Справа № 640/15783/19
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2020-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 лютого 2020 року м. Київ № 640/15783/19
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Шулежка В.П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:
До Окружного адміністративного суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі відповідач, ГУ ПФУ в м. Києві), в якому просить:

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , у період з 18.07.2018 по 31.12.2018 року виходячи з розрахунку 71 процент від грошового забезпечення для обчислення пенсії на підставі Довідки наданої Державним підприємством обслуговування повітряного руху України (додаток 7) та з 01.01.2019 виходячи з розрахунку 71 процент від грошового забезпечення для обчислення пенсії на підставі Довідки наданої Державним підприємством обслуговування повітряного руху України (додаток 8) та стягнути заборгованість згідно проведення перерахунку на користь ОСОБА_1 .

В обґрунтування позову позивач зазначив, що він перебуває на пенсійному обліку в ГУ ПФУ України в м. Києві і отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Розмір призначеної пенсії становив 71% сум грошового забезпечення. Позивач вказує, що з 01.01.2019 в Державному підприємстві обслуговування повітряного руху України, де він проходив службу перед виходом на пенсію, на підставі наказів від 11.01.2019 №19 «Про підвищення посадових окладів військовослужбовцям, відрядженим до «Украероруху» та від 26.04.2019 №383 «Про затвердження переліків назв посад та розмірів окладів військовослужбовців за прирівняними посадами», відбулося підвищення грошового забезпечення військовослужбовців.

У зв`язку з вищенаведеним, позивач звернувся з листом до ГУ ПФУ України в м. Києві з проханням здійснити перерахунок та виплату пенсії на підставі довідок про грошове забезпечення, однак у перерахунку пенсії йому було відмовлено.

Позивач не погоджується з таким рішенням та вважає, бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови у перерахунку раніше призначеної йому пенсії протиправною, та такою що не відповідає діючому законодавству України з питань пенсійного забезпечення військовослужбовців, чим порушує його права.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.08.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Вказаною ухвалою відповідачу надано час для надання відзиву протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Від Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві до суду надійшов відзив на позовну заяву разом з копією пенсійної справи, в якому відповідач просив відмовити в задоволенні позову та зазначив, що розмір пенсії позивача з 01.01.2018 проведено відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» на підставі довідки Київського військового комісаріату про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

До суду від позивача надійшла відповідь на відзив відповідача на позовну заяву, в якому підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Виходячи з положень пункту 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов до висновку про можливість розгляду даної адміністративної справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 з 12.11.1976 по 22.03.2004 проходив військову службу в Збройних Силах України.

Наказом першого заступника Міністра оборони України від 08.12.1999 №13 пм позивач відряджений для подальшого проходження військової служби до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України «Украерорух» (далі - Украерорух), де проходив службу на різних посадах та отримував грошове забезпечення.

Згідно витягу із наказу першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України (по особовому складу) від 09.03.2004 №9-пм відповідно до Положення про проходження військової служби особам офіцерського складу, прапорщиками (мічманами) Збройних Сил України старшого прапорщика ОСОБА_1 , інспектора режимно -секретного відділу РСП «Київцентраеро» Украероруху, звільнено з військової служби у запас за станом здоров`я та з посади, виключено зі списків особового складу Украероруху з подальшим зарахуванням на військовий облік до Дарницького РВК м. Києва.

Наказом директора ДП ОПР України від 22.03.2004 №100/о на підставі наказу першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 09.03.2004 №9-пм звільнено з посади інспектора режимно-секретного відділу регіонального структурного підрозділу «Київцентраеро» ДП ОПР України.

ОСОБА_1 є військовим пенсіонером, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві. З 23.03.2004 призначено пенсію на підставі Закону України від 09.04.1992 №2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Згідно розрахунку, позивачу призначено пенсію за вислугою років в розмірі 71% від суми грошового забезпечення відповідної посади.

Відповідно до наказів Державного підприємства обслуговування повітряного руху України від 11.01.2019 №19 «Про підвищення посадових окладів військовослужбовцям, відрядженим до Украаероруху» та від 26.04.2019 №383 «Про затвердження переліків назв посад та розмірів окладів військовослужбовців за прирівняними посадами», з 01.01.2019 відбулося підвищення грошового забезпечення військовослужбовців.

Позивач звернувся листами від 23.05.2019 та 05.06.2019 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві з заявами про здійснення перерахунку та виплату йому пенсії на підставі Довідок від 17.05.2019 №1-24.2.2/2687/19 з 01.01.2019, від 22.05.2019 №1-24.2.2/2739/19 у період з 18.07.2018 по 31.12.2018.

За результатом розгляду звернень позивача, ГУ ПФУ листом від 14.06.2019 №129686/03 відмовило у перерахунку пенсії, мотивуючи тим, що Кабінетом Міністрів України не прийнято нормативно-правовий акт, який би визначав умови та порядок перерахунку пенсій військовослужбовців.

Вважаючи дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови у перерахунку раніше призначеної йому пенсії протиправною, та такою що не відповідає діючому законодавству України з питань пенсійного забезпечення військовослужбовців протиправними, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини в сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі є Закон України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон №2262-ХІІ).

Водночас з 01.01.2017 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 №1774-VIII (далі - Закон №1774-VIII), відповідно до якого частину 4 статті 63 Закону № 2262-ХІІ викладено у такій редакції: Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Пунктом 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону №1774-VIII Кабінету Міністрів України доручено у тримісячний термін з дня набрання ним чинності привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом.

Однак нормативно-правові акти центральних органів влади у відповідність із цим Законом приведені не були, що і послужило підставою для відмови у перерахунку пенсії позивача.

Даючи оцінку правомірності дій відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії позивача, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень частини 5 статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їх сімей.

За приписом частини 2 Конституції органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи (частина 1 статті 8, частина 1 статті 58 Конституції України).

Стаття 22 Конституції України проголошує непорушність конституційних прав і свобод та визначає принцип, відповідно до якого при прийнятті нових законів, або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист громадян, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 №8-рп/99 у справі щодо права на пільги, від 20.03.2002 року №5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій, від 20.12.2016 №7-рп/2016 у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо неконституційності частини сьомої статті 43Закону № 2262-ХІІ).

У рішенні від 20.12.2016 №7-рп/2016 Конституційний Суд України зазначив, що норми-принципи частини п`ятої статті 17 Конституції України щодо забезпечення державою соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей є пріоритетними та мають безумовний характер. Тобто заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту вказаної категорії осіб, у зв`язку, зокрема, з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані чи звужені.

Водночас у рішенні від 25.01.2012 №3-рп/2012 Конституційний Суд України розтлумачив, що ефективне здійснення Кабінетом Міністрів України як вищого органу у системі органів виконавчої влади своїх повноважень є основою для вжиття ним заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина, проведення політики у сфері соціального захисту, фінансової та податкової політики. Така політика базується на передбачених у законодавстві державних соціальних стандартах та державних соціальних гарантіях. При цьому державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії можуть бути визначені як законами України, так і іншими нормативно-правовими актами, зокрема актами Кабінету Міністрів України.

У вказаному рішенні Конституційний Суд України виходив з того, що надання Верховною Радою України права Кабінету Міністрів України встановлювати у випадках, передбачених законом, порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, пов`язується з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Отже аналізуючи вищенаведені положення Конституції України в контексті рішень Конституційного Суду України та ураховуючи пріоритетність законів в порівнянні з постановами Кабінету Міністрів України і принцип дії закону в часі, суд дійшов висновку, що невиконання Кабінетом Міністрів України своїх повноважень у сфері соціального захисту не може бути підставою для обмеження визначеного законом права позивача на перерахунок пенсії.

З огляду на вищевикладене при вирішенні позову суд керується нормою ч.3 статті 63 Закону № 2262-ХІІ в редакції, яка діяла на момент призначення позивачу пенсії, та чинними актами Кабінету Міністрів України та Президента України.

Так, зі змісту частини 3 статті 63 Закону №2262-ХІІ вбачається, що підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, наділеного правом встановлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.

Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 19.07.1999 №1281 «Про створення об`єднаної цивільно-військової системи організації повітряного руху України» передбачено, зокрема, що грошове та матеріальне забезпечення військовослужбовців, відряджених до Украероруху, потрібно здійснювати у порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2001 №104 «Про порядок і норми грошового та матеріального забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України, інших військових формувань, осіб начальницького складу органів внутрішніх справ, органів і установ виконання покарань, відряджених до органів виконавчої влади та інших цивільних установ».

Відповідно до пункту 80 Положення про проходження військової служби відповідними категоріями військовослужбовців, затвердженого Указом Президента України від 07.11.2001 №1053/2001, пенсійне забезпечення звільнених у запас або у відставку відряджених військовослужбовців здійснюється на загальних підставах, передбачених законодавством для військовослужбовців.

За правилами пункту 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45 (далі - Порядок), перерахунок раніше призначених відповідно до Закону №2262-ХІІ пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за зазначеним Законом, або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

Абзацом 7 п.3 Порядку встановлено, що особам, що відряджалися для виконання службових обов`язків до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших установ, організацій і підприємств та були звільнені із служби у зв`язку з виходом на пенсію безпосередньо з посад, на яких вони перебували, перерахунок пенсій провадиться на підставі довідок про розмір грошового забезпечення, виданих зазначеними органами, установами, організаціями і підприємствами.

Пунктом 5 постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» передбачено, що керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання, надано право установлювати посадові оклади військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу, посади яких не передбачені цією постановою, у відповідних випадках.

Відтак, Кабінет Міністрів України делегував керівникам державних органів своє право керівникам державних органів, у тому числі й директору Державного підприємства обслуговування повітряного руху України визначати розміри посадових окладів військовослужбовців, які відряджені до Украероруху, а тому накази директора Державного підприємства обслуговування повітряного руху України 13.07.2018 №412 «Про затвердження Положення про порядок виплати грошового забезпечення та інших виплат військовослужбовцям Збройних Сил України, відрядженим до Украероруху», від 26.04.2019 №383 «Про затвердження переліків назв посад та розмірів окладів військовослужбовців за прирівняними посадами» якими з 18.07.2018 збільшено розмір грошового забезпечення та накази від 11.01.2019 №19 «Про підвищення посадових окладів військовослужбовцям, відрядженим до Украаероруху», від 26.04.2019 №383 «Про затвердження переліків назв посад та розмірів окладів військовослужбовців за прирівняними посадами» яким з 01.01.2019 збільшено розмір грошового забезпечення, а тому є підставою для перерахунку пенсії відповідно до частини 3 статті 63 Закону № 2262-ХІІ.

Даний висновок узгоджується з позицією, що викладена в постановах Верховного Суду від 03.10.2018 у справі №127/4267/17, від 16.10.2018 у справі №522/16882/17 та від 31.01.2019 у справі №638/6363/17.
Отже, суд приходить до висновку, що відповідач неправомірно відмовив позивачу в здійсненні перерахунку пенсії за довідками 17.05.2019 №1-24.2.2/2687/19, від 22.05.2019 №1-24.2.2/2739/19 виданими Державним підприємством обслуговування повітряного руху України на виконання Наказу ДП «Украерорух» від 11.01.2019 №19 «Про підвищення посадових окладів військовослужбовцям, відрядженим до Украероруху», яким з 01.01.2019 збільшено розмір грошового забезпечення за посадою інспектора режимно-секретного відділу регіонального структурного підрозділу «Київцентраеро», яку обіймав позивач до звільнення.

Згідно із частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірність та обґрунтованість відмови позивачу в здійсненні перерахунку пенсії за довідками виданими Державним підприємством обслуговування повітряного руху України на виконання Наказу ДП «Украерорух» від 11.09.2019 №19.

Натомість, позивачем надано достатньо доказів в підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги.

За таких обставин, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 72-77, 241-246, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) задовольнити повністю.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , у період з 18.07.2018 по 31.12.2018 виходячи з розрахунку 71% відповідних сум грошового забезпечення для обчислення пенсії на підставі Довідки наданої Державним підприємством обслуговування повітряного руху України від 22.05.2019 №1-24.2.2/2739/19 та з 01.01.2019 виходячи з розрахунку 71% від грошового забезпечення для обчислення пенсії на підставі Довідки наданої Державним підприємством обслуговування повітряного руху України від 17.05.2019 №1-24.2.2/2687/19 та виплатити різницю з урахуванням раніше проведених виплат.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 768,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст.293, 295-297 КАС України з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини першої Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції згідно з Законом України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Суддя В.П. Шулежко