Справа № 420/8044/19
Суддя: Токмілова Л.М.
Дата ухвалення: 2020-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/8044/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2020 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Токмілова Л.М., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом Державної екологічної інспекції в Одеській області (, адреса: 65058, м. Одеса, просп. Шевченка, 12) до Виробничо-комерційної фірми «ХВИЛЯ» у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю (, адреса: 65104, м. Одеса, просп. Академіка Глушка, буд. 29) про застосування заходів реагування,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Державної екологічної інспекції в Одеській області до виробничо-комерційної фірми «ХВИЛЯ» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю про застосування заходів реагування.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що Державною екологічною інспекцією в Одеській області проведено планову перевірку ВКФ «ХВИЛЯ» у вигляді ТОВ. В ході перевірки встановлено факт провадження господарської діяльності без дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, що є порушенням ст.11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», за результатами перевірки складено акт. З вказаних підстав позивач просить суд вжити заходи реагування до ВКФ «ХВИЛЯ» у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю шляхом повного зупинення господарської діяльності до отримання спеціального дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами.

Ухвалою суду від 02.01.2020 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, в письмовому провадженні за наявними у справі матеріалами.

Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення, представником ВКФ «ХВИЛЯ» у вигляді ТОВ 13.01.2020 року отримано ухвалу про відкриття провадження у справі від 02 січня 2020 року.

20.01.2020 року на адресу суду через канцелярію суду надійшов відзив за вхід. № 2290/20, згідно якого відповідач не погоджується з доводами позивача, з огляду на те, що ВКФ «ХВИЛЯ» ТОВ з 2013 року не веде виробничу діяльність та всі приміщення фірми надані в оренду іншим суб`єктам господарської діяльності. Також, відповідач зазначає, що котельна та інші приміщення знаходиться в оренді у ФОП ОСОБА_1 згідно договору оренди № 3 від 01.10.2018 року. Котельна не працює тривалий час та намірів про відновлення її роботи - немає. Відповідач вказує, що в квітні 2019 року котельна була опломбована газовою службою «Одесагаз», було злито воду з системи обігріву, про що складений акт пломбування. Наявність на підприємстві певного обладнання не свідчить саме по собі про його використання за призначенням та здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря без відповідного дозволу. Отже, необхідності в отриманні дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами немає.

Дослідивши обставини, якими обґрунтовувались позовні вимоги, відзив, перевіривши їх доказами, суд встановив наступне.

ВКФ «ХВИЛЯ» у вигляді ТОВ - ідентифікаційний код 13878224.

Види діяльності за КВЕД 2010:

25.12 виробництво металевих дверей і вікон.

Згідно інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за ВКФ «ХВИЛЯ» у вигляді ТОВ зареєстровано: виробничі, складські, адміністративні та побутові будівлі, приміщення і споруди, які розташовані за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с/р Таїровська, проспект Ак. Глушко, буд. 29, площа земельної ділянки 7017 м2, рік забудови 2002, форма власності: приватна.

Державною екологічною інспекцією в Одеській області на підставі річного плану здійснення заходів державного нагляду (контролю) на 2019 рік, затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України від 30.11.2018 №262, та відповідно до ст.ст. 5, 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», ст. 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», Положення про Державну екологічну інспекцію в Одеській області, затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України від 28.09.2017 року №652 проведено планову перевірку ВКФ «ХВИЛЯ» у вигляді ТОВ.

В ході перевірки встановлено факт провадження господарської діяльності без дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, що є порушенням ст.11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря».

За результатами вказаної перевірки складено Акт №76/11 (а.с.11-19).

Відповідно до вказаного акту, при перевірці виявлено, що відповідачем здійснюється господарська діяльність без спеціального дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами.

Згідно Опису виявлених порушень:

- дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами відсутній;

- статистичний звіт за формою 2-ТП (повітря) не представлено;

- екологічний податок за викиди забруднюючих речовин в атмосферу не представлено.

Суд зазначає, що в розділі Акту № 79/14 VIII пояснення, зауваження або заперечення щодо проведеного заходу державного нагляду (контролю) та цього акту відсутні будь які записи.

Акт підписано державними інспекторами з ОНПС Одеської області Мінаковим О.І.

Директор ВКФ «ХВИЛЯ» у вигляді ТОВ ОСОБА_2 від підписання Акту відмовився (а.с 19).

Примірник Акту, другий екземпляр протоколу № 001060 від 22.11.2019 р. та другий екземпляр протоколу № 001028 від 22.11.2019 р. направлені на адресу ВКФ «ХВИЛЯ» у вигляді ТОВ засобами поштової кореспонденції 27.11.2019 р. (а.с 25).

З метою усунення порушень природоохоронного законодавства, виявлених під час перевірки дотримання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, проведеної з 11.11.2019 року по 22.11.2019 року державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Одеської області Мінаковим О.І. та Бондарчуком М.П. 22.11.2019 року складено припис № 29 (а.с. 28).

Будь-яких доказів на виконання відповідачем припису №29, в частині отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами до суду не надано.

Охорона навколишнього природного середовища, раціональне використання природних ресурсів, забезпечення екологічної безпеки життєдіяльності людини - невід`ємна умова сталого економічного та соціального розвитку України. З цією метою Україна здійснює на своїй території екологічну політику, спрямовану на збереження безпечного для існування живої і неживої природи навколишнього середовища, захисту життя і здоров`я населення від негативного впливу, зумовленого забрудненням навколишнього природного середовища, досягнення гармонійної взаємодії суспільства і природи, охорону, раціональне використання і відтворення природних ресурсів.

Закон України Про охорону навколишнього природного середовища визначає правові, економічні та соціальні основи організації охорони навколишнього природного середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь.

Відповідно до ч.1 ст.35 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів..

Пунктом а ч.1 ст.202 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища визначена компетенція центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища, зокрема, до компетенції вказаного органу, крім іншого, належить організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами-нерезидентами вимог законодавства, зокрема: про екологічну та радіаційну безпеку; про охорону атмосферного повітря; про поводження з відходами; щодо наявності дозволів, лімітів та квот на спеціальне використання природних ресурсів, дотримання їх умов.

Отже, контроль за охороною навколишнього природного середовища та використання природних ресурсів покладено на Держекоінспекцію та її територіальні органи. З цією метою вони в межах своїх повноважень та у визначеному законодавством порядку проводять перевірки, з-поміж іншого, суб`єктів господарювання на предмет дотримання вимог природоохоронного законодавства.

Відповідно до Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 2017 року №275, Держекоінспекція України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів України.

Державна екологічна інспекція в Одеській області (далі - Держекоінспекція) діє на підставі Положення, затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України від 28 вересня 2017 року №652 (далі - Положення), згідно якого Держекоінспекція є територіальним органом Державної екологічної інспекції України, який діє у складі та їй підпорядковується.

Пунктом 2 розділу ІІ зазначеного Положення встановлено, що Держекоінспекція здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог, в тому числі, законодавства про поводження з відходами, охорону атмосферного повітря.

В свою чергу, ст.1 Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності визначено, що державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятного рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом;

Відповідно до п.5 розділу ІІ Положення Держекоінспекція має право, зокрема, звертатися до суду із позовом щодо обмеження чи зупинення діяльності підприємств і об`єктів незалежно від їх підпорядкування та форми власності, якщо їх експлуатація здійснюється з порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, вимог дозволів на використання природних ресурсів, з перевищенням нормативів гранично допустимих викидів впливу фізичних та біологічних факторів і лімітів скидів забруднюючих речовин.

Відповідно до Закону України Про охорону атмосферного повітря від 16 жовтня 1992 року №2707-XIІ атмосферне повітря є одним з основних життєво важливих елементів навколишнього природного середовища. Так, закон спрямований на збереження та відновлення природного стану атмосферного повітря, створення сприятливих умов для життєдіяльності, забезпечення екологічної безпеки та запобігання шкідливому впливу атмосферного повітря на здоров`я людей та навколишнє природне середовище.

Частиною 5 ст.11 Закону України Про охорону атмосферного повітря визначено, що викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого суб`єкту господарювання, об`єкт якого належить до другої або третьої групи, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Відповідно до ст. 12 вказаного Закону господарська чи інші види діяльності, пов`язані з порушенням умов і вимог до викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря і рівнів впливу фізичних та біологічних факторів на його стан, передбачених дозволами, може бути обмежена, тимчасово заборонена (зупинена) або припинена відповідно до законодавства.

Відповідно до положень ч.6 ст.7 Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт.

На підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу (ч.7 ст.7 Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності).

Припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства (ч.8 ст.7 Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності).

Відповідно до ч.5 ст.4 Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.

Крім того суд не приймає доводи відповідача наведені у поданому відзиві з огляду на наступне.

1) доказів не здійснення з 2013 року ВКФ «ХВИЛЯ» у вигляді ТОВ виробничої діяльності у встановленому законом порядку суду не надано.

2) Згідно інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за ВКФ «ХВИЛЯ» у вигляді ТОВ зареєстровано: виробничі, складські, адміністративні та побутові будівлі, приміщення і споруди, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 р Таїровська, проспект Ак. Глушко, буд. 29, площа земельної ділянки 7017 м2, рік забудови 2002, форма власності: приватна.

Відповідач вказує, що котельна та інші приміщення знаходяться в оренді у ФОП ОСОБА_3 згідно договору оренди № 3 від 01.10.2018 року.

Суд не приймає вказані доводи, оскільки, згідно відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 28.01.2020 внесений запис: 3003593, стан суб`єкта: припинено.

Крім того, згідно акту приймання передачі від 01.10.2018 р. (додаток № 1 ) до договору оренди ФОП ОСОБА_3 прийняв в тимчасове платне користування приміщення «Б» (627, 1 кв.м), «В» (287, 5 кв.м), «Д» (68,4 кв.м) згідно технічного плану виробничих та невиробничих будівель від 25.09.2001 р.

Відомостей, щодо прийняття ФОП ОСОБА_3 обладнання, яке знаходиться у вказаних приміщеннях, та мети його використання суду не надано, отже суд приходить до висновку, про відсутність перебування обладнання котельної на законних підставах в оренді у ФОП ОСОБА_3 .

Наданий відповідачем Договір № 008026 (2018) на постачання природного газу від 01.11.2018 р. підтверджує юридичні відношення між ПАО «ОДЕСАГАЗ» та ФОП ОСОБА_3 щодо розподілу природного газу.

Котельня, що знаходиться на території проспект АДРЕСА_2 є джерелом викидів забруднюючих речовин, під час дії яких в атмосферне повітря можливі викиди твердих пилових частинок, ангідриту сірчистого, сірководню, діоксиду азоту, оксиду та речовин у вигляді суспендованих твердих частинок, мікрочастинок та волокон.

Згідно п. 2.1., п. 2.4. Нормативів граничнодопустимих викидів забруднюючих речовин із стаціонарних джерел, затверджених наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 27.06.2006 N 309, визначено нормативи граничнодопустимих викидів пароподібних та газоподібних неорганічних сполук (діоксид сірки, оксиди азоту (у перерахунку на діоксин азоту), оксид вуглецю), суспендованих твердих частинок забруднюючих речовин із стаціонарних джерел.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого суб`єкту господарювання, об`єкт якого належить до другої або третьої групи, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

З огляду на встановлені приписи, експлуатація джерел забруднення та використання, дозволено законом лише після отримання дозволу.

Введення в дію та експлуатація таких об`єктів повинна проводитись відповідно до вимог ст. 10 Закону України «Про охоронуатмосферного повітря», а саме: за наявності дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами.

Отже, судом встановлено, що Державною екологічною інспекцією в Одеській області проведено перевірку під час якої виявлені порушення відповідачем вимог ст.ст.10, 11 Закону України Про охорону атмосферного повітря. Зокрема, викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря здійснюються без відповідного дозволу передбаченого п.30 Закону України Про перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності.

Суд зазначає, що відповідачем не спростовано відсутність необхідного дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферу.

Враховуючи викладене та той факт, що відповідачем, всупереч вимогам ст.11 Закону України Про охорону атмосферного повітря використовуються стаціонарні джерела викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря без отримання відповідного дозволу на викиди такими стаціонарними джерелами забруднюючих речовин в атмосферне повітря, суд вважає позовні вимоги Державної екологічної інспекції в Одеській області обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.73 КАС України предметом доказування є обставини, які згідно із ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності з ч. 2 ст. 74 КАС України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 76 КАС України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 6, 8, 9, 14, 22, 139, 241, 242-246, 250, 255, 295, КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Державної екологічної інспекції в Одеській області (, адреса: 65058, м. Одеса, просп. Шевченка, 12) до Виробничо-комерційної фірми «ХВИЛЯ» у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю (, адреса: 65104, м. Одеса, просп. Академіка Глушка, буд. 29) про застосування заходів реагування задовольнити.

Застосувати заходи реагування, а саме повністю зупинити господарську діяльність виробничо-комерційної фірми «ХВИЛЯ» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю до отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.М. Токмілова

.