Справа № 640/14665/19
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2020-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 лютого 2020 року м. Київ № 640/14665/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Шулежка В.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Комісії Київської обласної державної адміністрації з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:
До Окружного адміністративного суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) з позовом до Комісії Київської обласної державної адміністрації з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках (далі відповідач), в якому просить:

визнати протиправними дії відповідача стосовно незазначення у довідці про заробітну плату за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках №1191/02-06.2-34 від 18.06.2019 відомостей стосовно місця роботи, посади (професія), тарифної ставки (розцінка відрядна, оклад, посадовий оклад) ОСОБА_1 , коефіцієнту, зони небезпеки, кратності, денної тарифної ставки, збереженого середнього заробітку за дні роботи в зоні відчуження;

зобов`язати відповідача видати довідку про заробітну плату за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках за період з 11.08.1988 по 01.03.1989, в якій буде зазначено наступні відомості стосовно ОСОБА_1 : місце роботи, посада (професія), тарифна ставка (розцінка відрядна, оклад, посадовий оклад), коефіцієнт, зона небезпеки, кратність, денну тарифну ставку, збережений середній заробіток за дні роботи в зоні відчуження згідно постанови Кабінету Міністрів України від 26.09.2012 №886 «Про комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986 1990 роках».

В обґрунтування позову зазначено, що довідка про заробітну плату за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, видана відповідачем, не відповідає вимогам постанови Кабінету Міністрів України від 26.09.2012 №886 та наказу Міністерства соціальної політики України від 12.10.2012 №644, що позбавляє позивача звернутись до органу пенсійного фонду із заявою про перерахунок розміру пенсії як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.08.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Вказаною ухвалою відповідачу надано час для подачі відзиву протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідач у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву, а також будь-яких доказів щодо заявлених позовних вимог на підтвердження або спростування обставин, зазначених у позові не надав.

Згідно частини другої статті 175 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

З матеріалів справи вбачається, що позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи та підтверджується наявною в матеріалах справи копією посвідчення № НОМЕР_1 .

Позивач неодноразово звертався до Київської обласної державної адміністрації із заявою з додатками про прийняття рішення з визначення даних про заробітну плату за роботу (службу) в зоні відчуження в 1986-1990 роках, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 26.09.2012 №886.

Департаментом соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації надано відповідь листом від 02.05.2019 №857/02-06.2-34, повідомлено, що комісія прийняла позитивне рішення стосовно звернення ОСОБА_1 та протягом п`яти робочих днів після підписання протоколу засідання регіональної комісії буде видано довідку про заробітну плату за періоди роботи в зоні відчуження.

В подальшому, позивач звернувся із заявою від 03.06.2019 про видачу йому довідки про заробітну плату за роботу у зоні відчуження в 1986-1990 роках.

18.06.2019 ОСОБА_1 отримав від відповідача довідку про заробітну плату за роботу в зоні відчуження у 1986-1990 роках, а листом від 24.06.2020 Департамент соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації надіслав також копію витягу з протоколу від 04.06.2019 №42 засідання комісії, на якому вирішено видати довідку позивачу.

Отримавши зазначену довідку, позивач стверджує, що остання не відповідає встановленим чинним законодавством вимогам, не містить обов`язкових відомостей, що порушує його права та інтереси, у зв`язку з чим звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Основним нормативно-правовим актом, який регулює питання розгляду письмових заяв громадян України з числа інвалідів внаслідок каліцтва або захворювання (категорія 1) та осіб, які втратили годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, про видачу довідки про заробітну плату, одержану працівниками за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках є постанова Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2012 року №886 «Про комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках», якою затверджено Типове положення про комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках (далі по тексту - Типове положення).

Пунктом 1 названого Типового положення закріплено, що розгляд письмових заяв громадян України з числа інвалідів внаслідок каліцтва або захворювання (категорія 1) та осіб, які втратили годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, про видачу довідки про заробітну плату, одержану працівниками за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, здійснюється комісією Мінсоцполітики (далі - центральна комісія) і комісіями Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласної, Київської та Севастопольської міської держадміністрації (далі - регіональна комісія) за поданням райдержадміністрацій.

Центральна і регіональна комісії є допоміжними органами і у своїй діяльності керуються Конституцією та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства та цим Типовим положенням.

Під час прийняття рішення про достатність підстав для видачі працівнику довідки про заробітну плату, одержану за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, центральна і регіональна комісії керуються законодавчими, іншими нормативно-правовими актами та документами СРСР та УРСР, що діяли на дату їх складення.

Пунктами 5 та 6 Типового положення визначено, що засідання центральної і регіональної комісії проводиться не менш як один раз на місяць.

Рішення центральної і регіональної комісії є правоможним, якщо у засіданні бере участь не менш як дві третини її складу. Передача повноважень членами центральної і регіональної комісії іншим особам не допускається.

Рішення приймається центральною і регіональною комісією, якщо за нього проголосувала більшість присутніх на її засіданні членів комісії.

Відповідно до пункту 8 Типового положення регіональна комісія розглядає письмові заяви громадян України з числа інвалідів внаслідок каліцтва або захворювання (категорія 1) і осіб, які втратили годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - заявник), про видачу довідки про заробітну плату, одержану за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у разі, коли підприємство, установу або організацію ліквідовано без правонаступника.

До заяви додаються копії:

перереєстрованого посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), та вкладки до посвідчення (з пред`явленням оригіналів);

архівної довідки про відсутність документів щодо оплати праці за ліквідованим підприємством, установою, організацією;

особового рахунка, розрахунково-платіжної відомості, табуляграми з планом рахунків (розшифрованими кодами) або довідки підприємства про фактично виплачену у 1986 - 1990 роках заробітну плату в зоні відчуження, у тому числі за її складовими, із зазначенням суми та дати виплати (за наявності);

довідки про періоди несення служби (виконання робіт), виданої військовою частиною (підприємством) або Галузевим державним архівом Міноборони, довідки Галузевого державного архіву СБУ, довідки інших архівних установ та архівів територіальних органів центральних органів виконавчої влади, Міністерства оборони Російської Федерації, витягу із журналу обліку виїздів у зону відчуження, в яких зазначаються дні виїзду на об`єкти (в населені пункти) зони відчуження;

документа, що підтверджує факт виконання робіт у зонах небезпеки зони відчуження, на об`єктах, місцевостях (населених пунктах) у 1986 - 1990 роках, визначених рішеннями Урядової комісії з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (за наявності);

колективного договору або положення про оплату праці, що були чинними на підприємстві, в установі чи організації у відповідний період, інших документів про умови та режим роботи підприємства та заявника (із зазначенням змін, підсумованого обліку робочого часу та облікового періоду - місяць, квартал тощо), наказів по підприємству, інших документів заявника; табеля обліку робочого часу заявника в зоні відчуження або шляхового листа (за наявності), що засвідчені печаткою підприємства, у складі якого виконувалися роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, в якому зазначено час, фактично відпрацьований у зоні відчуження заявником.

Пунктом 9 Типового положення передбачено, що за результатами опрацювання поданих заявником документів регіональна комісія у місячний строк з дати реєстрації заяви приймає рішення про достатність підстав для видачі довідки про заробітну плату. За бажанням заявника його може бути запрошено на засідання регіональної комісії.

Рішення регіональної комісії оформляється протоколом, який підписується її головою та присутніми на засіданні членами.

Форма довідки про заробітну плату встановлюється Мінсоцполітики.

Наказом Мінсоцполітики від 12.10.2012 № 644, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29.10.2012 за № 1808/22120, затверджена форма Довідки про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках.

Відповідно до пункту 10 Типового положення довідка про заробітну плату видається протягом п`яти робочих днів після підписання протоколу засідання регіональної комісії органом, яким вона утворена, завіряється печаткою цього органу і є підставою для розгляду органами Пенсійного фонду України питання проведення перерахунку пенсії.

Таким чином, як Типовим положенням, так і Положенням, чітко регламентовано процедуру розгляду заяв про видачу відповідних довідок та визначено вичерпний перелік документів, які необхідно надати заявникам для отримання такої довідки. Відповідно, на підставі відомостей, які зазначені у довідці про заробітну плату за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, що видається Регіональною комісією, здійснюється перерахунок пенсії органами Пенсійного фонду України.

Як встановлено судом, позивач є учасником ліквідації аварії на ЧАЕС у 1986 році, є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), що підтверджується наявною в матеріалах справи копією посвідчення № НОМЕР_1 .

З метою реалізації права на належне пенсійне забезпечення як особи, яка ризикуючи своїм здоров`ям приймала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, позивач звернувся до Київської обласної державної адміністрації із заявою з відповідними документами про прийняття рішення з визначення даних про заробітну плату за роботу (службу) в зоні відчуження в 1986-1990 роках згідно постанови Кабінету Міністрів України від 26.09.2012 №886.

На засіданні комісії Київської обласної державної адміністрації з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках прийнято рішення про видачу ОСОБА_1 довідки про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження у 1986-1990 роках від 18.06.2019 за період роботи з 01.08.1988 по 28.02.1989.

Зі змісту вказаної довідки вбачається, що у ній відображено кількість днів перебування в зоні відчуження помісячно, а також в графі «Інші доплати та надбавки (за роботу у нічний час, за класність тощо із зазначенням розміру та підстави виплати)» зазначено виплати згідно довідки №234, виданої 04.05.1993 Військовою частиною НОМЕР_2 .

Разом з тим, у вказаній довідці відповідачем не вказано місце роботи позивача в населених пунктах зони відчуження, на якій він перебував, посаду (професію), не зазначено зону небезпеки, кратність, збережений середній заробіток за дні роботи в зоні відчуження, розміри оплати праці за тарифними ставками за робочі дні в зоні відчуження, а також коефіцієнт відповідно до постанови Ради Міністрів УРСР та Укрпрофради від 10.06.1986 року №207-7.

У витягу з протоколу від 04.06.2019 №42 засідання комісії Київської обласної державної адміністрації з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках відповідачем зазначено, що довідку ОСОБА_1 видано, виходячи з розрахунку виплаченої суми по основному місцю роботи, а саме Будівельне управління №2 «Виробничого об`єднання «Ашхабатгурлушык» та довідки, виданої галузевим державним архівом Міністерства оброни України.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем до відповідача було подано необхідні документи для видачі довідки про заробітну плату за роботу в зоні відчуження у 1986-1990 роках.

Зокрема, надано довідку №42 від 28.03.2018, видану Інститутом проблем безпеки атомних електростанцій, згідно якої підтверджено зазначено, що ОСОБА_1 отримав дозу опромінення 13,3 бер, що підтверджує його участь в роботах по ліквідації аварії на ЧАЕС на Міжгалузевому науково-технічному центрі «Укриття» 3 зони небезпеки.

Також додано характеристику умов праці співробітників Комплексної експедиції при ІАЕ ім. І.В. Курчатова, надану Міжгалузевим науково-технічним центром «Укриття» листом від 18.03.1993 №11-15/249, якою підтверджено, що ОСОБА_1 під час проходження військової служби у в/ч НОМЕР_3 у складі КЕ при ЧАЕС ім. І.В. Курчатова працював слюсарем будівельно-дорожніх робіт монтажного району СММ на промисловому майданчику 4 блока об`єкта «Укриття» Чорнобильської АЕС СММ «ДЕМАГ» в період з 11.08.1988 по 03.03.1989. Основні виконувані роботи: обслуговування та ремонт підйомних механізмів на промисловому майданчику 4-го блока ЧАЕС (об`єкт «Укриття». Доза зовнішнього гамма-опромінення у 1988 році - 1 бер, у 1989 році -1,2 бер).

Як вбачається з матеріалів справи заробітна плата за роботу в зоні відчуження нараховувалася і виплачувалася позивачу військовою частиною.

Згідно довідки №3397 зазначено: «Зароботная плата за период сборов начислена и выплачена по месту проведения сборов…».

Також відповідно до довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 04.09.1988 №51/1/5865 підтверджено, що за період перебування в зоні відчуження ОСОБА_1 отримав дозу опромінення 3,3 бер. Також у документі зазначено, що згідно книги форми 77 обліку розрахунків з особовим складом (військовозобов`язаними) в/ч НОМЕР_3 за 1988-89 роки відображені нарахування: серпень: 479-47 крб., вересень: 663-22 крб., жовтень:593-61 крб., листопад: 586-94 крб., грудень:590-12 крб., січень: 651-82 крб., лютий:424-44 крб. Добові - 951 (з 11 08 по 02.03.1989).

Тобто, матеріалами справи підтверджується, що позивач, окрім основного місця роботи, отримував заробітну плату також, перебуваючи на зборах у військові частині № НОМЕР_3 в період з 11.08.1988 по 01.03.1989.

При цьому, згідно довідки від 29.07.2005 Галузевого державного архіву Міністерства оборони України, останнім надавалась довідка №51/1/5865 від 04.09.1998 на підставі документів військової частини № НОМЕР_3 . Підтвердити час, місце і тривалість робочого дня немає можливості, так як в документах військової частини № НОМЕР_3 ця інформація не відображена.

Крім того, згідно довідки Броварського військомату від 30.06.2005 №293 підтверджено, що ОСОБА_1 знаходився на військових зборах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 204 дні та виконував роботи на 4 блоці ЧАЕС (Об`єкт «Укриття»).

Таким чином у відповідача було достатньо документів для встановлення зони небезпеки, де ОСОБА_1 виконував роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, а також визначення кратності оплати праці позивача.

До того ж, об`єкт «Укриття», на якому позивач виконував роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, віднесено до третьої зони небезпеки, що підтверджується, зокрема, листом Інституту проблем безпеки атомних електростанцій від 12.04.2018 №06/69.

Слід також зазначити, що оплата праці робітників і службовців, працівників підприємств, розташованих у зоні ЧАЕС, які виконували роботи, пов`язані з ліквідацією аварії на ЧАЕС, провадилась в розмірах, передбачених розпорядженнями Ради Міністрів СРСР, та здійснювалась у кратному розмірі залежно від зони небезпеки.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач, при розрахунку грошового забезпечення позивача та видачі йому відповідної довідки, володіючи інформацією про зону небезпеки, в якій працював позивач, не вказав жодної інформації у графах «Зона небезпеки» та «Кратність».

Також у виданій позивачу довідці не вказано жодних відомостей у графах «Денна (годинна) тарифна ставка» та «Збережений середній заробіток за дні роботи в зоні відчуження в 1986-1990 роках».

Позивач для підтвердження розміру заробітної плати, яку він отримував у СУ оздоблювальних робіт Управління будівництва «Туркменспецстрой» до призову на військові збори, надав відповідачу довідку від 15.09.2016 №115, видану СУ №2 Виробничого об`єднання «Ашхабатгурлушык», а також довідку від 06.02.2000 №38/8.

Більш того, судом встановлено, що позивач уже звертався до відповідача 02.06.2016 про прийняття рішення з визначення даних про заробітну плату за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках згідно постанови Кабінету Міністрів України від 26.09.2012 №886. Відповідачем відмовлено позивачу у видачі довідки «Про заробітну плату працівників за роботу у зоні відчуження в 1986 1990 роках» у зв`язку із відсутністю інформації про ліквідацію підприємства.

Позивачем вказане рішення відповідача, оформлене протоколом №30 від 01.06.2016, у частині відмови йому у видачі довідки про заробітну плату за період роботи в зоні відчуження з 11.08.1988 по 01.03.1989 оскаржено в судовому порядку.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.11.2018 в адміністративній справі №826/7827/17 скасовано рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.07.2018 про відмову у задоволенні позову та прийнято нову, якою позов ОСОБА_1 задоволено частково:

визнано протиправним та скасовано рішення Комісії Київської обласної державної адміністрації з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, оформлене протоколом №30 від 01.06.2016, у частині відмови ОСОБА_1 у видачі довідки про заробітну плату за період роботи в зоні відчуження з 11.08.1988 по 01.03.1989 року;

визнано протиправним та скасовано рішення Центральної комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках при Міністерстві соціальної політики України, оформлене протоколом від 29.03.2017 №37 щодо рекомендацій ОСОБА_1 звернутися до Галузевого державного архіву Міністерства оборони України з проханням видати довідку про заробітну плату за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках;

зобов`язано Комісію Київської обласної державної адміністрації з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках повторно розглянути питання щодо видачі ОСОБА_1 довідки про заробітку плату за роботу у зоні відчуження за період з 11.08.1988 по 01.03.1989 роки згідно вимог Типового положення про комісії з визначення даних про заробітну плату працівників в зоні відчуження в 1986-1990 роках, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2012 №886;

у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Судом апеляційної інстанції встановлено допущення порушень Комісією Київської обласної державної адміністрації з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках вимог Типового положення та встановлено, зокрема, що при вирішенні питання про наявність підстав для видачі ОСОБА_1 довідки про заробітну плату згідно Типового положення Комісії необхідно було урахувати зазначені у судовому рішенні обставини, зробити відповідні запити щодо ліквідації військової частини №55237 та підприємства за основним місцем роботи позивача («Управление строительсьва «Туркменцентрострой»), а також щодо наявності у останніх даних про заробітну плату позивача (час, місце проходження служби, тривалість робочого дня під час виконання робіт з ліквідацією аварії на ЧАЕС та розмір отриманої заробітної плати), та лише після цього приймати відповідне рішення.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не доведено та не підтверджено документально вчинення дій для встановлення необхідних обставин та відомостей з метою видачі позивачу відповідної довідки.

Згідно з пунктом 9 Типового положення, форма довідки про заробітну плату встановлюється Мінсоцполітики.

Відповідно до затвердженої наказом Мінсоцполітики від 12.10.2012 № 644 форми довідки, остання повинна містити обов`язкові до заповнення відомості, у тому числі, місце роботи, посада (професія), тарифна ставка (розцінка відрядна, оклад, посадовий оклад), коефіцієнт, зона небезпеки, кратність тощо.

Разом з тим, видана відповідачем довідка про заробітну плату за роботу в зоні відчуження у 1986-1990 роках від 18.06.2019 вказаних відомостей не містить.

Суд звертає увагу, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач відзив на адміністративний позов не надав. Жодних доказів в підтвердження своєї позиції чи в спростування обставин, якими обґрунтовано позов відповідачем також не надано.

Відповідно до частини четвертої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Враховуючи вищезазначене у сукупності, беручи до уваги те, що довідка, видана відповідачем, не відповідає вимогам Типового положення №886 та наказу Мінсоцполітики від 12.10.2012 № 644, водночас відповідачем жодними належними та допустимими доказами не спростовано встановлені обставини, суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача стосовно незазначення у довідці про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках №1191/02-06.2-34 від 18.06.2019 відомостей стосовно місця роботи, посади (професія), тарифної ставки (розцінка відрядна, оклад, посадовий оклад) ОСОБА_1 , коефіцієнту, зони небезпеки, кратності, денної тарифної ставки, збереженого середнього заробітку за дні роботи в зоні відчуження.

Відповідно до частини четвертої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

При обранні ефективного способу захисту порушеного права позивача суд враховує, що позивачем до відповідача подано необхідний пакет документів для того, щоб внести у довідку про заробітну плату за роботу в зоні відчуження у 1986-1990 роках відповідні відомості, у тому числі, місце роботи, посада, професія, коефіцієнт, зона небезпеки, кратність тощо, а також відповідачу необхідно було врахувати висновки постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.11.2018.

Таким чином, задоволення вимог у спосіб, заявлений позивачем, є можливим та узгоджується з приписами статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд також зазначає, що обраний спосіб захисту, що зобов`язання відповідача вчинити відповідні дії узгоджується зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту), відповідно до якої кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Таким чином, право позивача на отримання довідки про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження у 1986-1990 роках, що є підставою для звернення до органу пенсійного фонду за перерахунком пенсії як особі, постраждалій внаслідок Чорнобильської катастрофи, підлягає захисту шляхом зобов`язання відповідача видати довідку про заробітну плату за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках за період з 11.08.1988 по 01.03.1989, форма якої затверджена наказом Мінсоцполітики від 12.10.2012 № 644 з визначенням даних стосовно ОСОБА_1 , у тому числі: місце роботи, посада (професія), тарифна ставка (розцінка відрядна, оклад, посадовий оклад), коефіцієнт, зона небезпеки, кратність, денну тарифну ставку, збережений середній заробіток за дні роботи в зоні відчуження згідно постанови Кабінету Міністрів України від 26.09.2012 №886 «Про комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986 1990 роках».

Стосовно позиції суду направленої на зобов`язання відповідача вчинити певну дію, то вона в повній мірі узгоджується як з Рекомендаціями Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятими Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді так і з численними рішеннями Європейського суду з прав людини, якими останній вимагає винесення таких рішень, які б остаточно ставили б крапку в захисті прав та інтересів заявників.

Поняття дискреційних повноважень наведене у Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, відповідно до якої під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Тобто, дискреційними є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом таких повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова «може».

При цьому, суд зазначає, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Як зазначив Верховний Суд України у своєму рішенні від 16 вересня 2015 року у справі № 21-1465а15, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

При цьому, втручання в даному випадку у дискреційні повноваження відповідача, як суб`єкта владних повноважень, є виправданим, оскільки відсутній інший дієвий спосіб захисту порушеного права, враховуючи, що у межах спірних правовідносин відповідачем жодним чином не доведено правомірності своїх дій.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Згідно із частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, системно проаналізувавши норми законодавства, оцінивши докази, наявні у матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно, беручи до уваги положення частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, на користь позивача підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача всі здійсненні ним судові витрати.

Оскільки позивач має статус громадянина, віднесеного до 1 категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, що є підставою для звільнення від сплати судового збору відповідно до статті 5 Закону України «Про судовий збір», та позивачем не надано інших доказів понесення ним судових витрат, такі витрати присудженню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 72-77, 139, 243 246 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Комісії Київської обласної державної адміністрації з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках стосовно незазначення у довідці про заробітну плату за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках №1191/02-06.2-34 від 18.06.2019 відомостей стосовно місця роботи, посади (професія), тарифної ставки (розцінка відрядна, оклад, посадовий оклад) ОСОБА_1 , коефіцієнту, зони небезпеки, кратності, денної тарифної ставки, збереженого середнього заробітку за дні роботи в зоні відчуження.

Зобов`язати Комісію Київської обласної державної адміністрації з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках видати довідку про заробітну плату за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках у встановленій формі, затвердженій наказом Мінсоцполітики від 12.10.2012 № 644, за період з 11.08.1988 по 01.03.1989 із визначенням необхідних даних стосовно ОСОБА_1 , у тому числі: місце роботи, посада (професія), тарифна ставка (розцінка відрядна, оклад, посадовий оклад), коефіцієнт, зона небезпеки, кратність, денну тарифну ставку, збережений середній заробіток за дні роботи в зоні відчуження згідно постанови Кабінету Міністрів України від 26.09.2012 №886 «Про комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986 1990 роках».

Судові витрати присудженню не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст.293, 295-297 КАС України з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини першої Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції згідно з Законом України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Суддя В.П. Шулежко