Справа № 824/1615/19-а
Суддя: Анісімов Олег Валерійович
Дата ухвалення: 2020-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2020 р. м. Чернівці Справа № 824/1615/19-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Анісімова О.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Першого заступника керівника Кіцманської місцевої прокуратури Чернівецької області Шевчука Павла Васильовича, Державної казначейської служби України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

І. РУХ СПРАВИ

1.1. 23.12.2019 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду із позовом до Першого заступника керівника Кіцманської місцевої прокуратури Чернівецької області Шевчука Павла Васильовича (відповідач-1), Державної казначейської служби України (далі - відповідач-2), в якому, з урахуванням позовних вимог, викладених у новій редакції позовної заяви, просить:

- визнати протиправною бездіяльність першого заступника керівника Кіцманської місцевої прокуратури Чернівецької області Шевчука Павла Васильовича щодо ненадання йому можливості прийняти участь в розгляді його скарги від 17.12.2019 року;

- зобов`язати першого заступника керівника Кіцманської місцевої прокуратури Чернівецької області Шевчука Павла Васильовича провести повторний розгляд його скарги від 17.12.2019 року із дотриманням прав скаржника передбачених ст. 18 Законом України «Про звернення громадян» в частині прийняття участі в перевірці поданої скарги;

- стягнути з держави України на його користь моральну шкоду, у визначеному судом розмірі, завдану йому протиправними діями, бездіяльністю першого заступника керівника Кіцманської місцевої прокуратури Чернівецької області Шевчука Павла Васильовича;

- зобов`язати Державну казначейську службу України здійснити безспірне списання коштів, у встановленому судом розмірі, з державного бюджету держави Україна, на користь позивача - ОСОБА_1 , в якості відшкодування моральної шкоди, завданої протиправними діями, бездіяльністю першого заступника керівника Кіцманської місцевої прокуратури Чернівецької області Шевчука Павла Васильовича.

1.2. Ухвалою суду від 08.01.2020 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі.

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

2.1. 17.12.2019 року ОСОБА_1 звернулася із скаргою до відповідача-1, поданою в межах Закону України «Про звернення громадян», в якій просив перевірити чи було додержано вимог закону при оголошенні його в розшук 27.08.2013 року, окрім цього заявив про бажання взяти участь у перевірці поданої скарги.

2.2. Однак, листом від 20.12.2019 року Першим заступником керівника Кіцманської місцевої прокуратури Чернівецької області Шевчука Павла Васильовича відмовлено позивачу у задоволенні вказаної скарги, що і обумовило звернення до суду з даним позовом.

ІІІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача

3.1. У поданих до суду заявах по суті справи позивач зазначає, що 02.08.2019 року, в порядку встановленому кримінальним процесуальним законодавством України, на адресу відповідача ним надіслано клопотання про скасування незаконної постанови слідчого від 27.08.2013 року про оголошення його в розшук в статусі підозрюваного у кримінальному провадженні №0000007, зареєстрованому в ЄРДР 15.04.2013 року. Відповідач є процесуальним керівником (прокурором) в даному кримінальному провадженні та здійснює нагляд за додержанням законів органами, що провадять оперативно-розшукову діяльність, дізнання, досудове слідство. Згідно з постановою відповідача від 07.08.2019 року, таке клопотання не може бути задоволене прокурором за правилами КПК України, оскільки згідно із ст. 220 КПК України, сторона захисту не уповноважена клопотати про прийняття процесуальних рішень. Правову позицію прокурора підтримала також слідчий суддя Заставнівського районного суду Пухарєва О.В. своєю ухвалою від 30.08.2019 року.

3.2. Таким чином вказує, що прокурор та слідчий суддя встановили, що він не має права звертатися до прокурора із клопотанням про скасування протиправної постанови слідчого про його розшук, оскільки право на таке звернення не передбачене нормами КПК України.

3.3. Зазначає, що з огляду на наведене, ним були вичерпані можливості захистити свої права і свободи від порушень і протиправних посягань в порядку встановленому кримінальним процесуальним законодавством України, а тому він змушений був звернутися до відповідача із скаргою на протиправні дії органу, що проводить оперативно-розшукову діяльність, дізнання, досудове слідство - за приписами Закону України «Про звернення громадян».

3.4. Стверджує, що в даному випадку, він поскаржився на протиправні дії органу, що проводить оперативно-розшукову діяльність, дізнання, досудове слідство. У своїй скарзі до відповідача, він просив перевірити чи було додержано вимог закону при оголошенні його в розшук 27.08.2013 року та надати йому з цього приводу письмову відповідь. Керуючись нормами ст. 18 Закону України «Про звернення громадян», він повідомив відповідача, що при розгляді його скарги він користуватиметься послугами адвоката та заявив про бажання взяти участь у перевірці поданої скарги. У зв`язку з цим, просив відповідача повідомити про час та місце розгляду моєї скарги електронним листом.

3.5. Вказує, що 20.12.2019 на його електронну адресу надійшов лист відповідача, вих.№89-198-15, у якому останній повідомив, що питання щодо скасування постанови про оголошення його у розшук від 27.08.2013 року вирішено в рамках кримінального процесуального законодавства 08.08.2019 року та не встановлено підстав для скасування зазначеної постанови, а тому зазначене питання не може бути повторно розглянуто в порядку Закону України «Про звернення громадян».

3.6. Позивач зазначає, що викладена в листі відповідача інформація не відповідає дійсності, оскільки ним не перевірялося питання законності постанови слідчого від 27.08.2013 року про оголошення його в розшук в рамках кримінального процесуального законодавства.

3.7. Окрім того, відповідач проігнорував його заяву про бажання взяти участь у перевірці поданої скарги та, перевищивши надані йому законом повноваження, позбавив його права, передбаченого ст.18 Закону України «Про звернення громадян», прийняти участь у перевірці поданої скарги.

Так, у відповіді на відзив він зазначає, що не погоджується із вказаними у відзиві на позовну заяву доводами відповідача. Вказує, що всі викладені у відзиві аргументи, стосуються обставин кримінального провадження №0000007 від 15.04.2013 року і не мають жодного відношення до порушення його прав, визначених Законом України «Про звернення громадян».

3.8. Вважає, що під час подання скарги прокурору від 17.12.2019 року, ним дотримано вимог Закону України «Про звернення громадян», мета звернення була обґрунтованою та легітимною, а тому відповідач був зобов`язаний розглянути її у відповідний спосіб та надати належну відповідь.

3.9. Протиправна бездіяльність відповідача викликала у нього розчарування новою владою, зневіру до позитивних змін в правоохоронній системі України, психологічне напруження у зв`язку із необхідністю звертатися до суду та вживати інших заходів спрямованих на відновлення його порушених прав, додаткові незручності пов`язані з тим, що йому приходиться витрачати увесь вільний та частково робочий час на доведення очевидних фактів порушення моїх прав.

3.10. Всі наведені обставини завдають йому нестерпних душевних страждань та значної моральної шкоди.

Позиція відповідача

3.11. 24.01.2020 року Першим заступником керівника Кіцманської місцевої прокуратури Чернівецької області Шевчуком Павлом Васильовичем (відповідачем-1) подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого позов вважає безпідставним, а тому в задоволенні такого просив відмовити.

3.12. В обґрунтування вказаного зазначає наступне.

У провадженні СВ Заставнівського відділення поліції Кіцманського ВП ГУ НП в Чернівецькій області перебуває кримінальне провадження №0000007 від 15.04.2013 року за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 191 КК України, в якому ОСОБА_1 являється підозрюваним. Досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні на даний момент зупинено, у зв`язку із виконанням процесуальних дій в межах міжнародного співробітництва.

3.13. 18.12.2019 року до Кіцманської місцевої прокуратури надійшло звернення ОСОБА_1 з приводу протиправного оголошення його в розшук в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000007.

3.14. 20.12.2019 року листом місцевої прокуратури повідомлено ОСОБА_1 про те, що суть порушеного питання викладеного в його зверненні уже розглядалося місцевою прокуратурою в рамках кримінального процесуального законодавства та не може бути вирішено в рамках Закону України «Про звернення громадян».

3.15. Не погоджуючись з вищевказаним листом позивач звернувся до суду з даним позовом, що обґрунтований порушенням його прав заявника, передбачених ст. 18 Закону України «Про звернення громадян».

3.16. Проте, відповідно до ст. 12 Закону України «Про звернення громадян» визначено, що дія цього Закону не поширюється на порядок розгляду заяв і скарг громадян, встановлений кримінальним процесуальним, цивільно- процесуальним, трудовим законодавством, законодавством про захист економічної конкуренції, законами України «Про судоустрій і статус суддів» та «Про доступ до судових рішень», Кодексом адміністративного судочинства України, законами України «Про засади запобігання і протидії корупції», «Про виконавче провадження».

3.17. В той же час, ч. 1 ст. 220 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) визначено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника, слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

3.18. Таким чином, вимогами чинного КПК України встановлено порядок та предмет клопотань, які можуть бути адресовані слідчому прокурору стороною захисту під час досудового розслідування.

3.19. Клопотання щодо скасування постанови про оголошення ОСОБА_1 у розшук від 27.08.2013 року неодноразово були предметом розгляду місцевої прокуратури та за результатами проведення вивченням матеріалів кримінального провадження, у відповідності до вимог ст. 220 КПК України, виносилися постанови про відмову у задоволенні клопотань, про що повідомлявся позивач відповідними листами №89-198-15 від 03.08.2017 року, №89-198-15 від 23.08.2017 року, №89-198-15 від 22.03.2018 року, №89-198-15 від 07.08.2019 року, №89-198-15 від 30.10.2019 року.

3.20. В подальшому, відповіді місцевої прокуратури оскаржувалися ОСОБА_1 до слідчих суддів Заставнівського районного суду Чернівецької області та з даного приводу винесено ряд ухвал, якими у задоволенні скарг ОСОБА_1 , відмовлено, а підстав для скасування постанови про оголошення ОСОБА_1 у розшук від 27.08.2013 року - не встановлено (ухвали суду: № 716/1255/17 від 07.08.2017 року, №716/1255/17 від 06.09.2017 року, №716/885/17 від 05.04.2018 року, №716/1790/16 від 30.08.2019 року).

3.21. Також законність постанови про оголошення в розшук ОСОБА_1 від 27.08.2013 року перевірялося слідчим суддею Першотравневого районною суду м. Чернівці під час постановления ухвали від 28.08.2013 року у справі № 725/4956/13-к про надання дозволу на затримання ОСОБА_1 з метою приводу в судове засідання.

3.22. Таким чином, питання законності постанови про оголошення ОСОБА_1 у розшук від 27.08.2013 року неодноразово розглядалося у порядку, передбаченому кримінально-процесуальним законодавством та вказана постанова залишена в силі.

3.23. Тому вважає, що усвідомлюючи свій статус підозрюваної особи у кримінальному провадженні №0000007 ОСОБА_1 звернувся до процесуального прокурора зі скаргою від 17.12.2019 року у вигляді звернення відповідно до Закону України «Про звернення громадян» з питань, які фактично віднесені до кримінально-процесуальних повноважень прокурора, лише з метою створення штучних підстав для подальшого звернення із цією позовною заявою в межах адміністративного судочинства.

3.24. При цьому, суть звернення зводилася до перевірки додержання вимог закону при оголошенні ОСОБА_1 в розшук від 27.08.2013 року та надання йому з цього приводу письмової відповіді.

3.25. Втім, чинним законодавством, а саме Конституцією України та Законом України «Про прокуратуру» чітко регламентовано функції прокуратури, та не встановлено можливості надання прокурором «оцінки», «висновку» чи «заключения» щодо законності прийнятого того чи іншого рішення органами досудового слідства, прокуратури чи суду.

3.26. Щодо відшкодування моральної шкоди відповідач-1 зазначає, що позивачем не надано суду жодних доказів, якими б останній доводив наслідки морального характеру від незаконних, на його думку, дій місцевої прокуратури. Таким чином, доводи позивача про завдання йому моральної шкоди внаслідок психологічного напруження через нібито протиправну бездіяльність місцевої прокуратури не доведені жодними доказами та є надуманими.

IV. ЗАЯВИ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

4.1. Заяв та клопотань від учасників справи до суду не надходило.

V. ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

5.1. Дослідженням матеріалів справи судом встановлено, що у провадженні СВ Заставнівського відділення поліції Кіцманського ВП ГУ НП в Чернівецькій області перебуває кримінальне провадження №0000007 від 15.04.2013 року за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 191 КК України.

22.08.2013 року заступником начальника СВ ЛВ на ст. Чернівці УМВС України на Львівський залізниці Гончаруком ІЗ.В. за погодженням із заступником Чернівецького прокурора з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері Іванюком О.О. винесено повідомлення про підозру ОСОБА_1

27.08.2013 року заступником начальника СВ лінійного відділу на ст. Чернівці УМВС України на Львівський залізниці Гончаруком В.В. винесено постанову про оголошення в розшук підозрюваного ОСОБА_1 .

За результатами проведення досудового розслідування, 01.10.2014 виконувачем обов`язків прокурора Чернівецької області у відповідно до вимог ст. 480-481 КПК України складене повідомлення про підозру ОСОБА_1 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191 Кримінального кодексу України (далі - КК України).

27.08.2013 року заступником начальника СВ лінійного відділу на ст. Чернівці УМВС України на Львівський залізниці Гончаруком В.В. винесено постанову про оголошення в розшук підозрюваного ОСОБА_1

28.08.2013 року у справі № 725/4956/13-к слідчим суддею Першотравневого районною суду м. Чернівці постановлена ухвала, якою надано дозвіл на затримання ОСОБА_1 з метою приводу для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (а.с. 35-37).

5.2. Позивачем неодноразово, у період з 31.07.2017 року по 30.10.2019 року, подавалися клопотання щодо скасування постанови про оголошення ОСОБА_1 у розшук від 27.08.2013 року, за результатами розгляду яких, у відповідності до вимог ст. 220 КПК України, Першим заступником керівника Кіцманської місцевої прокуратури Чернівецької області Шевчуком П.В. виносилися постанови про відмову у задоволенні клопотань, про що повідомлявся позивач відповідними листами №89-198-15 від 03.08.2017 року (а.с. 38-40), №89-198-15 від 23.08.2017 року (а.с. 42-45), №89-198-15 від 22.03.2018 року (а.с. 47-49), №89-198-15 від 07.08.2019 року (а.с. 51-52), №89-198-15 від 30.10.2019 року (а.с. 55-56).

5.3. Зазначені відповіді місцевої прокуратури оскаржувалися ОСОБА_1 до Заставнівського районного суду Чернівецької області, за результатом розгляду яких підстав для скасування постанови про оголошення ОСОБА_1 у розшук від 27.08.2013 року - не встановлено, а у задоволенні скарг ОСОБА_1 відмовлено, що підтверджується наявними у матеріалах справи ухвалами Заставнівського районного суду Чернівецької області (ухвали суду: по справі № 716/1255/17 від 07.08.2017 року, по справі №716/1255/17 від 06.09.2017 року, по справі №716/885/17 від 05.04.2018 року, по справі №716/1790/16-к від 30.08.2019 року) (а.с. 41, 46, 50, 53-54).

5.4. 17.12.2019 року ОСОБА_1 звернулася із скаргою до Першого заступника керівника Кіцманської місцевої прокуратури Чернівецької області Шевчука Павла Васильовича, поданою в межах Закону України «Про звернення громадян». У вказаній скарзі позивач просив відповідача-1 перевірити чи було додержано вимог закону при оголошенні його в розшук 27.08.2013 року та надати йому з цього приводу письмову відповідь. Окрім цього, керуючись нормами ст. 18 Закону України «Про звернення громадян», повідомив відповідача-1, що при розгляді його скарги він користуватиметься послугами адвоката та заявив про бажання взяти участь у перевірці поданої скарги. У зв`язку з цим, просив відповідача-1 повідомити про час та місце розгляду його скарги електронним листом (а.с. 2 зворотній бік-3).

5.5. Листом від 20.12.2019 року №89-198-15 Першим заступником керівника Кіцманської місцевої прокуратури Чернівецької області Шевчуком П.В. відмовлено позивачу у задоволенні вказаної скарги. При цьому, надано відповідь наступного змісту:

«Ваша скарга від 17.12.2019, подана в порядку Закону України «Про звернення громадян» щодо перевірки додержання вимог закону при оголошені Вас у розшук у кримінальному провадженні №0000007 від 15.04.2013 Кіцманською місцевою прокуратурою розглянута.

Встановлено, що у провадженні СВ Заставнівського відділення поліції Кіцманського ВП ГУ НП в Чернівецькій області перебуває кримінальне провадження №0000007 від 15.04.2013 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 191 КК України.

При цьому, інформую, що 05.08.2019 Кіцманською місцевою прокуратурою розглянуто клопотання в порядку ст. 220 КПК України щодо скасування постанови про оголошення Вас у розшук від 27.08.2013 та з даного приводу 08.08.2019 винесено постанову про відмову у задоволенні Вашого клопотання.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про звернення громадян» визначено, що дія цього Закону не поширюється на порядок розгляду заяв і скарг громадян, встановлений кримінальним процесуальним, цивільно-процесуальним, трудовим законодавством, законодавством про захист економічної конкуренції, законами України «Про судоустрій і статус суддів» та «Про доступ до судових рішень», Кодексом адміністративного судочинства України, законами України «Про засади запобігання і протидії корупції», «Про виконавче провадження».

Таким чином, питання щодо скасування постанови про оголошення Вас у розшук від 27.08.2013 вирішено в рамках кримінального процесуального законодавства 08.08.2019 та не встановлено підстав для скасування вказаної постанови, а тому зазначене питання не може бути повторно розглянуто в порядку Закону України «Про звернення громадян».» (а.с. 3 зворотній бік, 57).

VІ. ПОЗИЦІЯ СУДУ

6.1. Предметом цього спору є бездіяльність Першого заступника керівника Кіцманської місцевої прокуратури Чернівецької області Шевчука Павла Васильовича щодо ненадання позивачу можливості прийняти участь в розгляді його скарги від 17.12.2019 року, а тому суд має надати зазначеній бездіяльності оцінку на предмет відповідності чинним нормативно-правовим актам, через призму верховенства права.

6.2. Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

6.3. Відповідно до ст. 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

6.4. Спеціальним законом, який регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення є Закон України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 року №393/96-ВР (далі - Закон №393/96-ВР).

6.5. Відповідно до частини 1 статті 1 Закону №393/96-ВР громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

6.6. Статтею 3 Закону №393/96-ВР передбачено, що під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги. Так, заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

6.7. Згідно статті 4 Закону №393/96-ВР до рішень, дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені, належать такі у сфері управлінської діяльності, внаслідок яких: порушено права і законні інтереси чи свободи громадянина (групи громадян); створено перешкоди для здійснення громадянином його прав і законних інтересів чи свобод; незаконно покладено на громадянина які-небудь обов`язки або його незаконно притягнуто до відповідальності.

6.8. Відповідно до частини 1 статті 5 Закону №393/96-ВР звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

6.9. Статтею 7 Закону №393/96-ВР визначено, що звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду. Забороняється відмова в прийнятті та розгляді звернення з посиланням на політичні погляди, партійну належність, стать, вік, віросповідання, національність громадянина, незнання мови звернення. Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обгрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями. Забороняється направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються.

6.10. Порядок розгляду звернень у формі заяв та скарг визначений статтями 15 та 16 вищевказаного Закону.

6.11. Згідно частин 1, 3, 4 статті 15 Закону №393/96-ВР органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

6.12. Відповідно до частини 1 статті 16 Закону №393/96-ВР скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об`єднання громадян, засобів масової інформації, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду.

6.13. Статтею 18 Закону №393/96-ВР визначено права громадянина при розгляді заяви чи скарги. Зокрема, громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право: особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви; знайомитися з матеріалами перевірки; подавати додаткові матеріали або наполягати на їх запиті органом, який розглядає заяву чи скаргу; бути присутнім при розгляді заяви чи скарги; користуватися послугами адвоката або представника трудового колективу, організації, яка здійснює правозахисну функцію, оформивши це уповноваження у встановленому законом порядку; одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги; висловлювати усно або письмово вимогу щодо дотримання таємниці розгляду заяви чи скарги; вимагати відшкодування збитків, якщо вони стали результатом порушень встановленого порядку розгляду звернень.

6.14. Згідно статті 19 Закону №393/96-ВР органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; відміняти або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

6.15. У разі необхідності та за наявності можливостей розгляд звернень громадян покладається на посадову особу чи підрозділ службового апарату, спеціально уповноважені здійснювати цю роботу, в межах бюджетних асигнувань. Це положення не відміняє вимоги частини 9 цієї статті.

6.16. Судом встановлено, що 17.12.2019 року ОСОБА_1 звернулася із скаргою до Першого заступника керівника Кіцманської місцевої прокуратури Чернівецької області Шевчука Павла Васильовича, поданою в межах Закону України «Про звернення громадян», якою просив перевірити чи було додержано вимог закону при оголошенні його в розшук 27.08.2013 року та надати йому з цього приводу письмову відповідь. Окрім цього, керуючись нормами ст. 18 Закону України «Про звернення громадян», повідомив відповідача-1, що при розгляді його скарги він користуватиметься послугами адвоката та заявив про бажання взяти участь у перевірці поданої скарги. У зв`язку з цим, просив відповідача-1 повідомити про час та місце розгляду його скарги електронним листом

6.17. Як вбачається із матеріалів справи, Першим заступником керівника Кіцманської місцевої прокуратури Чернівецької області Шевчуком П.В. скарга, подана позивачем, розглянута без його участі.

6.18. В обґрунтування своїх тверджень щодо не запрошення позивача на розгляд скарги від 17.12.2019 року листом від 20.12.2019 року №89-198-15 відповідач-1 повідомив, що питання щодо скасування постанови про оголошення позивача у розшук від 27.08.2013 року вирішено в рамках кримінального процесуального законодавства та не встановлено підстав для скасування вказаної постанови, а тому зазначене питання не може бути повторно розглянуто в порядку Закону України «Про звернення громадян».

6.19. На переконання суду, вказані доводи відповідача у листі від 20.12.2019 року №89-198-15 є обґрунтованими, оскільки дія Закону №393/96-ВР не поширюється на порядок розгляду заяв і скарг громадян, встановлений кримінальним процесуальним, цивільно-процесуальним, трудовим законодавством, законодавством про захист економічної конкуренції, законами України «Про судоустрій і статус суддів» та «Про доступ до судових рішень», Кодексом адміністративного судочинства України, законами України «Про запобігання корупції», «Про виконавче провадження».

6.20. У поданій скарзі позивач фактично просить перевірити законність дій органу досудового розслідування в межах кримінального провадження, однак, на переконання суду, такі питання у відповідності до вимог статті 12 Закону України «Про звернення громадян» підлягають вирішенню в порядку встановленому кримінально-процесуальним законодавством.

Зокрема, відповідно до частини 1 статті 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

6.21. При цьому, суд звертає увагу на те, що саме на такий порядок оскарження дій чи бездіяльності органів досудового розслідування вказала Велика Палата Верховного суду у постанові від 11.12.2019 року по справі № 645/314/17, зокрема констатувала, що особа, яка вважає свої права порушеними, має право оскаржити дії чи бездіяльність органів досудового розслідування за правилами КПК України.

6.22. Разом з цим, суд констатує, що питання правомірності постанови про оголошення ОСОБА_1 у розшук від 27.08.2013 року у розшук неодноразово перевірялися у судовому порядку та підстав для її скасування не встановлено, підтвердженням чого є наявні у матеріалах справи ухвали Заставнівського районного суду Чернівецької області (ухвали суду: по справі № 716/1255/17 від 07.08.2017 року, по справі №716/1255/17 від 06.09.2017 року, по справі №716/885/17 від 05.04.2018 року, по справі №716/1790/16-к від 30.08.2019 року) (а.с. 41, 46, 50, 53-54). Про вказане позивачу також роз`яснено відповідачем-1 у листі від 20.12.2019 року №89-198-15.

6.23. За таких обставин вбачається, що з приводу порушених у скарзі позивачем питань, відповідачем з посиланням на приписи норм КПК України, надано вичерпну відповідь, із зазначенням того, що питання правомірності постанови про оголошення позивача у розшук вирішено в рамках кримінального процесуального законодавства.

6.24. Відтак суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльність першого заступника керівника Кіцманської місцевої прокуратури Чернівецької області Шевчука Павла Васильовича щодо ненадання йому можливості прийняти участь в розгляді його скарги від 17.12.2019 року та зобов`язання першого заступника керівника Кіцманської місцевої прокуратури Чернівецької області Шевчука Павла Васильовича провести повторний розгляд його скарги від 17.12.2019 року із дотриманням прав скаржника передбачених ст. 18 Законом України «Про звернення громадян» в частині прийняття участі в перевірці поданої скарги, оскільки відповідачем не порушено жодної норми, яка врегульовує спірні правовідносини виключно в межах Закону України «Про звернення громадян».

6.25. При цьому суд зазначає, що оскільки дія Закону України «Про звернення громадян» не поширюється на порядок розгляду заяв і скарг громадян, встановлений кримінальним процесуальним, слідує, що останні не можуть реалізувати свої права передбачені статтею 18 цього Закону в силу відсутності предмету його врегулювання.

6.26. Отже в досліджуваних правовідносинах позивач не міг реалізувати право на прийняття участі в розгляді його скарги від 17.12.2019 року, а тому прокурор не порушив його права гарантовані статтею 18 Закону України «Про звернення громадян».

6.27. Щодо вимог про стягнення моральної шкоди суд зазначає наступне.

6.28. Так, відповідно до частини 4 статті 611 ЦК України моральна шкода підлягає відшкодуванню у разі порушення зобов`язань у випадку встановлення такої відповідальності законом або договором.

Поняття моральної (немайнової) шкоди і порядок її відшкодування визначається статтею 23 ЦК України. Так, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Підставами для відшкодування моральної шкоди можуть бути, зокрема, порушення майнових, особистих немайнових прав особи, а також зобов`язань у випадках, передбачених договором або законом.

6.29. Відповідно до загальних підстав відповідальності за матеріальну та моральну шкоду згідно статей 1166, 1167 ЦК України та пункту 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року "Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" юридичною підставою виникнення відповідальності за заподіяну шкоду є склад цивільного правопорушення, тобто протиправна винна поведінка заподіювача шкоди, який включає в себе наступні невід`ємні елементи: 1) безпосередньо наявність такої шкоди; 2) протиправність діяння її заподіювача; 3) наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправним діянням її заподіювача; 4) вині останнього в її заподіянні. Особа звільняється від відповідальності по відшкодуванню шкоди якщо остання була заподіяна не з її вини.

6.30. Таким чином, стягнення моральної шкоди є можливим виключно у разі наявності протиправності дій/бездіяльності відповідача-1 щодо позивача, якої у спірних правовідносинах у цій справі не було, а відтак в задоволені позовних вимог про стягнення моральної шкоди слід відмовити.

VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ

7.1. Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. На розвиток зазначених положень Конституції України частиною другою статті 2 КАС України визначені критерії законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, яким є відповідач.

7.2. Відповідно до частин 1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

7.3. Відповідачем доведено правомірність відмови у розгляді та задоволенні скарги позивача, натомість останнім не доведено суду її протиправність, а тому, суд вважає, що позовні вимоги позивача є не обґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

VIII. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

8.1. Статтею 139 КАС України вирішено питання розподілу судових витрат.

8.2. При поданні до суду цього позову позивач сплатив судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп., що підтверджується квитанцією № 0.0..1 від 20.12.2019 року (а.с. 7), однак враховуючи те, що у задоволенні позову відмовлено повністю, суд не компенсує йому та не стягує на його користь ці витрати.

На підставі викладеного, керуючись статтями 73-77, 90, 241-246, 250 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Першого заступника керівника Кіцманської місцевої прокуратури Чернівецької області Шевчука Павла Васильовича, Державної казначейської служби України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити у повному обсязі.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1, e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач-1 - Перший заступник керівника Кіцманської місцевої прокуратури Чернівецької області Шевчука Павла Васильовича (59400, м. Заставна, вул. Гагаріна, 2).

Відповідач-2 - Державна казначейська служба України (01601, м. Київ, вул. Бастіонна, 6, ).

Суддя О.В. Анісімов