Справа № 160/10154/19
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Єфанової О.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання неправомірним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в якому просила:
- визнати неправомірним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, оформлене у вигляді відповіді на заяву від 27.09.2019р., яким відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні заяви у переведенні з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перевести ОСОБА_1 на пенсію у розмірі 50 відсотків пенсії померлого годувальника - ОСОБА_2 ;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.08.2019 в розмірі 50 відсотків пенсії померлого годувальника - ОСОБА_2 та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії до моменту здійсненню перерахунку;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області виплатити ОСОБА_1 недоотриману ОСОБА_2 за життя пенсію, а саме за травень, червень 2018 року.
Позовні вимоги обґрунтовані безпідставністю відмови у призначенні пенсії по втрат годувальника. Позивач наполягає на тому, що надані документи повністю підтверджують наявність права на отримання даної пенсії оскільки вона проживала спільно разом померлим чоловіком.
Відповідачем до суду надіслано відзив на позовну заяву, в якій останні заперечував проти заявлених позовних вимог мотивуючи тим, що надані позивачем документи не можуть підтвердити належним чином факт спільного проживання, оскільки видані на території непідконтрольній уряду України.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Згідно з ст.258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
За приписами ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
За викладених обставин, у відповідності до вимог ст.ст.258, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Згідно ч.2 ст.263 КАС України справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , є громадянкою України, пенсіонеркою за віком, внутрішньо переміщеною особою, що перебуває на обліку в Лівобережному відділі Головного управління Пенсійного Фонду Дніпропетровської області.
Після смерті чоловіка, 22 липня 2019 року ОСОБА_1 було подано документи на розгляд до Лівобережного відділу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області для переведення пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника та отримання недоотриманої чоловіком пенсії, яка була нарахована за травень, червень 2018 року, але невиплачена.
Листом Лівобережного відділу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області від 27.09.2019 року ОСОБА_1 зазначено про відсутність підстав для перевідення пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника.
Відмова у переводі на пенсію по втраті годувальника мотивована тим, що позивачем не надано належних документів, що підтверджують факт перебування ОСОБА_1 на утриманні померлого чоловіка.
Не погодившись з відмовою позивач звернулась до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших, випадках передбачених законом.
Статтею 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено види пенсійних виплат і соціальних послуг, зокрема в частині першій зазначено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоровя, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.
Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування.
Частиною 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що непрацездатними членами сім`ї вважаються: 1) чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону; 2) діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років. Діти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах системи загальної середньої освіти, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах (у тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених навчальних закладів та вступом до іншого навчального закладу або у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців), - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, та діти-сироти - до досягнення ними 23 років незалежно від того, навчаються вони чи ні; 3) чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків або брат чи сестра, дідусь чи бабуся померлого годувальника незалежно від віку і працездатності, якщо він (вона) не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років.
Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Порядок).
Відповідно до п. 2.3 Порядку, до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу.
Також, надаються такі документи:
1) документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування особи, якій призначається пенсія, та померлого годувальника (подається у разі, якщо особа, яка звернулася із заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, має такі документи);
2) свідоцтво про народження або паспорт особи, якій призначається пенсія;
3) довідка про склад сім померлого годувальника та копії документів, що засвідчують родинні стосунки члена сім`ї з померлим годувальником (за наявності);
4) свідоцтво органу ДРАЦС про смерть годувальника або рішення суду про визнання його безвісно відсутнім або оголошення його померлим;
5) документи про вік померлого годувальника сім`ї за відсутності таких даних у свідоцтві про смерть чи рішенні суду про визнання годувальника безвісно відсутнім або оголошення його померлим;
6) довідки загальноосвітніх навчальних закладів системи загальної середньої освіти, професійно-технічних, вищих навчальних закладів про те, що особи, зазначені в абзаці другому пункту 2 частини другої статті 36 Закону, навчаються за денною формою навчання;
7) довідка про те, що чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків, дід, баба, брат чи сестра померлого годувальника незалежно від віку і працездатності не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років;
8) документи про місце проживання (реєстрації);
9) документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника;
10) експертний висновок про встановлення причинного зв`язку смерті годувальника з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС.
За викладених норм чинного законодавства, суд доходить висновку, що зокрема дружина померлого має право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника за умови перебування на утриманні померлого чоловіка.
При зверненні до відділу ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про переведення на пенсію у зв`язку із втратою годувальника та про виплати недоотриманої ним пенсії, серед іншого, позивачем подано відповідні документи, а саме: довідки пре взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та акт про фактичне проживання з померлою особою на день його смерті, завірений Дніпровським Державним технікумом енергетичних та інформаційних технологій від 22.07.2019, власником гуртожитку, тобто, у розумінні ст.3 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, - документ іншої організації з місця проживання (реєстрації), який підтверджує факт спільного проживання з померлим чоловіком за однією зареєстрованою адресою перебування.
Згідно п. 2.11 Порядку № 22-1 за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються довідки житлово- експлуатаційних або інших організацій з місця проживання (реєстрації), або довідки органів місцевого самоврядування, або довідки про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), видані згідно із вимогами ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».
З огляду на викладене, суд вважає за необхідне зазначити, що висновки відповідача, які слугували підставою для відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії по втраті годувальника, а саме, не надання останньою документа про перебування на утриманні померлого годувальника, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.
За таких обставин, суд вважає, що відповідачем протиправно відмовлено у призначенні пенсії по втраті годувальника ОСОБА_1 , що є підставою для задоволення даної частини позовних вимог та зобов`язання У ПФУ в Дніпропетровській області призначити позивачу пенсію по втраті годувальника.
Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.08.2018 з позовом ОСОБА_2 у справі №0440/5278/18 зобов`язано виплатити пенсію за травень, червень 2018 року. Дане рішення набрало законної сили, але на час звернення ОСОБА_1 так і не було виконано.
На вимогу позивача виплатити їй суму невиплаченої її померлому чоловіку пенсії, відповідачем зазначено про можливість отримання даної суми в складі спадщини.
Відповідно до статті 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення», сум пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з йог смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до склад спадщини.
Відповідно до ст. 52 Закону № 1058-ІV сума пенсії, що належала пенсіонерові залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день йог смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статі 36 зазначеного закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенс померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.
Відповідно до п.1.5, п.1.7, п.2.26 Порядку подання та оформлення документі для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 1058-IV заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подається особою до органу, що призначає пенсію, в якому померлий пенсіонер перебував на обліку 5 одержувач пенсії. Днем звернення за виплатою недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами. Для виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлого пенсіонер, надається свідоцтво про смерть, документи, які підтверджують родин: стосунки, документ, що посвідчує особу заявника. Непрацездатними членами сім' зазначеними у частині другій статті 36 закону, подаються документи, які засвідчують, що вони перебували на утриманні померлого пенсіонера. Члени сім`ї надають паспорт або інші документи, які підтверджують проживання з пенсіонером на день його смерті.
Наведене свідчить про необґрунтованість відмови відповідача у виплаті неотриманої померлим чоловіком позивача пенсії.
Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно вимог статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
З урахуванням з`ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.
Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
В матеріалах справи наявна банківська квитанція, які свідчить про сплату позивачем судового збору у сумі 768,40 грн., а тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача.
Щодо вимог позивача про зобов`язання відповідача подати у місячний строк звіт про виконання постанови суду, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини 1 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Враховуючи, що встановлення судового контролю за виконанням судового рішення є правом, а не обов`язком суду, а також приписи статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України щодо обов`язковості судових рішень та відсутності об`єктивних обставин щодо невиконання судового рішення з боку відповідача, суд не вбачає підстав для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення.
Керуючись ст.ст.243-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, оформлене у вигляді відповіді на заяву від 27.09.2019р., яким відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні заяви у переведенні з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перевести ОСОБА_1 на пенсію у розмірі 50 відсотків пенсії померлого годувальника - ОСОБА_2 .
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.08.2019 в розмірі 50 відсотків пенсії померлого годувальника - ОСОБА_2 та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії до моменту здійсненню перерахунку.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області виплатити ОСОБА_1 недоотриману ОСОБА_2 за життя пенсію, а саме за травень, червень 2018 року.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Єфанова