Справа № 360/3919/19
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2020-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2020 року справа №360/3919/19

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сіваченка І.В., суддів: Гаврищук Т.Г., Геращенка І.В., секретар судового засідання Антонюк А.С., за участі представника позивача Слєсарєва І.Е., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Лисичанської міської ради Луганської області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2019 року (повне судове рішення складено 20 грудня 2019 року в м. Сєвєродонецьку) у справі № 360/3919/19 (суддя в І інстанції Пляшкова К.О.) за позовом ОСОБА_1 до Лисичанської міської ради Луганської області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Лисичанської міської ради Луганської області (далі Лисичанська міська рада) з такими вимогами (з урахуванням заяви позивача від 31 жовтня 2019 року про зміну предмета позову - т.1 арк. спр. 203-204):

1) визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування і невиплати позивачу надбавки за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 10 % за період з січня 2019 року по червень 2019 року (включно); надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи у розмірі 100 % посадового окладу (з урахуванням надбавки за ранг та надбавки за вислугу років) за період з січня 2019 року по серпень 2019 року (включно); допомоги для оздоровлення при наданні щорічної відпустки за 2019 рік; матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2019 рік; щомісячної премії у розмірі 10 % за період з січня 2019 року по серпень 2019 року (включно); та щодо невирішення у встановленому порядку про преміювання позивача за період з січня по грудень 2018 року (включно);

2) зобов`язати відповідача вирішити питання щодо преміювання або позбавлення премії позивача в межах затвердженого фонду оплати праці на 2018 рік відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» за період з січня 2018 року по грудень 2018 року (включно);

3) стягнути з відповідача на користь позивача щомісячну премію у розмірі 10% за період з січня 2019 року по серпень 2019 року (включно) в сумі 16409,97 грн; надбавку за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 10 % за період з січня 2019 року по червень 2019 року (включно) в сумі 5899,17 грн; надбавку за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи у розмірі 100 % посадового окладу (з урахуванням надбавки за ранг та надбавки за вислугу років) за період з січня 2019 року по серпень 2019 року (включно) в сумі 82049,88 грн; допомогу для оздоровлення при наданні щорічної відпустки за 2019 рік у розмірі 37727,50 грн; матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2019 рік у розмірі посадового окладу в сумі 14100,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 17.11.2015 позивач обіймає посаду міського голови, є посадовою особою місцевого самоврядування, отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету м. Лисичанська Луганської області.

Пунктом 1 рішення Лисичанської міської ради від 28.12.2017 № 41/581 «Про умови оплати праці міського голови» визначені умови оплати праці міського голови на 2018 рік, зокрема, визначено здійснювати преміювання щомісячно у відповідності до окремого рішення Лисичанської міської ради в розмірі не більше 100 % посадового окладу.

Натомість, всупереч положень абзацу другого пункту 6 постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» (далі Постанова № 268), відповідних рішень щодо преміювання позивача протягом 2018 року відповідачем не приймалось, у зв`язку з чим нарахування і виплата премії позивачу за цей період не здійснювалися.

Згідно з наведеним у позовній заяві розрахунком, розмір неотриманої позивачем протягом 2018 року премії складає 205302,38 грн, виходячи з 100 % посадового окладу з урахуванням надбавок.

Також, вказано, що за період січень-серпень 2019 року розмір не отриманої позивачем премії складає 16409,97 грн, виходячи з 10 % посадового окладу з урахуванням надбавок.

Щомісяця, починаючи з грудня 2018 року, відділом бухгалтерського обліку та звітності міської ради готуються на розгляд сесії проекти рішень «Про умови оплати праці міського голови на 2019 рік», але відповідне рішення відповідачем не приймається, що позбавляє позивача права на нарахування та отримання надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи, надбавки за роботу в умовах режимних обмежень, щомісячної премії, допомоги для оздоровлення при наданні щорічної відпустки, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, виплата яких передбачена Постановою № 268, Положенням про види, розміри і порядок надання компенсації громадянам у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 15.06.1994 № 414 (далі Положення № 414).

Згідно з наведеним у позовній заяві розрахунком розмір допомоги для оздоровлення складає 38727,50 грн (у розмірі середньомісячної заробітної плати), матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань 14100,00 грн (у розмірі посадового окладу).

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2019 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Лисичанської міської ради Луганської області щодо не вирішення в установленому порядку питання про преміювання ОСОБА_1 за період з січня по грудень (включно) 2018 року.

Зобов`язано Лисичанську міську раду Луганської області вирішити питання щодо преміювання або позбавлення премії ОСОБА_1 в межах затвердженого фонду оплати праці на 2018 рік відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 року № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» за період з січня по грудень (включно) 2018 року.

Визнано протиправною бездіяльність Лисичанської міської ради Луганської області щодо не нарахування і невиплати ОСОБА_1 надбавки за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 10 % посадового окладу за період з січня по червень (включно) 2019 року; надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи у розмірі 100 % посадового окладу з урахуванням доплати за ранг та вислугу років за період з січня по серпень (включно) 2019 року; щомісячної премії у розмірі 10 % посадового окладу за період з січня по серпень (включно) 2019 року; допомоги для оздоровлення при наданні щорічної відпустки у розмірі, що не перевищує середньомісячну заробітну плату, за 2019 рік; матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у розмірі посадового окладу за 2019 рік.

Зобов`язано Лисичанську міську раду Луганської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 надбавку за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 10 % посадового окладу за період з січня по червень (включно) 2019 року; надбавку за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи у розмірі 100 % посадового окладу з урахуванням доплати за ранг та вислугу років за період з січня по серпень (включно) 2019 року; щомісячну премію у розмірі 10 % посадового окладу за період з січня по серпень (включно) 2019 року; допомогу для оздоровлення при наданні щорічної відпустки у розмірі, що не перевищує середньомісячну заробітну плату, за 2019 рік; матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у розмірі посадового окладу за 2019 рік.

У задоволенні вимоги про стягнення з Лисичанської міської ради Луганської області щомісячної премії у розмірі 10 % посадового окладу за період з січня по серпень (включно) 2019 року в сумі 16409,97 грн, надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи у розмірі 100 % посадового окладу з урахуванням доплати за ранг та вислугу років за період з січня по серпень (включно) 2019 року в сумі 82049,88 грн; щомісячної премії у розмірі 10 % посадового окладу за період з січня по серпень (включно) 2019 року в сумі 16409,97 грн; допомоги для оздоровлення при наданні щорічної відпустки у розмірі, що не перевищує середньомісячну заробітну плату, за 2019 рік в сумі 38727,50 грн; матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у розмірі посадового окладу за 2019 рік в сумі 14100,00 грн відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що депутати ради не приймали рішень щодо умов праці позивача, що є дискреційними повноваженнями органу місцевого самоврядування, тому підстави для виплат коштів відсутні. Також, до ради з заявами про виплату матеріальної допомоги ОСОБА_1 не звертався.

У відзиві на апеляційну скаргу представником позивача висловлено згоду з висновками місцевого суду та прохання залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

В судовому засіданні представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги. Інші особи, які беруть участь в справі, до апеляційного суду не прибули.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Спершу слід зазначити, що рішення місцевого суду оскаржено лише відповідачем. Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Таким чином, оскільки судове рішення позивачем не оскаржене, апеляційному перегляду підлягає рішення місцевого суду лише в частині, в якій частка позовних вимог задоволена. В іншій частині судове рішення апеляційному перегляду не підлягає і має бути залишено без змін.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, задовольнити частково, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено наступне.

З копії паспорта громадянина України (т. 1 арк. спр. 56-57), довідки про присвоєння ідентифікаційного номера (т. 1 арк. спр. 57) судом встановлено такі відомості про позивача: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Згідно з пунктом 2 рішення Лисичанської міської ради від 17.11.2015 № 1/13 «Про присвоєння рангу посадової особи місцевого самоврядування та умови оплати праці Лисичанського міського голови» на виконання пунктів 2, 6 постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» та Положення про види, розміри і порядок надання компенсації громадянам у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.06.1994 № 414, міська рада вирішила визначити умови оплати праці міського голови у межах затвердженого фонду оплати праці:

- преміювання здійснювати у розмірі 100 % посадового окладу;

- встановити надбавку за високі досягнення у праці, розробку проектів нормативно-правових актів та проведення експертизи проектів таких актів у розмірі 100 % посадового окладу з урахуванням доплати за ранг та вислугу років;

- надавати матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та допомогу для оздоровлення при наданні щорічної відпустки у розмірі, що не перевищує середньомісячної заробітної плати;

- встановити надбавку за роботу в умовах режимних обмежень, у розмірі 10 % посадового окладу після оформлення допуску та доступу до державної таємниці (т. 1 арк. спр. 179-180).

Рішенням Лисичанської міської ради від 28.12.2017 № 41/581 «Про умови оплати праці міського голови» визначено умови оплати праці міського голови на 2018 рік у межах затвердженого фонду оплати праці, зокрема преміювання здійснювати щомісячно у відповідності до окремого рішення Лисичанської міської ради в розмірі не більше 100 % посадового окладу (т. 1 арк. спр.9).

Згідно з довідками Лисичанської міської ради від 28.08.2019 № 3740/01-18 та від 09.10.2019 № 4396/01-16 рішення щодо преміювання міського голови протягом 2018 року не приймалися, тому нарахування і виплата премії не здійснювались (т. 1 арк. спр. 10, 146).

Також згідно з довідкою Лисичанської міської ради від 30.08.2019 № 86/03 протягом 2018 року преміювання міського голови не здійснювалось (т. 1 арк. спр. 44).

Згідно з витягом з розрахунку видатків на виплату заробітної плати працівникам органів місцевого самоврядування на 2018 рік по Лисичанській міській раді від 09.10.2019 № 4403/01-18 на 2018 рік фонд оплати праці міського голови визначений з урахуванням складових заробітної плати у таких розмірах: оклад - 8000,00 грн щомісяця; надбавка за ранг - 120,00 грн щомісяця; надбавка за вислугу років у розмірі 10 % посадового окладу 812,00 грн щомісяця; надбавка за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 10 % посадового окладу 800,00 грн щомісяця; матеріальна допомога на оздоровлення 8000,00 грн; надбавка за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи у розмірі 100 % посадового окладу з урахуванням доплати за ранг та вислугу років 8932,00 грн щомісяця; премія у розмірі 100 % посадового окладу 17864,00 грн щомісяця; матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань 8000,00 грн (т. 1 арк. спр. 158).

Судом встановлено, що Лисичанською міською радою рішення щодо визначення умов оплати праці міського голови на 2019 рік не приймалося. Вказана обставина сторонами визнається, тому відповідно до частини першої статті 78 КАС України не підлягає доказуванню.

Згідно з витягом з розрахунку видатків на виплату заробітної плати працівникам органів місцевого самоврядування на 2019 рік по Лисичанській міській раді від 09.10.2019 № 4402/01-18 на 2019 рік фонд оплати праці міського голови визначений з урахуванням складових заробітної плати у таких розмірах: оклад - 11200,00 грн щомісяця; надбавка за ранг - 120,00 грн щомісяця; надбавка за вислугу років у розмірі 10 % посадового окладу 1132,00 грн щомісяця; надбавка за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 10 % посадового окладу 1120,00 грн щомісяця; матеріальна допомога на оздоровлення 28704,00 грн; надбавка за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи у розмірі 100 % посадового окладу з урахуванням доплати за ранг та вислугу років 12452,00 грн щомісяця; премія у розмірі 10 % посадового окладу 2490,00 грн щомісяця; матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань 11200,00 грн (т. 1 арк. спр. 157).

За даними довідки Лисичанської міської ради від 30.08.2019 № 87/03 протягом січня-серпня 2019 року міському голові надбавка за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 10 % посадового окладу, надбавка за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи у розмірі 100 % посадового окладу з урахуванням доплати за ранг та вислугу років, премія у розмірі 10 % посадового окладу не виплачувались (т. 1 арк. спр. 45). Зазначені обставини також підтверджені довідкою Лисичанської міської ради від 28.08.2019 № 3741/01-18 (т. 1 арк. спр. 48).

Довідкою начальника РСО Лисичанської міської ради від 05.09.2019 № 12 підтверджено, що ОСОБА_1 наказом (розпорядженням) УСБУ в Луганській області від 06.05.2016 № 38д надано допуск до державної таємниці (т. 1 арк. спр. 47).

Сторонами визнається та обставина, що дозвіл на провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею в Лисичанській міській раді закінчив свою дію з 01.07.2019. Відповідно до частини першої статті 78 КАС України така обставина є звільненою від доказування.

З розпоряджень міського голови від 24.06.2019 № 155-кв, від 22.07.2019 № 196-кв, від 12.08.2019 № 230-кв (т. 1 арк. спр. 21-23), табелів обліку робочого часу міського голови за січень-серпень 2019 року (т. 1 арк. спр. 36-43) судом встановлено, що протягом 2019 року міський голова перебував у щорічній основній відпустці з 26.06.2019 по 19.07.2019, з 23.07.2019 по 26.07.2019, з 19.08.2019 по 29.08.2019.

Судом встановлено, що міський голова із заявами від 24.06.2019 та від 12.08.2019 звертався до начальника відділу бухгалтерського обліку та звітності головного бухгалтера про виплату йому матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань. Згідно з накладеною на заяви резолюцією позивачу відмовлено у виплаті матеріальних допомог у зв`язку з відсутністю відповідних рішень міської ради (т.1 арк. спр. 181-184).

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею першою Закон України від 24.03.1995 № 108/95-ВР «Про оплату праці» (далі Закон № 108/95-ВР) заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.

Статтею 2 Закону № 108/95-ВР передбачено, що структура заробітної плати включає:

- основну заробітну плату - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців;

- додаткову заробітну плату - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій;

- інші заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Відповідно до статті 25 Закону України від 21.05.1997 № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі Закон № 280/97-ВР) сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Частиною першою статті 59 Закон № 280/97-ВР встановлено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Відповідно до частини третьої статті 21 Закону України від 07.06.2001 № 2493-ІІІ «Про службу в органах місцевого самоврядування» (далі Закон № 2493-ІІІ) встановлено, що умови оплати праці посадових осіб місцевого самоврядування визначаються Кабінетом Міністрів України.

Абзацом 2 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» (далі Постанова № 268) передбачено, що умови оплати праці посадових осіб місцевого самоврядування визначаються органом місцевого самоврядування виходячи з умов оплати праці, встановлених для державних службовців відповідних категорій і схем посадових окладів згідно з додатками 48-54 і 57.

Відповідно до підпункту «в» підпункту 1 пункту 2, підпунктів 2 та 3 пункту 2 Постанови № 268 надано право керівникам органів, зазначених у пункті 1 цієї Постанови, у межах затвердженого фонду оплати праці:

- установлювати надбавку за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи: керівникам структурних підрозділів, їх заступникам, спеціалістам - у розмірі до 50 відсотків посадового окладу з урахуванням надбавки за ранг державного службовця (дипломатичний ранг, класний чин, кваліфікаційний клас, спеціальне звання) та надбавки (винагороди) за вислугу років; керівним працівникам і спеціалістам департаментів, управлінь, відділів, інших структурних підрозділів, які безпосередньо займаються розробленням проектів нормативно-правових актів, проводять експертизу проектів таких актів (якщо положеннями про підрозділи передбачено виконання такої роботи), - у розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням надбавки за ранг державного службовця (дипломатичний ранг, класний чин, кваліфікаційний клас, спеціальне звання) та надбавки (винагороди) за вислугу років. У разі несвоєчасного виконання завдань, погіршення якості роботи і порушення трудової дисципліни зазначена надбавка скасовується або розмір її зменшується;

- здійснювати преміювання працівників відповідно до їх особистого вкладу в загальні результати роботи, а також до державних і професійних свят та ювілейних дат у 2006 році в межах коштів, передбачених на преміювання у кошторисі відповідного органу, та економії коштів на оплату праці, а починаючи з 1 січня 2007 р. - у межах фонду преміювання, утвореного у розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду оплати праці. Конкретні умови, порядок та розміри преміювання працівників визначаються у положенні про преміювання відповідного органу;

- надавати працівникам матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та допомогу для оздоровлення при наданні щорічної відпустки у розмірі, що не перевищує середньомісячної заробітної плати працівника (місячного грошового забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького складу).

Згідно з абзацом 2 пункту 6 Постанови № 268 преміювання голів обласних, районних і районних у містах рад, їх заступників, сільських, селищних і міських голів, установлення їм надбавок, надання матеріальної допомоги здійснюється у порядку та розмірах, визначених цією постановою, у межах затверджених видатків на оплату праці. Рішення про зазначені виплати приймається відповідною радою.

Види, розміри і порядок надання компенсації працівникам органів законодавчої, виконавчої та судової влади, органів прокуратури, інших державних органів, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, які за умовами своєї професійної діяльності постійно працюють з відомостями, що становлять державну таємницю (далі - особи, які працюють в умовах режимних обмежень), визначає Положення, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 15.06.1994 № 414 (далі Положення № 414).

Згідно з пунктом 2 Положення № 414 особам, які працюють в умовах режимних обмежень, крім працівників режимно-секретних органів, установлюється надбавка до посадових окладів (тарифних ставок), заробітної плати (у разі визначення законом її розміру) залежно від ступеня секретності інформації:

відомості та їх носії, що мають ступінь секретності «особливої важливості», - 20 відсотків;

відомості та їх носії, що мають ступінь секретності «цілком таємно», - 15 відсотків;

відомості та їх носії, що мають ступінь секретності «таємно», - 10 відсотків.

Відповідно до абзацу 2 пункту 6 Положення № 114 надбавка до посадових окладів (тарифних ставок), заробітної плати (у разі визначення законом її розміру) виплачується лише за наявності дозволу на провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею, наданого відповідно до законодавства про державну таємницю.

З вищевикладеного слідує, що надбавки, премія та матеріальна допомога не входять до складу основної заробітної плати, а є винагородою за особливі умови праці (надбавки), заохочувальними та компенсаційними виплатами (матеріальна допомога, премія), тому не є обов`язковими платежами, хоча і входять до структури заробітної плати.

При цьому, установлення надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи, виплата премії та матеріальної допомоги є правом, а не обов`язком міської ради, та їх виплата здійснюється за відповідним рішенням міської ради.

Відповідно, суд погоджується з твердженнями представника відповідача, що повноваження міської ради щодо визначення умов оплати праці міського голови є дискреційними повноваженнями відповідача.

Суд також погоджується з твердженнями представника відповідача, що міська рада має приймати рішення з урахуванням виконуваної позивачем роботи, її якості тощо.

Однак, з вищеописаних письмових доказів судом встановлено, що рішенням Лисичанської міської ради від 17.11.2015 № 1/13 «Про присвоєння рангу посадової особи місцевого самоврядування та умови оплати праці Лисичанського міського голови» міському голові у межах затвердженого фонду оплати праві установлено надбавку за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи у розмірі 100 % посадового окладу з урахуванням доплати за ранг та вислугу років; премію у розмірі 100 % посадового окладу; надання матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та допомоги для оздоровлення при наданні щорічної відпустки у розмірі, що не перевищує середньомісячної заробітної плати; а також установлено надбавку за роботу в умовах режимних обмежень, у розмірі 10 % посадового окладу після оформлення допуску та доступу до державної таємниці.

Тобто, відповідачем реалізовано свої дискреційні повноваження, встановлені абзацом 2 пункту 6 Постанови № 268, щодо визначення умов праці міського голови.

Вищевказане рішення про визначення умов оплати праці є чинним та підлягає виконанню.

Також, з матеріалів справи судом встановлено, що відповідачем прийнято рішення від 28.12.2017 № 41/581 про визначення умов оплати праці міського голови на 2018 рік, яким вирішено преміювання міського голови здійснювати щомісячно у відповідності до окремого рішення міської ради в розмірі не більше 100 % посадового окладу.

Однак, Лисичанська міська рада протягом 2018 року окремих рішень щодо преміювання міського голови не приймала.

Задовольняючи частково позовні вимоги щодо невиплати позивачеві протягом 2018 року, місцевий суд зазначив наступне.

Бездіяльність - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у невиконанні ним дій, які він повинен був і міг вчинити відповідно до покладених на нього посадових обов`язків згідно із законодавством України.

Суд першої інстанції відхилив як необґрунтовані твердження представника відповідача, що на вирішення міської ради протягом 2018 року регулярно вносились проекти рішень про преміювання міського голови, які не набирали необхідної кількості голосів для того, щоб рішення вважалось прийнятим, тим самим депутати міської ради висловлювали свою незгоду заохочувати міського голову. Неприйняття рішення про преміювання міського голови є відмовою у виплаті премії позивачу.

Так, відповідно до частини другої статті 59 Закону № 280/97-ВР та статті 36 Регламенту Лисичанської міської ради сьомого скликання, затвердженого рішенням міської ради від 22.02.2016 № 7/94 (далі - Регламент), рада приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Частиною третьою статті 40 Регламенту визначено, що рішення, які не отримали необхідної більшості голосів на підтримку вважаються відхиленими.

Таким чином, міською радою протягом 2018 року відхилялися проекти рішень про преміювання міського голови. Однак, жодних рішень щодо не здійснення преміювання міського голови відповідачем не прийнято.

Тобто, жодних рішень, якими вирішено питання преміювання міського голови протягом 2018 року, міською радою всупереч рішення від 28.12.2017 № 41/581 не прийнято, чим допущено протиправну бездіяльність.

Відповідно, суд першої інстанції вважав обґрунтованими вимоги позивача в частині визнання протиправною бездіяльності Лисичанської міської ради щодо не вирішення у встановленому порядку питань про преміювання позивача за період з січня по грудень 2018 року (включно).

Як наслідок, місцевий суд вважав обґрунтованою та такою, що слід задовольнити вимогу позивача про зобов`язання відповідача вирішити питання щодо преміювання або позбавлення премії ОСОБА_1 в межах затвердженого фонду оплати праці на 2018 рік відповідно до вимог Постанови № 268 за період з січня по грудень (включно) 2018 року.

Проте, з такими висновками місцевого суду не може погодитись судова колегія апеляційного суду.

Як зазначено вище, частиною третьою статті 40 Регламенту визначено, що рішення, які не отримали необхідної більшості голосів на підтримку вважаються відхиленими.

З матеріалів справи вбачається, що на вирішення міської ради протягом 2018 року регулярно вносились проекти рішень про преміювання міського голови, які не набирали необхідної кількості голосів для того, щоб рішення вважалось прийнятим, тим самим депутати міської ради висловлювали свою незгоду заохочувати міського голову. Неприйняття рішення про преміювання міського голови є відмовою у виплаті премії позивачу, тому немає жодної необхідності приймати рішення про відмову у виплаті премії.

Рішенням Лисичанської міської ради від 28.12.2017 № 41/581 про визначення умов оплати праці міського голови на 2018 рік, вирішено преміювання міського голови здійснювати щомісячно у відповідності до окремого рішення міської ради в розмірі не більше 100 % посадового окладу. Це рішення є спеціальним на 2018 рік, тому його норми є пріоритетними по відношенню до рішення Лисичанської міської ради від 17.11.2015 № 1/13.

Тобто, виплату премії позивачу можливо було здійснити лише за умови прийняття радою окремого позитивного рішення.

Таким чином, суд першої інстанції необґрунтовано відхилив твердження представника відповідача з цього приводу та помилково задовольнив позов в цій частині.

Що стосується невиплати позивачу премій, надбавок, матеріальних допомог протягом січня-серпня 2019 року, суд зазначає таке.

Як вже вище вказано, ще в 2015 році відповідачем реалізовано свої дискреційні повноваження щодо встановлення позивачу надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи, визначення її розміру, а також встановлення розміру премії, виплату матеріальних допомог шляхом прийняття рішення від 17.11.2015 № 1/13 «Про присвоєння рангу посадової особи місцевого самоврядування та умови оплати праці Лисичанського міського голови».

За матеріалами справи встановлено, що відповідач, використовуючи своє право щодо встановлення умов оплати праці міському голові, приймав окремі рішення про визначення таких умов на 2017 та 2018 роки. При цьому, окремого рішення про визначення умов оплати праці міського голови на 2019 рік, відповідачем не прийнято.

Відповідно, у такому випадку, відповідач мав виконувати своє рішення від 17.11.2015 № 1/13 «Про присвоєння рангу посадової особи місцевого самоврядування та умови оплати праці Лисичанського міського голови» та здійснювати оплату праці позивача із врахуванням всіх складових заробітної плати та їх розміру, встановлених цим рішенням.

Єдиним обмеженням у застосуванні вказаного рішення є затверджений на 2019 рік фонд оплати праці міського голови, який, відповідно до витягу з розрахунку видатків на виплату заробітної плати працівникам органів місцевого самоврядування на 2019 рік по Лисичанській міській раді від 09.10.2019 № 4402/01-18, передбачає можливість виплати міському голові у 2019 році заробітної плати з урахуванням таких складових: оклад - 11200,00 грн щомісяця; надбавка за ранг - 120,00 грн щомісяця; надбавка за вислугу років у розмірі 10 % посадового окладу 1132,00 грн щомісяця; надбавка за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 10 % посадового окладу 1120,00 грн щомісяця; матеріальна допомога на оздоровлення 28704,00 грн; надбавка за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи у розмірі 100 % посадового окладу з урахуванням доплати за ранг та вислугу років 12452,00 грн щомісяця; премія у розмірі 10 % посадового окладу 2490,00 грн щомісяця; матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань 11200,00 грн.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач згідно з рішенням від 17.11.2015 № 1/13, у межах затвердженого міською радою фонду оплати праці міського голови на 2019 рік, мав у січні-серпні 2019 року виплачувати позивачу надбавку за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи у розмірі 100 % посадового окладу з урахуванням доплати за ранг та вислугу років, премію у розмірі 10 % посадового окладу.

Також у період з січня по червень 2019 року (період дії дозволу позивача на провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею) відповідач мав виплачувати позивачу надбавку за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 10 % посадового окладу.

Суд також вважає за необхідне зауважити, що виплата цієї надбавки пов`язана виключно із виконуваною такою особою роботою та терміном дії відповідного дозволу, та не залежить від затвердженого фонду оплати праці, волевиявлення роботодавця.

З цього приводу апеляційна скарга відповідача взагалі не містить доводів необґрунтованості судового рішення.

Однак, відповідач, ігноруючи своє рішення від 17.11.2015 № 1/13 та вимоги Положення № 114, протягом січня-серпня 2019 року здійснював виплату тільки окладу, чим, на думку суду, допустив протиправну бездіяльність щодо виплати позивачу додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат.

Суд не надає оцінки твердженням представника відповідача, що позивач протягом 2019 року не виконував роботу, що дає право на отримання надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи, а також виконував свої функціональні обов`язки неякісно з допущенням численних порушень вимог чинного законодавства, що унеможливлює виплату йому додаткових та заохочувальних виплат, з огляду на те, що, як вже вище вказано, обов`язок щодо здійснення виплати такої надбавки у розмірі 100 % до посадового окладу з урахуванням доплати за ранг та вислугу років та премії визначений в рішенні відповідача від 17.11.2015 № 1/13, яке є чинним та підлягає виконанню. Вказане рішення відповідача не є предметом оскарження у даній справі. Відповідно й з`ясування правомірності встановлених умов оплати праці за цим рішенням, виходить за межі предмета доказування по даній справі.

Судом також встановлено, що відповідач всупереч вказаного рішення не здійснив виплату позивачу матеріальної допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, за виплатою яких позивач звертався із відповідними заявами.

Твердження представника відповідача, що позивач не звертався до відповідача за виплатою матеріальної допомоги, не відповідають фактичним обставинам справи та спростовані наданими до матеріал справи копіями заяв із резолюціями головного бухгалтера міської ради про відмову у їх виплаті.

Таким чином, суд встановив, що вимога позивача щодо визнання протиправною бездіяльність міської ради щодо не нарахування і невиплати ОСОБА_1 надбавки за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 10 % посадового окладу за період з січня по червень (включно) 2019 року; надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи у розмірі 100 % посадового окладу з урахуванням доплати за ранг та вислугу років за період з січня по серпень (включно) 2019 року; щомісячної премії у розмірі 10 % посадового окладу за період з січня по серпень (включно) 2019 року; допомоги для оздоровлення при наданні щорічної відпустки у розмірі, що не перевищує середньомісячну заробітну плату, за 2019 рік; матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у розмірі посадового окладу за 2019 рік є обґрунтованою та її слід задовольнити.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду щодо цієї частини позовних вимог.

Що стосується вимоги позивача в частині стягнення з відповідача на його користь недоотриманої заробітної плати, суд першої інстанції вважав за необхідне в цій частині позовних вимог обрати інший спосіб захисту порушених прав позивача, зобов`язавши відповідача здійснити нарахування та виплату всіх належних позивачу до виплати у січні-серпні 2019 року складових заробітної плати.

Як зазначалось раніше, позивачем в цій частині рішення місцевого суду не оскаржене, тому апеляційному перегляду не підлягає і має бути залишено без змін.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення допустив частково порушення норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення місцевого суду частковому скасуванню.

Відповідно до положень ч.1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 250, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Лисичанської міської ради Луганської області задовольнити частково.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2019 року у справі № 360/3919/19 за позовом ОСОБА_1 до Лисичанської міської ради Луганської області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії скасувати в частині:

- визнання протиправною бездіяльність Лисичанської міської ради Луганської області щодо не вирішення в установленому порядку питання про преміювання ОСОБА_1 за період з січня по грудень (включно) 2018 року;

- зобов`язання Лисичанську міську раду Луганської області вирішити питання щодо преміювання або позбавлення премії ОСОБА_1 в межах затвердженого фонду оплати праці на 2018 рік відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 року № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» за період з січня по грудень (включно) 2018 року,

прийнявши в цій частині позовних вимог нову постанову про відмову у їх задоволенні.

В іншій частині Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2019 року у справі № 360/3919/19 залишити без змін.

Повне судове рішення 03 березня 2020 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. В. Сіваченко

Судді І. В. Геращенко

Т. Г. Гаврищук