Справа № 496/811/20
Суддя: Драніков С. М.
Дата ухвалення: 2020-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 496/811/20
Провадження № 2-а/496/12/20
У Х В А Л А

27 лютого 2020 року суддя Біляївського районного суду Одеської області Драніков С.М,, вивчивши матеріали адміністративної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Біляївського ВП ГУНП в Одеській області про скасування протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №241598, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просив суд скасувати постанову про адміністративне правопорушення від 14.02.2020 року складену за ст. 173 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.1ст.4 КАС України, адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Пунктом 19 ч.1 ст.4 КАС України визначено, що індивідуальний акт це акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Згідно п.2 ч.1ст.5 КАС Кодексу, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Статтею 19 КАС України, визначена юрисдикція адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ. Так, у відповідності до положень частини першої зазначеної статті, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

З аналізу наведених норм вбачається, що публічно-правовим спором за КАС України є не будь-який публічно-правовий спір, а лише той, який випливає із здійснення суб`єктом владних повноважень своїх владних управлінських функцій.

Статтею 286 КАС України встановлено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Так, у відповідності до положень частини другої ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, а складається уповноваженою особою за наслідками вчинення адміністративного правопорушення у порядку та випадках, встановлених Кодексом України про адміністративні правопорушення. Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, в розумінні ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення, є доказом по справі про адміністративне правопорушення. Питання щодо правильності складання протоколу про адміністративне правопорушення, встановлення наявності чи відсутності в діяннях особи складу адміністративного правопорушення, тощо, належить розглядати в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Тобто, питання розгляду та надання оцінки всім доказам, в тому числі і самому протоколу про адміністративне правопорушення, і діям співробітника поліції по його складанню здійснюється під час розгляду питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності на загальних підставах.

Слід відмітити, що працівники поліції під час складення відповідного протоколу, здійснені у зв`язку з вчиненням особою адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, виконують не владні управлінські функції, а процесуальні функції.

Крім того, ст. 221 КУпАП визначено, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.173 цього Кодексу підвідомчі районним, районним у містах, міським чи міськрайонним судам.

Враховуючи викладене, такі спори не випливають із здійснення суб`єктом владних повноважень своїх владних управлінських функцій, а тому не належать до юрисдикції адміністративних судів.

Крім того, сам протокол про адміністративне правопорушення, по якому не прийнято рішення за результатами розгляду, не є правовим актом індивідуальної дії і не може бути предметом оскарження в порядку КАС України.

Дані висновки узгоджуються з позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 10.05.2018 року у справі №760/9462/16-а.

Згідно п.1 ч.1 ст. 170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

У відповідності до ч.2 ст. 170 КАС України про відмову у відкритті провадження у справі суддя постановляє ухвалу не пізніше п`яти днів з дня надходження позовної заяви.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що у відкритті провадження в даній адміністративній справі слід відмовити, оскільки така не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства

Керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 19, 170 КАС України, ст. ст. 251, 255, 268 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Біляївського ВП ГУНП в Одеській області про скасування протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №241598.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання шляхом подачі апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Біляївський районний суд Одеської області.

Суддя С.М. Драніков