Справа № 420/4157/19
Суддя: Соколенко О.М.
Дата ухвалення: 2020-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4157/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Соколенко О.М.

при секретарі судового засідання - Хлевитській С.І.,

за участю:

представника позивача Охотник О.А. (за довіреністю),

представника відповідача Адабаш С.А. (адвоката, згідно ордеру),

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради до ОСОБА_1 про зобов`язання знести об`єкт самочинного будівництва,

ВСТАНОВИВ:

11 липня 2019 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради (далі позивач, Управління ДАБК) до ОСОБА_1 (далі відповідач, ОСОБА_1 ) про зобов`язання знести об`єкт самочинного будівництва за адресою: АДРЕСА_1 за власний рахунок.

Ухвалою суду від 15.07.2019 року позовну заяву залишено без руху та позивачу наданий строк для усунення недоліків позовної заяви.

31 липня 2019 року через канцелярію суду від представника позивача за довіреністю, на виконання вимог ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 15.07.2019 року, подана уточнена позовна заява з додатками разом із заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

Як зазначає позивач в уточненій позовній заяві (т.1 а.с.29-36), відповідно до статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядку здійснення архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року №553, на підставі наказу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради № 01-13/162ДАБК від 02.07.2018 року та звернення фізичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності (№01-10/592-ЗГ від 15.11.2018 року) проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, гр. ОСОБА_1 за адресою об`єкта: АДРЕСА_1 . Під час виїзду на місце, враховуючи надані та пред`явлені документи, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, встановлено, що ОСОБА_1 є власником 1/10 та 9/10 частин житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач також вказує, що під час проведення позапланового заходу державного архітектурно-будівельного контролю встановлено, що ОСОБА_1 виконуються будівельно-монтажні роботи з будівництва житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: виконуються роботи з влаштування стрічкового монолітного залізобетонного фундаменту, що підтверджується фотофіксацією об`єкта. Однак, проектну документацію на виконання будівельних робіт, документи, які посвідчують право власності або користування земельною ділянкою, документи, які дають право виконувати будівельні роботи, на момент перевірки, ОСОБА_1 надані не були, що на думку позивача, є порушенням пункту 1 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», абз. 1 ч. 2 ст.36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», абз. 1, 2 пункту 5 та пункту 13 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України за № 466 від 13 квітня 2011 року. До цього ж, як зазначає позивач, згідно з даними єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, відсутні відомості стосовно реєстрації документів, які дають право на виконання будівельних робіт за адресою: АДРЕСА_1 .

За результатом перевірки позивачем складено відповідний акт № 001622, припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил № 763/18, протокол про адміністративне правопорушення від 23.11.2018 року, які були направлені на адресу відповідача та отримані ним 03.12.2019 року.

Позивач зазначає, що відповідно до припису № 763/18 від 23.11.2018 року виявлені порушення вимагалось усунути у термін до 23.01.2019 року шляхом отримання права на виконання будівельних робіт, або привести земельну ділянку до попереднього стану відповідно до технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 11.04.2016 року.

11.12.2018 року посадовою особою позивача винесено постанову про адміністративне правопорушення № 899/18 від 11.12.2018 року, якою відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.96 КУпАП, та відповідно до платіжного доручення № 7292701 від 28.12.2018 року відповідачем сплачено штраф за вищевказаною постановою у добровільному порядку. При цьому, як зазначає позивач, постанова № 899/18 відповідачем оскаржена не була.

В подальшому, у період з 19.03.-26.03.2019 року, Управлінням ДАБК проведено позапланову перевірку виконання вимог припису про усунення порушення вимог містобудівного законодавства, будівельних норм, стандартів та правил № 763/18 від 23.11.2018 року, під час проведення якої була присутня представник відповідача за довіреністю № 635 від 15.04.2016 року - Модолеєва Ольга Олександрівна. Позивач зазначає, що представником Управління ДАБК встановлено, що виявлені перевіркою від 23.11.2018 року порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності гр. ОСОБА_1 усунуті не були, та відповідачем не було повідомлено Управління ДАБК про виконання вимог зазначеного припису. А отже, відповідач чим порушив п.п. «а» п. 3 ч. 3 статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п.п.3 п.11 Постанови Кабінету Міністрів України № 553 від 23.05.2011 року «Про затвердження порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю».

Позивач вказує, що за результатами перевірки Управлінням ДАБК складено відповідний акт № 000523 від 26.03.2019 року, протокол про адміністративне правопорушення від 23.03.2019 р., які направлені на адресу відповідача листом за № 01-10/5923Г від 28.03.2019 року та отримані ним 09.04.2019 року.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувся 09.04.2019 року та Управлінням ДАБК винесено постанову про адміністративне правопорушення №88/19 від 09.04.2019 року, якою відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.188-42 КУпАП (невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю). Вказана постанова № 288/19 від 26.03.2019 року була надіслана на адресу відповідача, отримана ним 13.04.2019 року, і за цією постановою відповідачем сплачено у добровільному порядку штраф.

Нормативно обґрунтовуючи підстави подання даного позову, позивач посилається на вимоги ст.31, ст.38, ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ст.376 ЦК України, п.5 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України за № 466 від 13 квітня 2011 року, п. 3.21, п. 4.8 ДБН А.2.2.-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво», а також на постанову Великої Палати Верховного Суду від 11.04.2018 року у справі №161/14920/16-а, в тому числі, щодо розгляду даного спору в порядку адміністративного судочинства.

З урахуванням викладеного, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради просило суд зобов`язати ОСОБА_1 знести об`єкт самочинного будівництва за адресою: АДРЕСА_1 за власний рахунок.

Враховуючи те, що причини пропуску строку, які наведені позивачем в заяві про поновлення строку звернення до адміністративного суду, наданій до суду 31 липня 2019 року, суддя визнав неповажними, ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 14.08.2019 року позовну заяву Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради до ОСОБА_1 про зобов`язання знести об`єкт самочинного будівництва повернуто позивачу без розгляду на підставі положень п.9 ч. 4 ст.169 та ч. 2 ст. 123 КАС України.

Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою суду від 14.08.2019, представник позивача 27.08.2019 року подав апеляційну скаргу на вказану ухвалу суду.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08.10.2019 року апеляційну скаргу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради задоволено, ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2019 року скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

П`ятий апеляційний адміністративний суд в постанові від 08.10.2019 року визнав поважними причини пропуску суб`єктом владних повноважень строку на звернення до адміністративного суду, та, застосувавши практику Європейського суду з прав людини у справі «Іліан проти Туреччини» та «Рисовський проти України» (заява №29979/04, рішення від 20.10.2011 року) зазначив, що позивач не допустив необ`єктивного зволікання з поданням позовної заяви 11 липня 2019 року. При цьому, пропуск строку звернення до суду є незначним і перегляд судового рішення суду першої інстанції не порушить принципу «res judicata».

17 жовтня 2019 року адміністративна справа №420/4157/19 надійшла до Одеського окружного адміністративного суду після закінчення апеляційного провадження.

Ухвалою суду від 22.10.2019 року судом на підставі положень ч.1 ст.169 КАС України позовну заяву залишено без руху та позивачу наданий десятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду належним чином засвідчених копій документів, які подавались позивачем разом із первинною позовною заявою згідно переліку, зазначеному у ній, а також копії паспорту та ідентифікаційного номеру відповідача або пояснень із зазначенням причини, що унеможливлюють їх подання до суду.

31 жовтня 2019 року через канцелярію суду від представника позивача надійшло клопотання про усунення недоліків разом із належним чином засвідченими копіями документів, які зазначені в ухвалі суду від 22.10.2019 року, та поясненнями щодо неможливості надання копії паспорту та ідентифікаційного номеру відповідача (окрім копії першої сторінки паспорта відповідача).

Ухвалою суду від 04 листопада 2019 року прийнято до розгляду адміністративну справу №420/4157/19 за позовною заявою Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради до ОСОБА_1 про зобов`язання знести об`єкт самочинного будівництва, після апеляційного перегляду ухвали суду від 14.08.2019 року; вирішено розглядати справу №420/4157/19 за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання по справі на 03 грудня 2019 року о 12:30 год. та встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі.

Вказану ухвалу суду від 04.11.2019 року надіслано судом 04.11.2019 року на адресу відповідача, яка зазначена у позовній заяві та у відповіді відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області від 06.11.2019 року щодо місця реєстрації відповідача, а саме: АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 (т.1 а.с.185, 218-219).

18 листопада 2019 року засобами поштового зв`язку на адресу суду повернуто конверт із поштовим відправленням, в якому надіслано на адресу відповідача копію ухвали суду від 04.11.2019 року разом із судовою повісткою, з відміткою поштового відділення: «повернення за закінченням терміну зберігання та неявкою адресата» (т.1 а.с.189-197).

У підготовче засідання 03.12.2019 року відповідач не з`явився та судом повідомлено представнику позивача про те, що 18.11.2019 року до суду повернуто поштове відправлення, в якому на адресу відповідача направлено ухвалу від 04.11.2019 року та повістку про виклик до суду, з відміткою «за закінченням терміну зберігання та неявкою адресата». З метою дотримання прав відповідача на належний розгляд справи та його обізнаність щодо даної справи, у підготовчому засіданні 03.12.2019 року судом зазначено, що буде розміщено оголошення на сайті Одеського окружного адміністративного суду стосовно виклику відповідача до суду по вказаній справі, а також, зазначено представнику позивача про необхідність з`ясування даних відповідача, за якими його можливо сповістити про розгляд справи (засоби телефонного зв`язку, електронна пошта), та у разі їх наявності, - надати таку інформацію до суду.

Враховуючи викладене, ухвалою суду від 03 грудня 2019 року судом продовжено шістдесятиденний строк підготовчого провадження на тридцять днів та відкладено підготовче засідання у справі на 10 січня 2020 року об 11 год. 00 хв.

04 грудня 2019 року на сайті Одеського окружного адміністративного суду розміщено оголошення про виклик відповідача до суду по адміністративній справі №420/4157/19 (т.1 а.с.206).

Також, 04 грудня 2019 року засобами електронної пошти від представника позивача надійшла заява, в якій позивач зазначив відомий номер телефонного зв`язку відповідача (т.1 а.с.216-217).

05 грудня 2019 року секретарем судового засідання за вказаним позивачем номером телефону повідомлено відповідача про дату підготовчого засідання, яке призначено на 10.01.2020 року, та при цьому, відповідачем було повідомлено адресу електронної пошти, на яку останній просив направляти йому копії процесуальних документів, про що секретарем судового засідання складено відповідну телефонограму (т.1 а.с.207).

09 грудня 2019 року засобами електронної пошти судом направлено на адресу електронної пошти відповідача копії ухвал суду від 04.11.2019 року та від 03.12.2019 року, які отримано відповідачем засобами електронної пошти 09.12.2019 року, що підтверджується звітом про доставлення відправлення засобами електронної пошти (т.1 а.с.208-211).

09 січня 2020 року засобами електронної пошти від відповідача надійшло клопотання про перенесення підготовчого засідання у справі №420/4157/19 у зв`язку з перебуванням відповідача за межами України, і відповідач просив перенести засідання на лютий 2020 року. В обґрунтування поданого клопотання відповідачем надано копію електронного квитка від 08.01.2020 року, в якому зазначено дату вильоту « 10.01.2020 року» та дату прильоту відповідача до Одеси « 17.01.2020 року» (т.1 а.с.220-222).

У підготовчому засіданні 10.01.2020 року судом задоволено клопотання відповідача про відкладення засідання та, з урахуванням дати повернення відповідача та строку для розгляду даної справи на стадії підготовчого провадження, призначено наступне підготовче засідання на 22.01.2020 року о 12 год. 00 хв.

10 січня 2020 року секретарем судового засідання повідомлено відповідача про дату підготовчого засідання, яке призначено на 22.01.2020 року, за номером телефонного зв`язку відповідача (т.1 а.с.227).

Крім того, судом на адресу електронної пошти відповідача надіслано судову повістку про виклик відповідача до суду у підготовче засідання на 22.01.2020 року о 12 год. 00 хв. Вказане відправлення засобами електронної пошти отримано відповідачем 10.01.2020 року, що підтверджується звітом про доставлення відправлення засобами електронної пошти (т.1 а.с.228-229).

У підготовчому засіданні 22.01.2020 року, в яке з`явились представник позивача та представник відповідача Модолеєва О.О., яка діє на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 17.04.2019 року, представнику відповідача Модолеєвій О.О. судом зазначено, що з боку відповідача під час всього часу розгляду справи не було надано до суду жодних заяв по суті справи, клопотань та доказів по справі, а також судом зауважено на тому, що у відповідача сплинув строк на подання відзиву на позовну заяву. Представник відповідача надала суду усні пояснення, та на питання суду зазначила, що про відсутність станом на 22.01.2020 року у відповідача заяв по суті справи, письмових пояснень та доказів по справі. Також, на запитання суду, представник відповідача повідомила, що з боку відповідача після 11.07.2020 року (дата звернення позивача до суду) не подавалось жодних документів стосовно виконання або неможливості виконання припису Управління ДАБК. Крім того, на запитання суду представником зазначено, що припис про усунення порушення вимог містобудівного законодавства, будівельних норм, стандартів та правил, відповідачем не оскаржувався.

У підготовчому засіданні 22.01.2020 року судом поставлено на обговорення представників сторін питання щодо можливості закрити підготовче провадження у справі та призначити справу до судового розгляду. Представники позивача та відповідача не заперечували проти закриття підготовчого провадження у справі та вважали за можливе призначити справу до судового розгляду.

Ухвалою суду від 22 січня 2020 року судом закрито підготовче провадження в адміністративній справі №420/4157/19 та справу призначено до судового розгляду на 29.01.2020 року о 16 год. 00 хв.

23 січня 2020 року засобами електронної пошти судом додатково направлено на адресу електронної пошти відповідача копію позовної заяви з додатками, яку отримано відповідачем засобами електронної пошти 23.01.2020 року, що підтверджується звітом про доставлення відправлення засобами електронної пошти (т.1 а.с.246-247).

24 січня 2020 року засобами електронної пошти судом направлено на адресу електронної пошти відповідача копію ухвали суду від 22.01.2020 року про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду, яку отримано відповідачем засобами електронної пошти 24.01.2020 року, що підтверджується звітом про доставлення відправлення засобами електронної пошти та підтвердженням відповідача про отримання вказаного відправлення (т.1 а.с.248-250).

29 січня 2020 року через канцелярію суду від представника відповідача адвоката Адабаш С.А., яка діє на підставі ордеру серії ОД№511172 від 29.01.2020 року, подано заяву про ознайомлення з матеріалами справи та клопотання про відкладення судового розгляду справи, призначеного на 29.01.2020 року о 16 год. 00 хв., на іншу дату, у зв`язку із участю адвоката Адабаш С.А. в якості захисника в Одеському апеляційному суді у справі №520/1365/16-п. На підтвердження вказаних обставин, представником відповідача Адабаш С.А. надано копію судової повістки (т.2 а.с.1-4).

У судовому засіданні 29.01.2020 року, які відбувалось за участю представника позивача та представника відповідача Модолеєвої О.О., судом залучено до матеріалів справи клопотання представника відповідача адвоката Адабаш С.А. про ознайомлення з матеріалами справи та про відкладення судового засідання, та, у зв`язку з необхідністю ознайомлення з матеріалами справи, з метою дотримання рівності сторін та зважаючи на те, що адвокатом Адабаш С.А. буде здійснюватись представництво відповідача у судових засіданнях, судом задоволено клопотання представника відповідача - адвоката Адабаш С.А. про відкладення судового засідання та у судовому засіданні оголошено перерву до 06.02.2020 року до 15 год. 00 хв. При цьому, судом, окрім іншого, наголошено представнику відповідачу ОСОБА_2 на строках розгляду справи та на необхідності належним чином користуватися стороні відповідача процесуальними правами та обов`язками, а також про недопустимість зловживання ними.

29 січня 2020 року секретарем судового засідання складено телефонограму про те, що особисто відповідача повідомлено про дату судового засідання, яке призначено на 06.02.2020 року (т.2 а.с.8).

Крім того, 31.01.2020 року з матеріалами справи ознайомилась представник відповідача - адвокат Адабаш С.А., яка відповідно також була сповіщена про судове засідання 06.02.2020 року о 15 год. 00 хв.

При цьому, 06 лютого 2020 року засобами електронної пошти від представника відповідача Модолеєвої О.О. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку із хворобою представника (т.2 а.с.10).

Також, 06 лютого 2020 року від представника відповідача - адвоката Адабаш С.А. засобами електронної пошти надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку із участю даного представника в іншому судовому процесі в Суворовському районному суді м. Одеси у справі №523/1382/19. На підтвердження вказаних обставин, представником відповідача адвокатом Адабаш С.А. надано копію судової повістки (т.2 а.с.11-13).

У судовому засіданні 06.02.2020 року, зважаючи на надані клопотання представників відповідача про відкладення розгляду справи, судом з`ясовувалось у представника позивача питання щодо можливості подальшого розгляду справи в даному судовому засіданні.

Представник позивача заперечувала проти задоволення клопотань представників відповідача про відкладення розгляду справи з огляду на те, що, на думку представника позивача, представники відповідача зловживають процесуальними правами, оскільки дата та час судового засідання узгоджені із представником відповідача ОСОБА_2 , а адвокат Адабаш С.А. вдруге надає клопотання про відкладення розгляду справи. Як зазначила представник позивача, КАС України визначені строки розгляду справи, а тому вважає за необхідне визнати неявку відповідача неповажною та продовжити розгляд справи.

Зважаючи на те, що представники відповідача та відповідач були повідомленні належним чином про дату, час та місце розгляду справи, оскільки з боку представника відповідача - Модолеєвої О.О. не надано жодних доказів щодо її перебування на лікарняному, а адвокатом Адабаш С.А. під час ознайомлення з матеріалами справи 31.01.2020 року не повідомлено суд про неможливість прийняти участь у судовому засіданні, призначеному на 06.02.2020 року о 16 год. 00 хв., та враховуючи, що це є другою неявкою до суду даного представника, а також з огляду на те, що зі сторони відповідача до суду не надходило жодних письмових доказів та пояснень за весь час судового розгляду, зважаючи на строки розгляду справи, ухвалою суду від 06.02.2020 року, постановленою на місці та занесеною до протоколу судового засідання, клопотання представників відповідача про відкладення розгляду справи визнані необґрунтованими, а неявка відповідача та представників відповідача визнана судом неповажною, у зв`язку з чим, суд, враховуючи положення ч.1, п.2 ч.3 ст.205 КАС України, продовжив розгляд справи за відсутності відповідача та його представників.

У судовому засіданні 06.02.2020 року судом заслухано вступне слово представника позивача, досліджено письмові докази по справі та оголошено перерву у судовому засіданні до 20.02.2020 року об 11 год. 00 хв.

06 лютого 2020 року засобами електронної пошти судом направлено на адресу електронної пошти відповідача судову повістку про дату, час та місце слухання справи, яку отримано відповідачем засобами електронної пошти 06.02.2020 року, що підтверджується звітом про доставлення відправлення засобами електронної пошти та підтвердженням відповідача про отримання вказаного відправлення (т.2 а.с.19-21).

10 лютого 2020 року засобами електронної пошти на адресу електронної пошти представника відповідача - адвоката Адабаш С.А. судом направлено судову повістку про дату, час та місце слухання справи, яку отримано представником відповідача засобами електронної пошти 10.02.2020 року, що підтверджується звітом про доставлення відправлення засобами електронної пошти.

У судовому засіданні 20.02.2020 року представником відповідача - адвокатом Адабаш С.А. надано до суду копію відповіді Управління інженерного захисту території міста та узбережжя Одеської міської ради від 18.02.2020 року №02/01-10/90 на адвокатський запит адвоката Адабаш С.А. від 11.02.2020 року №2, яку судом залучено до матеріалів справи.

Також, під час судового засідання 20.02.2020 року представником відповідача адвокатом Адабаш С.А. заявлено клопотання про поновлення процесуального строку на подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою суду, постановленою на місці та занесеною до протоколу судового засідання, судом відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача адвоката Адабаш С.А., з огляду на необґрунтованість та безпідставність заявленого представником відповідача клопотання про продовження строку на подання відзиву на позовну заяву, зважаючи на стадію розгляду справи (надання додаткових пояснень після дослідження доказів у справі) та зважаючи на відсутність в матеріалах справи зі сторони відповідача будь-яких заяв та клопотань щодо продовження строку на подання відзиву на позовну заяву, в тому числі, після ознайомлення адвоката Адабаш С.А. з матеріалами справи 31.01.2020 року.

У судовому засіданні 20.02.2020 року у додаткових поясненнях представником відповідача адвокатом Адабаш С.А. зазначено про доцільність залучення до участі у справі в якості третіх осіб Одеської міської ради та Виконавчого комітету Одеської міської ради, при цьому, оскільки до суду не було надано відповідного клопотання із обґрунтуванням підстав залучення цих осіб на відповідній стадії судового процесу - під час підготовчого провадження по справі, судом зазначено, що дане питання судом на вказаній стадії не вирішується.

У судовому засіданні 20.02.2020 року представник позивача підтримала позовні вимоги та просила суд задовольнити позов в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в адміністративному позові, у наданих під час вступного слова поясненнях та зважаючи на подані до суду докази.

Представник відповідача у судовому засіданні 20.02.2020 року заявлений позов не визнала та просила суд відмовити у його задоволенні, посилаючись на надані додаткові пояснення під час судового розгляду справи та у судових дебатах.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши вступне слово представника позивача, пояснення представника відповідача, промову представників сторін в судових дебатах, ознайомившись із адміністративним позовом, дослідивши обставини, якими обґрунтовується цей позов, та перевіривши його наданими доказами, суд встановив наступні обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, між ОСОБА_3 як продавцем та ОСОБА_1 як покупцем укладено договори купівлі-продажу від 15.04.2016 року та від 14.04.2016 року, посвідчені приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Кірнас І.В. та зареєстровані в реєстрі за №632 та 3629 (т.1 а.с.51-52), згідно якого ОСОБА_1 купив 1/10 та 9/10 часток у праві спільної часткової власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який в цілому складається з житлового будинку літ. «А», загальною площею 38,6 кв.м., з них житловою площею 24,2 кв.м., гаражу літ. «Д», огорожі №1-2, що розташовані на земельній ділянці площею 488 кв.м., що перебуває у фактичному користуванні продавця. Відповідні дані щодо земельної ділянки та житлового будинку по АДРЕСА_1 зазначені в технічному паспорті, виготовленому на замовлення ОСОБА_3 11.04.2016 року (т.1 а.с.39-45).

Як зазначається в позовній заяві, вбачається з матеріалів справи та не заперечувалось з боку відповідача (його представників) під час розгляду справи, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, ОСОБА_1 є власником 1/10 та 9/10 частин житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з наказом Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради від 02.07.2018 року № 01-13/162ДАБК «Про організацію проведення позапланових перевірок у ІІ півріччі 2018 року», уповноважено заступника начальника Управління - начальника інспекційного відділу № 1 ОСОБА_4 .К. направляти головних спеціалістів на проведення позапланових перевірок, а також підписувати направлення на проведення позапланових перевірок протягом 2 півріччя 2018 року (т.1 а.с.133).

Судом встановлено, що 15.11.2018 року до Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради надійшло звернення гр. ОСОБА_5 від 5.11.2018 року, яке зареєстровано за №01-10/592-ЗГ, в якому гр. ОСОБА_5 повідомила, що по АДРЕСА_1 здійснюються будівельні роботи з порушенням усіх норм геодезії та екології, та внаслідок проведення цих робіт, вирублено дерева та порушено течію підземних вод, що призвело 12.11.2018 року до затоплення будинків по АДРЕСА_1 селище. Як зазначає гр. ОСОБА_5 , в підвалі її будинку наявний потік води, який не припиняється. Громадянка ОСОБА_5 у своєму зверненні просила перевірити правомірність здійснення даного будівництва (т.1 а.с.38).

Згідно з направленням для проведення позапланового заходу від 19.11.2018 року №001622, яке підписано заступником начальника управління начальником інспекційного відділу №1 Якименко Р.К., відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року №553 «Про затвердження Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю», головного спеціаліста інспекційного відділу №2 Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради Михайленко Є.М. направлено для здійснення позапланової перевірки на об`єкті: будівництво житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 щодо дотримання суб`єктом містобудування ОСОБА_1 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на підставі наказу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради №01-13/162ДАБК від 02.07.2018 року та звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності (№ 01-10/592-ЗГ від 15.11.2018 року). Строк дії направлення визначено з 20.11.2018 року до 23.11.2018 року (т.1 а.с.134).

З матеріалів справи вбачається, що за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт Управлінням ДАБК складено акт №001622 від 23.11.2018 року (т.1 а.с.135-144).

Як зазначено у розділах ІІ та ІІІ акта №001622, перевірка проводилась у присутності ОСОБА_1 у період з 20.11.2018 року до 23.11.2018 року.

У розділі VІ «Опис виявлених порушень» акта №001622 вказано, що під час виїзду на місце, враховуючи надані та пред`явлені документи та відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна встановлено, що ОСОБА_1 є власником 1/10 та 9/10 частин житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . АДРЕСА_1 акті №001622 зазначено, що Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради отримані наступні документи: копія паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_1 , копія ідентифікаційного номеру облікової картки платника податків, копія договору купівлі-продажу №629 від 14.04.2016 року, копія договору купівлі-продажу №632 від 15.04.2016 року, копія технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 11.04.2016 року.

Також в цьому розділі акта перевірки зазначається, що під час проведення позапланового заходу державного архітектурно-будівельного контролю встановлено, що ОСОБА_1 виконуються будівельно-монтажні роботи з будівництва житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме виконуються роботи з влаштування стрічкового фундаменту та наявна фотофіксація об`єкта.

В акті №001622 вказано, що згідно з даними Єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, відсутні відомості стосовно реєстрації документів, які дають право на виконання будівельних робіт за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому, з посиланням на п.5 Постанови КМУ №466, ст.376 ЦК України, в акті вказується, що ОСОБА_1 під час здійснення позапланової перевірки не надано: проектної документації на виконання будівельних робіт, документів, які посвідчують право власності або користування земельною ділянкою та документів, які дають право виконувати будівельні роботи.

Таким чином, ОСОБА_1 виконує будівельно-монтажні роботи житлового будинку шляхом влаштування стрічкового монолітного залізобетонного фундаменту за адресою: АДРЕСА_1 , - без отримання права на виконання будівельних робіт, що є порушенням п.1 ч.1 ст.34, абз. 1 ч.2 ст.36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», абз. 1,2 пункту 5 та пункту 13 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України за №466 від 13 квітня 2011 року. В Акті №001622 міститься напис «Укрпошта» із зазначенням штрихового коду ідентифікатора №466.

З матеріалів справи вбачається, що з метою усунення виявлених під час позапланового заходу порушень щодо об`єкта містобудування по АДРЕСА_1 , Управлінням ДАБК видано ОСОБА_1 припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил №763/18 від 23.11.2018 року, в якому міститься вимога усунути порушення вимог містобудівного законодавства у термін до 23.01.2019 року шляхом отримання права на виконання будівельних робіт або привести земельну ділянку до попереднього стану відповідно до технічного паспорту на садибний (індивідуальних) житловий будинок від 11.04.2016 року (т.1 а.с.145-146).

У приписі №763/18 від 23.11.2018 року зазначено, що за невиконання цього припису юридична особа, фізична особа/фізична особа-підприємець несуть відповідальність, передбачену Законом України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та Кодексом України про адміністративні правопорушення. Також, у приписі №763/18 від 23.11.2018 року міститься вимога про повідомлення Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради до 23.01.2019 року за адресою: м. Одеса, вул. Черняховського, 6.

У вказаному приписі міститься відмітка про відмову від його отримання та зазначено, що примірник припису надіслано поштою 26.11.2018 року із зазначенням штрихового коду ідентифікатора поштового відправлення Укрпошти №466.

Також, за результатами позапланового заходу, 23.11.2018 року головним спеціалістом інспекційного відділу №2 Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради Михайленко Є.М. у присутності ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 96 КУпАП (т.1 а.с.147-149). У протоколі також зазначено, що особі, яка притягається до адміністративної відповідальності повідомлено про розгляд справи про адміністративне правопорушення на 07.12.2018 року о 10.00 год. в приміщенні Управління ДАБК. Вказаний протокол направлений відповідачу засобами поштового зв`язку «Укрпошта» (номер штрихового коду ідентифікатора №466).

23 листопада 2018 року позивачем направлено відповідачу лист за №01-10/592-ЗГ, в якому відповідачу повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 07.12.2018 року о 10 год. 00 хв. у приміщення Управління ДАБК та з яким направлено відповідачу: акт складений за результатами проведення позапланового заходу державного контролю щодо дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт №001622 від 23.11.2018 року; протокол про адміністративне правопорушення від 23.11.2018 року; припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил №763/18 віл 23.11.2018 року (т.1 а.с.150).

З матеріалів справи вбачається, що поштове відправлення із штриховим кодом ідентифікатором №466, з яким направлялись вищевказані документи відповідачу, отримано відповідачем 03.12.2018 року, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (т.1 а.с.46).

Згідно з листом Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради від 07.12.2018 року №01-10/592-ЗГ, відповідача повідомлено про те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення перенесено на 10.12.2018 року о 14 год. 00 хв. (т.1 а.с.151). Вказаний лист отримано відповідачем нарочно, про що свідчить власноручний підпис відповідача на примірнику вказаного листа.

Постановою Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради по справі про адміністративне правопорушення №899/18 від 11.12.2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення за ч.4 ст. 96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 5950 грн. (т.1 а.с.152-154). Вказану постанову про адміністративне правопорушення від 11.12.2018 року отримано відповідачем особисто 14.12.2018 року, про що свідчить його власноручний підпис на вказаній постанові.

У вказаній постанові зазначено, що ця постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або у суд з урахуванням положень статей 287-289 КУпАП.

Як встановлено судом під час розгляду справи дана постанова відповідачем не оскаржувалась.

Відповідно до платіжного доручення №7292701 від 28.12.2018 року, ОСОБА_1 сплачено штраф за постановою Управління ДАБК ОМР №899/18 у розмірі 5950 грн. (т.1 а.с.47).

Наказом Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради від 02.01.2019 року № 01-13/1ДАБК «Про організацію проведення позапланових перевірок у І півріччі 2019 року», уповноважено заступника начальника Управління - начальника інспекційного відділу № 1 Якименка Р.К. направляти головних спеціалістів на проведення позапланових перевірок, а також підписувати направлення на проведення позапланових перевірок протягом 1 півріччя 2019 року (т.1 а.с.155).

Згідно з направленням для проведення позапланового заходу від 18.03.2019 року №000523, яке підписано заступником начальника управління начальником інспекційного відділу №1 Якименко Р.К., відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року №553 «Про затвердження Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю», головного спеціаліста інспекційного відділу №2 Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради Михайленко Є.М. направлено для здійснення позапланової перевірки на: будівництво житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 щодо дотримання суб`єктом містобудування ОСОБА_1 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на підставі наказу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради №01-13/1ДАБК від 02.01.2019 року та перевірки виконання суб`єктом містобудівної діяльності вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю (№763/18 від 23.11.2018 року). Строк дії направлення визначено у період з 19.03.2019 року до 26.03.2019 року (т.1 а.с.156).

З матеріалів справи вбачається, що за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності складено акт №000523 від 26.03.2019 року (т.1 а.с.157-163).

Як зазначено у розділах ІІ та ІV акта №000523, перевірка проводилась у присутності представника Модолеєва І.Ю. за довіреністю №635 від 15.04.2016 року ОСОБА_2 у період з 19.03.2019 року до 26.03.2019 року.

У розділі VІІІ «Опис виявлених порушень» акта №000523 вказано, що Управлінням ДАБК проведено перевірку виконання вимог припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності №763/18 від 23.11.2018 року. З посиланням на виявлені порушення, які встановлені під час проведення позапланової перевірки у період з 20.11.2018 року по 23.11.2018 року та на вимоги припису №763/18 від 23.11.2018 року, в цьому розділі акта зазначено, що у приписі вимагалось обов`язково повідомити Управління про його виконання до 23.01.2019 року, однак, до теперішнього виявлені перевіркою від 23.11.2018 року порушення не усунуті та ОСОБА_1 не повідомлено Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про виконання вимог зазначеного припису, як він того вимагає.

Також, в акті №000523 вказано, що згідно з даними Єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, відсутні відомості стосовно реєстрації документів, які дають право на виконання будівельних робіт за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, з посиланням на зміст п.14 Порядку №553, п.3 ч.3 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», в акті зазначається, що гр. ОСОБА_1 не виконано вимоги припису Управління №763/18 від 23.11.2018 року, а саме: не отримано право на виконання будівельних робіт за адресою: АДРЕСА_1 та не приведено земельну ділянку до попереднього стану відповідно до технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 11.04.2016 року, чим порушено вимоги п.п. «а» п.3 ч.3 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п.п.3 п.11 Постанови Кабінету Міністрів України №553 від 23.05.2011 року «Про затвердження порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю».

В акті №000523 міститься запис про відмову від підписання та отримання його примірника представником ОСОБА_1 , а також запис про направлення цього акта №000523 на адресу ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку «Укрпошта» 28.03.2019 року із зазначенням штрихового коду ідентифікатора поштового відправлення №497.

Також, за результатами позапланової перевірки, 26.03.2019 року головним спеціалістом інспекційного відділу №2 Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради Михайленко Є.М. у присутності представника ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.188-42 КУпАП (т.1 а.с.164-166). У протоколі також зазначено, що особі, яка притягається до адміністративної відповідальності повідомлено про розгляд справи про адміністративне правопорушення на 09.04.2019 року об 11.00 год. в приміщенні Управління ДАБК. Вказаний протокол направлений відповідачу засобами поштового зв`язку «Укрпошта» (номер штрихового коду ідентифікатора №497).

В матеріалах справи також наявні матеріали фото фіксації, здійснені під час перевірки, із датою фотознімків « 19.03.2019», з яких вбачається влаштування залізобетонного фундаменту на земельній ділянці (т.1 а.с.172).

28 березня 2019 року позивачем направлено відповідачу лист №01-10/592ЗГ, в якому відповідачу повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 09.04.2019 року о 10 год. 00 хв. у приміщенні Управління (т.1 а.с.167), та разом із цим направлено: акт складений за результатами проведення позапланового заходу державного контролю щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності №000523 від 26.03.2019 року; протокол про адміністративне правопорушення від 26.03.2019 року.

З матеріалів справи вбачається, що поштове відправлення із штриховим кодом ідентифікатором №497 отримано відповідачем 09.04.2019 року, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (т.1 а.с.48).

Постановою Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради по справі про адміністративне правопорушення №288/19 від 09.04.2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення за ч.1 ст.188-42 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 5100 грн. (т.1 а.с.168-169).

У вказаній постанові зазначено, що ця постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або до суду з урахуванням положень статей 287-289 КУпАП.

Копію вказаної постанови направлено відповідачу засобами поштового зв`язку «Укрпошта» разом із супровідним листом від 10.04.2019 року №01-10/592ЗГ, про що міститься відповідний запис у постанові по справі про адміністративне правопорушення №288/19 від 09.04.2019 року із зазначенням штрихового коду ідентифікатора №020.

З матеріалів справи вбачається, що поштове відправлення із штриховим кодом ідентифікатором №020 отримано відповідачем 13.04.2019 року, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (т.1 а.с.49).

Відповідно до платіжного доручення №11786535 від 02.05.2019 року, ОСОБА_1 сплачено штраф за постановою Управління ДАБК ОМР №288/19 у розмірі 5100 грн. (т.1 а.с.50).

Судом під час розгляду справи з`ясовано, що вказана постанова відповідачем не оскаржувалась.

У зв`язку з невиконанням відповідачем вимог припису Управління ДАБК №763/18 від 23.11.2018 року про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, а саме, оскільки ОСОБА_1 не отримано право на виконання будівельних робіт за адресою: АДРЕСА_1 та не приведено земельну ділянку до попереднього стану відповідно до технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 11.04.2016 року, чим порушено вимоги п.п. «а» п.3 ч.3 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п.п.3 п.11 Постанови Кабінету Міністрів України №553 від 23.05.2011 року «Про затвердження порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю», враховуючи положення ч.1 ст.38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та ст.376 ЦПК України, позивач звернувся до суду з даним позовом про зобов`язання відповідача знести об`єкт самочинного будівництва за адресою: АДРЕСА_1 за власний рахунок.

Вирішуючи даний публічно-правовий спір, що винник між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.5, ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.04.2018 року у справі №161/14920/16-а зазначено, що «….Згідно із ч. 1 ст. 38 Закону № 3038-VI у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису. У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням… І, враховуючи положення ч. 4 ст. 5 КАС України (у редакції Закону № 2147-VIII), такий позов повинен розглядатись в порядку адміністративного судочинства….».

Аналогічна позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 року у справі №522/5487/17.

Отже, з урахування зазначеного та зважаючи на предмет спору, вказана справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, та даний спір підсудний Одеському окружному адміністративному суду.

Суд зазначає, що спірні правовідносини, які виникли між сторонами по даній справі, врегульовано, зокрема, але не виключно, Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року № 3038-VI (далі Закон № 3038-VI ), Законом України «Про архітектурну діяльність» від 20 травня 1999 року № 687-XIV (далі Закон № 687-XIV), Цивільним кодексом України, Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №553 від 23.05.2011 (далі - Порядок №533), Порядком виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №466 від 13.04.2011 року «Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт» (далі - Порядок №466).

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності врегульовано Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», який спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Відповідно до ч.ч.1,2,4,5 ст.26 Закону № 3038-VI, забудова територій здійснюється шляхом розміщення об`єктів будівництва. Суб`єкти містобудування зобов`язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об`єктів. Право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

Проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; 6) реєстрація права власності на об`єкт містобудування.

Відповідно до ст. 9 Закону № 687-XIV, будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Згідно із ст.27 Закону № 687-XIV, замовники та підрядники під час створення об`єкта архітектури зобов`язані забезпечувати будівництво об`єктів архітектури згідно з робочою документацією, застосовувати будівельні матеріали, вироби і конструкції, які відповідають державним стандартам, нормам і правилам і такі, що пройшли сертифікацію, якщо вона є обов`язковою.

При цьому, відповідно до ст.1 Закону № 687-XIV замовник - фізична або юридична особа, яка має у власності або у користуванні земельну ділянку, подала у встановленому законодавством порядку заяву (клопотання) щодо її забудови для здійснення будівництва або зміни (у тому числі шляхом знесення) об`єкта містобудування.

Згідно з п.1 ст.1 Закону № 3038-VI та п.3.17 ДБН А.2.2.-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво», проектна документація - затверджені текстові та графічні матеріали, якими визначаються містобудівні, об`ємно-планувальні, архітектурні, конструктивні, технічні, технологічні вирішення, а також кошториси об`єктів будівництва.

З п.3.2, п.4.8 ДБН А.2.2.-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» вбачається, що будівництво - нове будівництво, реконструкція, капітальний ремонт та технічне переоснащення об`єктів будівництва. Проектна документація має бути розроблена з урахуванням усіх документів будівельних норм та стандартів, чинних на час її передачі у виробництво.

Відповідно до ч.1 ст.31 Закону № 3038-VI проектна документація на будівництво об`єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджується замовником.

Згідно з п.1 ч.1 ст.34 Закону № 3038-VI та п.5 Порядку №466, замовник має право виконувати будівельні роботи після: подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України; видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля згідно із Законом України «Про оцінку впливу на довкілля».

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.36 Закону № 3038-VI право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об`єктах, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), об`єктах, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт. Виконувати будівельні роботи без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт забороняється.

Отримання замовником інших документів дозвільного характеру для виконання будівельних робіт, крім направлення повідомлення про початок виконання будівельних робіт до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю відповідно до частини першої цієї статті, не вимагається.

При цьому, згідно з положеннями п.13 Порядку №466, повідомлення про початок виконання підготовчих робіт, повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, та повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) (далі - повідомлення), повідомлення про зміну даних у зазначених повідомленнях за формою згідно з додатками 1, 2 і 2-1 -до цього Порядку подається замовником (його уповноваженою особою) особисто або надсилається рекомендованим листом з описом вкладення чи через електронний кабінет до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю за місцезнаходженням об`єкта не пізніше ніж за один календарний день до початку виконання підготовчих або будівельних робіт. Орган державного архітектурно-будівельного контролю протягом п`яти робочих днів з дня надходження повідомлення забезпечує внесення інформації, зазначеної у повідомленні, до реєстру згідно з цим Порядком. У разі подання повідомлення через електронний кабінет внесення до реєстру інформації, зазначеної у повідомленні, здійснюється в день його надходження автоматично за допомогою програмних засобів ведення реєстру.

Відповідно до ч.1 ст.376 Цивільного кодексу України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Як зазначено у ст. 10 Закону № 687-XIV, для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об`єктів архітектури додержання суб`єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюють органи державного архітектурно-будівельного контролю, визначені статтею 6 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Згідно із ч.3 ст. 6 Закону № 3038-VI, до органів державного архітектурно-будівельного контролю належать: 1) структурні підрозділи з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій; 2) виконавчі органи з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад.

Відповідно до ч.1 ст. 41 Закону № 3038-VI, державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об`єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставами для проведення позапланової перевірки є, зокрема, звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Підготовчі та будівельні роботи, які не відповідають вимогам законодавства, будівельним нормам, стандартам і правилам, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без набуття права на їх виконання, підлягають зупиненню до усунення порушень законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Як встановлено Управлінням ДАБК під час здійснення позапланових заходів державного архітектурно-будівельного контролю на об`єкті будівництва за адресою: АДРЕСА_1 селище, 38, ОСОБА_1 виконуються будівельно-монтажні роботи з будівництва житлового будинку за вказаною адресою, а саме виконуються роботи з влаштування стрічкового фундаменту, про що наявна фотофіксація об`єкта.

В актах №001622 від 23.11.2018 року та №000523 від 26.03.2019 року вказано, що згідно з даними Єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, відсутні відомості стосовно реєстрації документів, які дають право на виконання будівельних робіт за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому, з посиланням на п.5 Постанови КМУ №466, ст.376 ЦК України, в акті вказується, що ОСОБА_1 під час здійснення позапланової перевірки не надано: проектної документації на виконання будівельних робіт, документів, які посвідчують право власності або користування земельною ділянкою та документів, які дають право виконувати будівельні роботи.

Суд зазначає, що під час розгляду справи з боку відповідача та його представників відповідних документів: проектної документації на виконання будівельних робіт, документів, які посвідчують право власності або користування земельною ділянкою та документів, які дають право виконувати будівельні роботи також не надано до суду

Як зазначено у ч.2 ст.41 Закону № 3038-VI, орган державного архітектурно-будівельного контролю розглядає відповідно до закону справи про адміністративні правопорушення та справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Відповідно до п.п.1,2,3,11 ч.3 ст.41 Закону № 3038-VI та пп.1,2,3,11 п.11 Порядку №553, посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право, зокрема: 1) безперешкодного доступу до місць будівництва об`єктів та до об`єктів, що підлягають обов`язковому обстеженню; 2) складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; 3) у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов`язкові для виконання приписи щодо: а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил; б) зупинення підготовчих та будівельних робіт; 11) здійснювати контроль за дотриманням порядку обстеження та паспортизації об`єктів, а також за реалізацією заходів щодо забезпечення надійності та безпеки під час їх експлуатації.

Відповідно до п.п.9, 16-22 Порядку №553, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва.

За результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, крім акта перевірки, складається протокол, видається припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил або припис про зупинення підготовчих та/або будівельних робіт (далі - припис). У приписі обов`язково встановлюється строк для усунення виявлених порушень згідно з додатком.

Керівникові кожного суб`єкта містобудування, щодо якого складений акт перевірки, або його уповноваженій особі надається по одному примірнику такого акта. Акт перевірки підписується посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, яка провела перевірку, та керівником суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, або його уповноваженою особою, в останній день перевірки.

Припис складається у двох примірниках. Один примірник припису залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю, а інший надається суб`єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль. Припис підписується посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, яка провела перевірку.

Якщо суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, не погоджується з актом перевірки, він підписує його із зауваженнями, які є невід`ємною частиною такого акта. У разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, підписати акт перевірки та припису, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю робить у акті відповідний запис. У разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, від отримання акта та припису, вони надсилаються йому рекомендованим листом з повідомленням.

Постанова про накладення штрафу складається у трьох примірниках. Перший примірник постанови у триденний строк після її прийняття вручається під розписку суб`єкту містобудування (керівнику або уповноваженому представнику суб`єкта містобудування) або надсилається рекомендованим листом з повідомленням, чи через електронний кабінет, про що робиться запис у справі.

Згідно із ч.7, ч.9 ст.41 Закону № 3038-VI, постанови органів державного архітектурно-будівельного контролю можуть бути оскаржені до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, або до суду. Суб`єкт господарювання має право звернутися до суду щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Як встановлено судом та не заперечувалось стороною відповідача, ОСОБА_1 не оскаржувались ні припис від 23.11.2018 року про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних стандартів і правил, ні постанови по справі про адміністративне правопорушення від 11.12.2018 року та від 09.04.2019 року.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, керуючись ст. 90 КАС України, оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих доказів, а також у сукупності їх достатність та взаємозв`язок, з огляду на вищенаведені положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.159 КАС України, при розгляді справи судом за правилами загального позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 159 КАС України передбачено, що заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

За змістом ч. 4 ст.159 КАС України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Згідно з ч.ч.5,6 ст.162 КАС України, відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дасть змогу відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив до початку першого підготовчого засідання у справі.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Проте, відповідач у встановлений судом строк на стадії підготовчого провадження не скористався своїм правом на подання відзиву та протягом усього судового розгляду справи не надав до суду жодних доказів на спростування позиції позивача, а тому суд вирішував справу за наявними у ній матеріалами.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 виконуються будівельно-монтажні роботи з будівництва житлового будинку шляхом влаштування стрічкового монолітного залізобетонного фундаменту за адресою: АДРЕСА_1 , - без отримання права на виконання будівельних робіт, за відсутності проектної документації на виконання будівельних робіт та документів, які посвідчують право власності або користування земельною ділянкою, у зв`язку з чим позивачем винесено припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил №763/18 від 23.11.2018 року, яким зобов`язано відповідача усунути порушення вимог містобудівного законодавства у термін до 23.01.2019 року шляхом отримання права на виконання будівельних робіт або привести земельну ділянку до попереднього стану відповідно до технічного паспорту на садибний (індивідуальних) житловий будинок від 11.04.2016 року та повідомити про виконання припису Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради до 23.01.2019 року за адресою: м. Одеса, вул. Черняховського, 6.

Суд зазначає, що вказаний припис №763/18 від 23.11.2018 року, який отриманий відповідачем, не скасований станом на час розгляду справи, а відповідачем до суду не надано жодних доказів щодо його оскарження у встановленому законодавством порядку.

Крім того, з боку відповідача до суду не надавалось жодних доказів на підтвердження оскарження дій відповідача щодо проведення 28.11.2018 року позапланового заходу.

Отже, правомірність проведення позапланової перевірки Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради у період з 20.11.2018 року до 23.11.2018 року та складання відповідного акта №001622 та припису №763/18 від 23.11.2018 року підтверджена матеріалами справи.

Також, під час розгляду справи з боку відповідача та його представників до суду не було надано документів, які дають право на виконання будівельних робіт, проектну документацію на виконання будівельних робіт та документів, які посвідчують право власності або користування земельною ділянкою за вищевказаною адресою.

Водночас, судом також встановлено, що відповідачем ОСОБА_1 не виконано вимоги припису Управління ДАБК №763/18 від 23.11.2018 року, а саме: не отримано право на виконання будівельних робіт за адресою: АДРЕСА_1 та не приведено земельну ділянку до попереднього стану відповідно до технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 11.04.2016 року.

Вказані обставини не були спростовані під час розгляду справи з боку відповідача та його представників.

Таким чином, наявними матеріалами справи підтверджується здійснення відповідачем самочинного будівництва житлового будинку по АДРЕСА_1 шляхом влаштування стрічкового монолітного залізобетонного фундаменту житлового будинку без отримання права на виконання будівельних робіт. При цьому, у судовому засіданні представник відповідача не заперечувала того, що відповідачем за адресою: АДРЕСА_1 здійснювалось саме самочинне будівництво об`єкта.

Окрім цього, здійснення ОСОБА_1 самочинного будівництва житлового будинку по АДРЕСА_1 також підтверджується наданою у судовому засіданні 20.02.2020 року представником відповідача відповіддю Управління інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя від 18.02.2020 року №02/01-10/90, в якій зазначено, що в результаті проведених самовільних робіт по влаштуванню майданчика, зокрема, здійснено підрізку схилу, що привело до порушення природного стану понтичного водоносного горизонту та розвантаження підземних вод з великими витратами по схилу в місцях, де розташовані житлові будинки селища Вапняне. Схил на території селища Вапняне знаходиться в аварійному стані, а несанкціоновані роботи погіршують техногенну ситуацію.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 38 Закону № 3038-VI у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.

У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням. За рішенням суду самочинно збудований об`єкт підлягає знесенню з компенсацією витрат, пов`язаних із знесенням об`єкта, за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) таке самочинне будівництво.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Частиною 7 статті 376 ЦК України передбачено, що у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Згідно ст. 376 ЦК України право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого об`єкта нерухомості мають як органи державної влади, так і органи місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 38 Закону №3038-VI, право на звернення до суду з позовом про знесення самочинно збудованих об`єктів містобудування належить також відповідним інспекціям державного архітектурно-будівельного контролю. Такий позов може бути пред`явлено до суду у разі, якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил із визначенням строку для добровільного виконання припису, та/або якщо перебудова об`єкта є неможливою.

Таким чином, у ст.38 Закону №3038-VI визначено обов`язок суб`єкта владних повноважень видати особі, що здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності з визначенням строку для добровільного виконання припису. Цією ж статтею визначено наступний обов`язок суб`єкта владних повноважень, який необхідно виконувати у разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі - подати позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням.

Водночас, пред`явленню органом державного архітектурно-будівельного контролю позову передують такі дії:

1) виявлення факту самочинного будівництва об`єкта;

2) визначення такого об`єкту як такого, що його перебудова з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб є неможливою;

3) внесення припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності;

4) встановлення факту невиконання припису протягом встановленого строку.

За змістом статті 376 ЦК України, знесення самочинного будівництва за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування у разі істотного відхилення від проекту, істотного порушення будівельних норм і правил є способом захисту як суспільних інтересів, так і прав інших осіб.

Відтак, реалізуючи повноваження належно, добросовісно та з метою, для якої вони надані, орган державного архітектурно-будівельного контролю у разі настання умов, передбачених статтею 38 Закону №3038-VI має обов`язок звернутися до суду з позовом про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням. Звернення до суду з позовом в цьому випадку є способом здійснення владних повноважень, а не способом захисту суб`єктивних прав органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Звертаючись до суду з позовом про знесення об`єкта самочинного будівництва і мотивуючи такий позов порушеннями архітектурних, містобудівних, пожежних, санітарних або інших подібних норм і правил, суб`єкт владних повноважень діє з метою захисту не своїх приватних прав та інтересів, а прав та інтересів громади або невизначеного кола осіб від можливих порушень їхніх прав, а також з метою запобігти можливим суспільно значимим несприятливим наслідкам порушення відповідних норм і правил.

Правова позиція аналогічного змісту наведена у постановах Верховного Суду від 16 жовтня 2018 року у справі № 826/12543/16, від 19 вересня 2019 року у справі №814/2724/15, від 09 грудня 2019 року у справі № 826/22842/15, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 жовтня 2018 року у справі № 826/12543/16.

Водночас, судом враховується правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 року у справі №522/5487/17, в якій зазначається: «Проаналізувавши зміст ч.1 ст.38 та п.3 ч.4 ст.41 Закону № 3038-VI Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що орган державного архітектурно-будівельного контролю у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, уповноважений видати припис про усунення порушень, у тому числі шляхом знесення самочинного збудованого об`єкта. Цей припис є обов`язковою передумовою для можливості контролюючого органу на звернення до суду на підставі ч. 1 ст.38 вказаного Закону у зв`язку з його невиконанням…».

Крім того, стосовно застосування в даних спірних правовідносинах ч.7 ст.376 ЦК України суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 29.01.2020 року у справі №822/2149/18: «….Правовий порядок знесення будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майно залежить від підстав, за якими його віднесено до об`єкта самочинного будівництва.

За змістом частини 7 статті 376 Цивільного кодексу України зобов`язання особи, яка здійснила будівництво, провести відповідну перебудову можливе лише у разі: (1) істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, (2) істотного порушення будівельних норм і правил.

У цих випадках з позовом про зобов`язання особи до проведення перебудови може звернутися відповідний орган державної влади або орган місцевого самоврядування. Таке рішення суд може ухвалити і за позовом про знесення самочинного будівництва, якщо за наслідками розгляду справи дійде висновку, що можливість перебудови і усунення наслідків самочинного будівництва не втрачено і відповідач згоден виконати перебудову. У разі невиконання особою судового рішення про здійснення перебудови, суд може постановити рішення про знесення самочинного будівництва.

У випадках, коли до суду з позовом про знесення самочинного будівництва звертається орган державного архітектурно-будівельного контролю, належить керуватися частиною першою статті 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року № 3038-VI, за якою у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.

У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням.

Можливість перебудови і усунення наслідків самочинного будівництва перевіряється на стадії виконання припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів. Невиконання припису без поважних причин може свідчити про неможливість перебудови або небажання особи, яка здійснила самочинне будівництво, усувати його наслідки.

В інших випадках самочинного будівництва, зокрема, (1) якщо нерухоме майно збудоване або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або (2) без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи (3) належно затвердженого проекту, стаття 376 Цивільного кодексу України не ставить можливість знесення об`єкта самочинного будівництва в залежність від можливостей його перебудови.

Натомість правове значення має позиція власника (користувача) земельної ділянки, а також дотримання прав інших осіб. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок (частина 4 статті 376 ЦК України).

В цьому випадку знесення самочинного будівництва можливе без попереднього рішення суду про зобов`язання особи, яка здійснила будівництво, провести відповідну перебудову. Це є логічним та виправданим, оскільки такі види самочинного будівництва, безперечно, не можуть бути приведені до легітимного стану шляхом перебудови.

У справі, яка розглядається, встановлено, що ОСОБА_1 здійснив будівництво без документів, що дають право на це, а саме: без повідомлення про початок виконання будівельних робіт, без відповідного документа на право власності чи користування земельною ділянкою, без належно затвердженого проекту.

Це означає, що у спірних правовідносинах має місце той вид самочинного будівництва, для якого Цивільний кодекс України не встановлює правила, що знесенню передує рішення суду про зобов`язання особи, яка здійснила будівництво, провести відповідну перебудову. Тобто, частина 7 статті 376 Цивільного кодексу України спірні правовідносини не регулює.

Натомість, для висновку про задоволення позову у цьому випадку визначальним та достатнім є той факт, що відповідач здійснив будівництво без документів, що дають право на це, і без належно затвердженого проекту та не виконав вимоги зобов`язального припису, яким вимагалось усунути виявлені порушення.

Отже, у розглянутій справі, враховуючи її фактичні обставини, немає підстав для аналізу частини 7 статті 376 Цивільного кодексу України та відступу від висновків, викладених у постановах Верховного Суду за наслідками розгляду справ № 820/3183/16, № 813/6426/14, № 813/6284/14, № 814/2645/15, № 813/6423/14.

За вказаних обставин Верховний Суд в складі Судової палати Касаційного адміністративного суду погоджується із висновком судів попередніх інстанцій про те, що ОСОБА_1 здійснено будівництво без направлення повідомлення про початок виконання будівельних робіт, без належно затвердженого проекту на будівництво, з використанням земельної ділянки, що не була відведена забудовнику та із порушенням використання земельної ділянки згідно з її цільовим призначенням, що є підтвердженням факту самочинно збудованої споруди, відповідачем не було виконано вимоги припису виконавчого комітету Славутської міської ради від 28 листопада 2017 року, а відтак наявності підстав для її знесення…».

Таким чином, враховуючи викладене, оцінивши наявні у справі докази, з огляду на зазначені вище норми законодавства та правові висновки Верховного Суду, та враховуючи обставини справи, суд вважає, що, відповідачем здійснено будівництво без отримання документів, які дають право на виконання будівельних робіт, без проектної документації на виконання будівельних робіт та документів, які посвідчують право власності або користування земельною ділянкою за вищевказаною адресою, що є підтвердженням факту самочинного будівництва об`єкту за адресою: АДРЕСА_1 , та відповідачем не було виконано вимоги припису Управління ДАБК про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил №763/18 від 23.11.2018 року ні у встановлений у ньому строк, ні станом на час розгляду справи, а відтак наявні підстави для зобов`язання ОСОБА_1 знести об`єкт самочинного будівництва за адресою: АДРЕСА_1 за власний рахунок.

Отже, вимоги позивача про зобов`язання відповідача знести об`єкт самочинного будівництва за адресою: АДРЕСА_1 за власний рахунок є доведеними, нормативно та документально обґрунтованими, у зв`язку із чим позов Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради підлягає задоволенню.

При цьому, щодо послань представника відповідача адвоката Адабаш С.А. на відповідь Управлінням інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя за №02/01-10/90 від 18.02.2020 року, яку надано на адвокатський запит адвоката Адабаш С.А. №7 від 11.02.2020 року, щодо здійснення знесення об`єкта самочинного будівництва виключно згідно з розробленим та узгодженим проектом згідно вимог діючого законодавства, необхідність здійснення комплексу водознижуючих та схилоутримуючих заходів, у зв`язку з чим це утруднить виконання рішення суду, суд зазначає наступне.

Питання розроблення та узгодження проекту знесення об`єкту самочинного будівництва не є предметом розгляду даної справи. Крім того, при наданні оцінки доводам представника відповідача, судом також враховується правовий висновок, який Верховний Суд виклав у вже наведеній судом постанові від 29.01.2020 року у справі №822/2149/18: «…можливість перебудови і усунення наслідків самочинного будівництва перевіряється на стадії виконання припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів. Невиконання припису без поважних причин може свідчити про неможливість перебудови або небажання особи, яка здійснила самочинне будівництво, усувати його наслідки.

В інших випадках самочинного будівництва, зокрема, (1) якщо нерухоме майно збудоване або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або (2) без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи (3) належно затвердженого проекту, стаття 376 Цивільного кодексу України не ставить можливість знесення об`єкта самочинного будівництва в залежність від можливостей його перебудови…».

Крім того, згідно листа за №02/01-10/90 від 18.02.2020 року, на який посилається представник, зазначається, що в даному конкретному випадку потрібно провести знесення споруд, і заходи по знесенню споруд або влаштуванню систем та споруд також виконувати по проекту, узгодженому згідно з вимогами діючого законодавства.

Таким чином, окрім іншого, вбачається, що як знесення, так і вчинення заходів щодо влаштування споруди за адресою: м. Одеса, вул. АДРЕСА_1 селище АДРЕСА_1 , рекомендовано робити за відповідним проектом.

Отже, посилання представника відповідача на те, що здійснення знесення об`єкта самочинного будівництва має відбуватись виключно згідно з розробленим та узгодженим проектом згідно вимог діючого законодавства, суд не бере до уваги, оскільки, й вчинення заходів щодо влаштування споруди за адресою: м. Одеса, вул. Вапняне селище, 38, рекомендовано здійснювати за узгодженим проектом.

При цьому, суд зазначає, що ст. 376 ЦК України, ст.38 Закону № 3038-VI також не ставить можливість знесення об`єкта самочинного будівництва в залежність від виготовлення та узгодження відповідного проекту згідно чинного законодавства.

Суд також відхиляє доводи представника відповідача адвоката Адабаш С.А. про те, що зобов`язання відповідача знести об`єкт самочинного будівництва призведе фактично до здійснення відповідачем робіт з укріплення земельної ділянки по АДРЕСА_1 , які, на її думку, мають здійснюватись органами місцевого самоврядування, з огляду на безпідставність та недоведеність даних доводів в межах предмету спору.

Твердження представника відповідача адвоката Адабаш С.А. про те, що у справі недостатній обсяг матеріалів для прийняття рішення суд вважає безпідставними, в тому числі з огляду на те, що ні відповідачем, ні його представниками під час усього судового розгляду справи до суду не було надано жодного доказу на спростування заявлених позовних вимог.

Решта доводів та заперечень представника відповідача під час розгляду справи висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

При цьому, щодо надання оцінки кожному окремому доводу всіх учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує практику Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), та зокрема, сформовану у рішенні у справі «Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Наведена судом практика Європейського суду з прав людини також застосовується Верховним Судом, зокрема, у постанові від 28.08.2018 року у справі № 802/2236/17-а, від 07.08.2018 року у справі №826/16871/16, від 12.02.2019 року у справі №808/1801/18, від 13.02.2020 року у справі №812/1325/17, від 11.02.2020 року у справі №520/9544/18, правові висновки якого підлягають застосуванню судами при розгляді справ.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно зі ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, з огляду на вище кладене у сукупності, суд вважає, що позовні вимоги Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради до ОСОБА_1 про зобов`язання знести об`єкт самочинного будівництва за адресою: АДРЕСА_1 за власний рахунок підлягають задоволенню.

Суд зазначає, що відповідно до ч.2 ст.38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» виконання рішення суду, що набрало законної сили, щодо знесення самочинно збудованого об`єкта здійснюється відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки у даній справі відсутні витрати суб`єкта владних повноважень на залучення свідків та проведенням експертиз, тому не має підстав для розподілу судових витрат.

20.02.2020 року судом оголошено вступну та резолютивну частину рішення суду та зазначено, що повний текст рішення суду буде виготовлений у строк, визначений ч.3 ст.243 КАС України.

Згідно з приписами ч.3 ст.243 КАС України залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Згідно з ч.1 ст.120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Керуючись ст.ст. 2,9,72,73,74,75,76,77,78,90,120,139,241-246,255,295 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради (вул. Черняховського, 6, м. Одеса, 65009, ) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) про зобов`язання знести об`єкт самочинного будівництва за адресою: АДРЕСА_1 за власний рахунок задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) знести об`єкт самочинного будівництва за адресою: АДРЕСА_1 за власний рахунок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Одеський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 28.02.2020 року.

Суддя О.М. Соколенко

.