Справа № 1.380.2019.002715
Суддя: Москаль Ростислав Миколайович
Дата ухвалення: 2020-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 1.380.2019.002715
ДОДАТКОВЕ СУДОВЕ РІШЕННЯ
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Москаля Р.М., за участі секретаря судового засідання Михалюк М.Ю., представника позивача Тищик Л.К., представника відповідача Риб`як В.О., розглянув заяву представника товариства з обмеженою відповідальність ТВК Західенергосервіс про ухвалення додаткового судового рішення щодо стягнення судових витрат по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальність ТВК Західенергосервіс до Львівської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень,
Відповідач, Львівська митниця ДФС подала клопотання щодо зменшення суму гонорару за надану професійну правничу допомогу (а.с. 168-171), вважає, що сума витрат на правничу допомогу є надмірною та документально не підтвердженою.
Відповідно до частини першої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною другою цієї статті визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Згідно приписів частин третьої, четвертої статті 143 КАС України сторона, яка з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.
З огляду на наведені нормативні положення суд для вирішення питання про судові витрати призначив судове засідання на 27.02.2020.
Представник позивача в судовому засіданні вимоги заяви підтримав, просив задовольнити. Представник відповідача наполягав на зменшенні витрат, вказавши, що такі мають бути співмірними зі складністю справи та наданими адвокатом послугами.
Суд ухвалою від 27.02.2020 в порядку статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) замінив відповідача Львівську митницю ДФС на її процесуального правонаступника Галицьку митницю Держмитслужби.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат на правничу допомогу, суд керується такими положеннями:
відповідно до статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частини другої статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. За правилами частини третьої цієї статті, для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина четверта статті 134 КАС України).
Частиною 7 статті 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.
Відповідно до частини десятої статті 139 КАС України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду внаслідок необґрунтованих дій позивача відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи. Як визначено в частині п`ятій статті 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до частини шостої статті 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина сьома статті 134 КАС України).
З наведених законодавчих норм випливає, що суд не має права втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта змінювати розміру гонорару. Разом з тим, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, представник позивача надав належні копії таких документів (а.с.74-77, 111-137):
- договір від 09.05.2019, укладений між ТЗОВ ТВК «Західенергосервіс» та адвокатським об`єднанням «Юридична фірма «Гринчук та партнери» про надання правової допомоги;
- довідку від 17.02.2020 за вих.№07/20 про ставки гонорару фахівців адвокатського об`єднання «Юридична фірма «Гринчук та партнери», відповідно до якої вартість послуг адвоката Фірми за 1 годину становить 2000 грн., юриста (помічника адвоката) Фірми за 1 годину становить 1350 грн.
Суд проаналізував опис наданих фахівцями АО «Юридична фірма «Гринчук та партнери» послуг позивачу та витрачений на такі час. Суд враховує, що адвокатом Чупою І.І. підготовлено об`ємні процесуальні документи по суті справи (позовну заяву, відповідь на відзив на позовну заяву, письмові пояснення, заяви про уточнення позовних вимог, про розподіл судових витрат, про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат), в яких адвокатом здійснено посилання на правові висновки касаційного суду, що свідчить про опрацювання адвокатом релевантної судової практики Верховного Суду у категорії справи щодо оскарження рішення про коригування митної вартості товару. Представник позивача прийняла участь у кожному з п`яти проведених судових засіданнях у цій справі. Суд не має зауважень до кваліфікації чи виконання адвокатом його обов`язків як представника та констатує, що подані суду позовні матеріали відповідають ознакам якісно підготовлених документів.
Суд вважає справедливим відшкодуванням та присуджує ТЗОВ ТВК «Західенергосервіс» за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суму 5412 грн., що становить 10% від суми фінансової гарантії, яку позивач поверне з державного бюджету внаслідок задоволення його позову про скасування рішень митного органу. Суд враховує, що ця сума в півтора рази більша від ставки судового збору, яку слід сплатити за розгляд цього спору судом.
Керуючись ст.ст. 132, 134, 143, 252, 255, 295, пп. 15.5 п.15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, суд
Апеляційну скаргу на додаткове рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня підписання повного тексту рішення. Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який постановив рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення виготовлено 28.02.2020.
Суддя Москаль Р.М.