суд виходив з таких міркувань.

Статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (надалі - Закон №2262-ХІІ).

Як було встановлено судом, позивач, у відповідності до Закону України №2262-ХІІ від 09.04.1992 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» перебуває на обліку в органах пенсійного фонду.

Згідно з наявним в матеріалах справи протоколом за пенсійною справою (Міноборони) від 01.01.2018 року: вислуга років позивача 33 р., військове звання підполковник, посадовий оклад 5360,00 грн, оклад відповідно до військового звання - 1480,00 грн, відсоткова надбавкою за вислугу років 50% 3420,00 грн, премія 00%.

Статтею 10 Закону України №2262-ХІІ передбачено, що призначення і виплата пенсій особам, зазначеним у статті 12 цього Закону, здійснюються органами Пенсійного фонду України.

Згідно з ч. 4 ст. 63 Закону № 2262-XII усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Так, п.1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою КМ України від 13.02.2008 року № 45, пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у зв`язку із підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Постановою КМ України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року № 704 (далі - Постанова №704) встановлено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.

Пунктом 4 Постанови № 704 попередньої редакції було передбачено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначалися шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з Додатками 1,12,13,14.

Проте, в лютому 2018 року постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 були внесені зміни, внаслідок яких пункт 4 Постанови № 704 було викладено у новій редакції, а саме: « 4.Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.».

Однак, згідно із приміткою 1 податку 1 до вказаної постанови КМ України, посадові оклади за розрядами тарифної сітки визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт та відповідно до примітки до Додатку 14 також передбачено що, оклади за військовим (спеціальним) званням визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт.

Додатком №1 до Постанови №704 визначено схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу, відповідно до якої за тарифним розрядом "53" застосовується тарифний коефіцієнт "5.2".

Додатком 14 до Постанови №704 визначено схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу, відповідно до якої за військовим (спеціальним) званням "полковник" застосовується тарифний коефіцієнт "0,84".

Статтями 7, 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» станом на 01.01.2018 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 1762 грн., а мінімальна заробітна плата - 3723 грн. Отже, 50% мінімальної заробітної плати буде складати 1861,50 грн.

Таким чином, вихідний показник, який повинен братися для перерахунку показників значень для визначення розміру окладу за посадою та військовим званням повинен бути 1861,50 грн.

Отже, для коректного визначення окладу позивача за військовим (спеціальним) званням варто застосовувати мінімальний множник, а саме 50% мінімальної заробітної плати - 1861,5 грн. (на 2018 рік).

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2019 року № 857/11413/19.

В досліджуваній ситуації, суд звертає увагу на рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ольсон проти Швеції», а саме: норма спеціального закону не може розглядатися як право, якщо її не сформульовано з достатньою точністю так, щоб громадянин мав змогу, якщо потрібно, з відповідними рекомендаціями, до певної міри передбачити наслідки своєї поведінки.

Окрім того, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідальність за подолання недоліків законодавства, правових колізій, прогалин, інтерпретаційних сумнівів лежить, в тому числі, і на судових органах, які застосовують та тлумачать закони (рішення у справах «Вєренцов проти України», «Кантоні проти Франції»).

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, позаяк нечіткість Постанови №704, коли примітки до додатків 1,14 на які посилається позивач і які, не визнає відповідач, є в свою чергу частинами даного нормативно-правового акта, які представляють державно-владний припис, призначений для спеціального текстового або символічного підкреслення, має супровідний характер.

Виходячи з наведеного та згідно з усталеною практикою Європейського суду, поняття «якість закону» означає, що національне законодавство повинне бути доступним і передбачуваним, тобто визначати достатньо чіткі положення, аби дати людям адекватну вказівку щодо обставин і умов, за яких державні органи мають право вживати заходів, що вплинуть на права осіб (рішення у справах «Олександр Волков проти України», «G.G. та інші проти Болгарії»).

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовну хаяву ОСОБА_1 до Дніпропетровського обласного територіального центра комплектування та соціальної підтримки про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії слід задоволити.

Оскільки позивач на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору та не сплачував його, розподіл судових витрат, відповідно до вимог ст. 139 КАС України, не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 139, 241-246, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Дніпропетровського обласного територіального центра комплектування та соціальної підтримки (49006, м. Дніпро, вул. Шмідта, 16, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволити.

Визнати протиправними дії Дніпропетровського обласного територіального центра комплектування та соціальної підтримки, щодо визначення розмірів окладів за посадою та військовим званням, які були зазначені у довідці про розміри грошового забезпечення та надані в березні-квітні 2018 року до головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області для проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Дніпропетровський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки здійснити перерахунок розмірів посадових окладів за посадою та за військове звання ОСОБА_1 , відповідно до положень приміток додатків 1 та 14 до Постанови №704, з зазначенням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з показника «50% розміру мінімальної заробітної плати», встановленого законом на 01.01.2018 року та множенням даного показника на відповідні тарифні коефіцієнти та зобов`язати Дніпропетровський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки направити відповідну довідку про розміри грошового забезпечення ОСОБА_1 до головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області для перерахунку пенсії позивача з 01.01.2018 року.

Судові витрати у справі не стягуються.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.В. Ніколайчук