Справа № 420/4617/19
Суддя: Потоцька Н.В.
Дата ухвалення: 2020-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4617/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Потоцької Н.В.

за участі секретаря Захарчук О.В.

представника позивача Лук`янової А.О.

представника відповідача Левенець А.В.

розглянувши за правилами загального позовного провадження (у відкритому судовому засіданні по суті) справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області в якому позивач просить:

визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Одеський області № 1403 від 19.06.2019 про притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення;

визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Одеський області № 829 о/с від 08.07.2019 про звільнення;

визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Одеський області № 1410 о/с від 23.10.2019 в частині внесення змін до наказу Головного управління Національної поліції в Одеський області № 829 о/с від 08.07.2019 про звільнення ОСОБА_1 ;

поновити ОСОБА_1 на посаді старшого слідчого - криміналіста відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП в Одеський області;

стягнути з Головного управління Національної поліції в Одеський області на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 10.07.2019 і до моменту фактичного поновлення на посаді;

рішення щодо поновлення позивача на службі в поліції на посаді старшого слідчого-криміналіста відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП в Одеський області допустити до виконання негайно.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

Підставою для проведення службового розслідування відносно капітана поліції ОСОБА_1 став рапорт заступника начальника управління - начальника розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП в Одеський області Власової І.А. на ім`я заступника начальника ГУНП - начальникові слідчою управління підполковнику поліції Шайхету С.О. про те, що станом на 25.04.2019 капітан поліції ОСОБА_1 документи, які підтверджують її перебування на лікарняному з 13.03.2019 по теперішній час не надала та на робочому місці відсутня.

Враховуючи вищевикладене призначено службове розслідування та визначений склад дисциплінарної комісії за фактом довготривалого перебування на лікарняному та відсутності на робочому місці з 13.03.2019 старшого слідчого - криміналіста ОСОБА_1 . Рапорт подано 26.04.2019р.

На переконання позивача, дії заступника начальника управління - начальника розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП в Одеський області Власової І.А. щодо подачі рапорту є протиправними та інформація, яка викладена в ньому не відповідає дійсним обставинам справи, оскільки, 14.03.2019 через канцелярію СУ ГУНП в Одеський області подано рапорт за підписом позивача в якому зазначено, що станом на 14.03.2019 ОСОБА_1 продовжує знаходитися на лікарняному та надано довідки та висновок ЛКК.

Тобто, на момент звернення із рапортом Власова І.О. була обізнана про те, що капітан поліції ОСОБА_1 знаходиться на лікарняному, проте звертається з рапортом і наполягає на проведенні службового розслідування.

02.05.2019 на адресу ДУ «ТМО МВС України в Одеський області» направлено лист щодо отримання інформації відносно ОСОБА_1 та її перебування на лікуванні в період з 13.03.2019 по теперішній час.

29.05.2019 від ДУ «ТМО МВС України в Одеський області» надійшла відповідь відповідно до якої ОСОБА_1 перебувала на лікуванні в період з 13.03.2019 по 22.03.2019, з 23.03.2019 по 01.04.2019, з 02.04.2019 по 19.04.2019, з 20.04.2019 по 02.05.2019.

07.05.2019 видається наказ №985 про призначення службового розслідування, затверджується склад дисциплінарної комісії. Підставою призначення службового розслідування є те, що станом на 25.04.2019 капітан поліції ОСОБА_1 документи які підтверджують її перебування на лікарняному з 13.03.2019 по теперішній час не надала.

06.05.2019 через канцелярію СУ ГУНП в Одеський області за підписом позивача подається рапорт в якому зазначено, що станом на 06.05.2019 вона продовжує знаходиться на лікарняному та надає копії довідок №1491 з 13.03.2019 по 18.03.2019, №1660 з 23.03.2019 по 28.03.2019, №1809 з 02.04.2019 по 12.04.2019, №2158 з 20.04.2019 по 27.04.2019.

05.06.2019 ОСОБА_1 звертається до начальника ГУНП в Одеський області із рапортом в якому викладає всі обставини справи. Тобто, станом на момент підписання висновку про притягнення до дисциплінарної відповідальності керівництво ГУПН в Одеський області було обізнано про знаходження на лікарняному та проведені службової перевірки. Даний рапорт був поданий на особистому прийомі, при усній розмові було додатково висловлено свою позицію відносно дій керівного складу ГУПН в Одеський області.

Проте, дисциплінарною комісією ці документи до уваги не прийняті.

Також в висновках дисциплінарної комісії від 07.06.2019, в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності №1430 від 19.06.2019 зазначено, що підставами притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції стало ігноруванні вимог про проходження медичною огляду для проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи до ВЛК; несвоєчасному повідомлені керівництва про перебування на лікарняному та відсутності на службі з 03.05.2019 по 07.06.2019 без поважних причин:

1) жодною нормою діючого законодавства не передбачено строки в які після направлення на ВЛК її необхідно пройти та отримати висновок, крім того, можливість раніше пройти медичний огляд не представлялося за можливе через знаходження на лікарняному. Після виходу з лікарняного ОСОБА_1 відразу ж звернулася до Медичної лікарської комісії для проходження обстеження.

30.05.2019 ОСОБА_1 видано довідку 90/6 МКЛ № 11, якою підтверджується, що остання перебувала на лікуванні в період з 03.05.2019 по 30.05.2019.

13.06.2019 ОСОБА_1 видано довідку № 87 згідно якої остання знаходилася на лікуванні в КНП «ЦПМСД № 2» ОМР в період з 30.05.2019по 13.06.2019.

08.07.2019 ОСОБА_1 видано довідку № 129 згідно якої остання знаходилася на лікуванні в КНП «ЦПМСД № 2» ОМР в період з 14.06.2019 по 08.07.2019.

З 09.07.2019 по 19.07.2019 ОСОБА_1 проходила військово - лікарську комісію про що свідчить акт медичного огляду.

22.07.2019 ДУ «ТМО МВС України по Одеський області» видано довідку № 223/2, в якій зазначено, що ОСОБА_1 пройшла медичний огляд в військово - лікарський комісії ДУ «ТМО МВС України по Одеський області», встановлено, що ОСОБА_1 придатна для служби в поліції, непридатна до служби на посаді старшого слідчого -криміналіста.

2) щодо не своєчасного повідомлення керівництва про відсутність на робочому місці: фактично 06.05.2019 року ОСОБА_1 подаючи рапорт зазначила, що продовжує, проходити лікування та підтверджуючи документи в оригіналах будуть надані після виходу з лікарняного. В даному випадку ОСОБА_1 виконала усі дії щодо: належного повідомлення свого керівництва.

Повертаючись до рапорту заступника начальника управління - начальника розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП в Одеський області Власової І.А. позивач наголошує, що підставою для проведення службового розслідування та затвердження складу дисциплінарної комісії став факт довготривалого перебування на лікарняному та відсутності на робочому місці з 13.03.2019 слідчого-криміналіста ОСОБА_1 .

Тобто, встановивши, що відсутні підстави притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності за довготривале перебування на лікарняному та відсутності на робочому місці дисциплінарна комісія повинна була закрити службове розслідування за даним фактом у зв`язку з відсутністю складу проступку.

Натомість дисциплінарна комісія встановлювала обставини, які не були підставою для створення дисциплінарної комісії та проведенням службового розслідування.

3) щодо ненадання ОСОБА_1 жодного оригіналу медичних довідок про перебування на лікуванні, отже, остання не мала достатніх підстав для відсутності неробочому місці з посиланнями на п.1.1., 1.2. Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженого наказом МОЗ № 455:від 13.11.2001.

Позивач вважає, що посилання на п.1.1., 1.2. Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян з боку відповідача є недоречним і свідчить лише про бажання інтерпретувати норми положень інструкцій на власний розсуд.

Відповідач повинен бути обізнаний про те, що тимчасова непрацездатність осіб рядового і начальницького складу засвідчується довідкою органу, у сфері управління якого перебувають заклади охорони здоров`я. У разі вибору особою рядового і начальницького складу лікаря і лікувально-профілактичного закладу не за місцем проживання чи роботи довідка видається до п.1.9. розділу 1 Інструкції про затвердження змін до інструкції і порядок видачі документів, що засвідчує тимчасову непрацездатність громадян, п.2.22.

Вищенаведеної позиції додержується ДУ «ТМО МВС України по Одеський області» у своїй відповіді № 33/36-563 від 30.07.2019 та № 33/36-869 від 22.10.2019, МВС управління охорони здоров`я та реабілітації у своїй відповіді № 33/1-233 від 10.10.2019, Департамент охорони здоров`я у своїй відповіді № 02-11/252 від 03.06.2019, № 01-40-40/109 від 09.10.2019 та ФСС УВДФ в Одеський області № 1 15/1520 від 08.10.2019.

Отже твердження відповідача викладені в висновку і в цій частині є такими, що протирічать положенням норм закону.

Процесуальні дії.

Ухвалою суду від 28.08.2019 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження (з викликом сторін) та призначене судове засідання на 23.09.2019 р.

Відповідно ст.162 КАС України відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалу про відкриття провадження по справі надіслано засобами поштового відправлення УКРПОШТА, та доставлено на адресу відповідача 03.09.2019 р. що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення ОДЕСА ЦОКК 65 0.

03.10.2019 року за вх. № 36189/19 представником відповідача надано відзив на адміністративний позов, який обґрунтовано наступним.

Жодним нормативним актом не передбачається повідомлення особи яка притягується до дисциплінарної відповідальності про початок службового розслідування. Лише відповідно до ч.11 ст.15 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» у разі відсутності поліцейського на службі дисциплінарна комісія викликає його для участі в засіданні комісії. Виклик надсилається рекомендованим листом з повідомленням на адресу місця проживання поліцейського, що зазначена в його особовій справі.

Як вбачається з матеріалів службового розслідування позивачці рекомендованим листом 10.05.2019 р. відправлено повідомлення щодо прибуття до дисциплінарної комісії для надання пояснень.

Враховуючи той факт, що позивач для надання пояснень не прибула, був здійснений виїзд за місцем проживання для відібрання пояснень у ОСОБА_1 але позивач від надання пояснень відмовилась, про що був складений акт про відмову у наданні пояснень.

Враховуючи зазначене, посадовими особами ГУНП в Одеській області було вчинено всі можливі дії щодо відбору пояснень у ОСОБА_1 , та як вбачається з матеріалів справи позивачка уникала від їх надання всіма можливими способами. А тому, посилання у позові щодо того що позивач не могла надати пояснень є хибними, так яв вбачається систематичне уникання від їх надання.

Також ОСОБА_1 посилається на п.п. 6.3.6 п. 6.3 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України №230 від 12.03.2013 р. та зазначає що висновок службового розслідування затвердженого без отримання від позивача письмового пояснення в рамках службового розслідування або відмови від надання таких пояснень. Відносно зазначеного повідомляємо наступне, наказом МВС України «Про реалізацію окремих положень Дисциплінарного статуту Національної поліції України» від 07.11.2018 р. №893 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28 листопада 2018 р за №1355/32807 затверджено порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України.

Відповідно до ч.4 розділу IV зазначеного порядку поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень.

Відповідно до ч.7 розділу IV зазначеного порядку кожна посадова особа поліції відповідно до своїх повноважень зобов`язана сприяти проведенню службового розслідування.

Відмова поліцейського або іншої посадової особи поліції надавати пояснення про обставини, які є предметом службового розслідування, крім відмови давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначено законодавством України, а також надання завідомо неправдивих пояснень є перешкоджанням проведенню службового розслідування.

З зазначеного вбачається що відмова позивача від надання пояснень не є перешкодою для проведення службового розслідування, а навпаки являється перешкоджанням його проведенню. А тому, посилання позивача на інструкцію яка не стосується поліцейських та на той факт що без надання пояснень службове розслідування не може проводитись є хибним.

Щодо надання ОСОБА_1 довідок про перебування на лікарняному зазначаємо наступне.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24.09.2019 р. по справі №420/1499/19 (набрала законної сили) за позовом ОСОБА_1 зазначено:

«Згідно довідки канцелярії СУ ГУ НП в Одеській області від 19.02.2019 року ОСОБА 1 в період з 04.02.2019 року по 19.02.2019 року з рапортом щодо перебування на лікарняному до канцелярії не зверталась.

Відповідно до п.4.1, 4.2, 4.3 розділу IV Правил внутрішнього службового розпорядку Головного управління Національної поліції в Одеській області, затверджених наказом Головного управління Національної поліції в Одеській області від 29.10.2018 №3705 працівник поліції повідомляє свого безпосереднього керівника про свою відсутність на роботі у письмовій формі (рапортом), засобами електронного чи телефонного зв`язку або іншим доступним способом.

Як зазначає позивач, рапорт вона змогла подати лише 28 січня 2019 року, однак згідно матеріалів справи, позивач перебувала на лікуванні КНП "Центр первинної медико - санітарної допомоги № 10 по 04 лютого 2019 року.

Крім того, станом на 04 лютого 2019 року позивач не надала доказів перебування її на лікуванні у медичних закладах.

У разі недотримання працівником поліції вимог п.4.1 цього розділу складається акт про відсутність працівника поліції на робочому місця.

У разі ненадання працівником поліції доказів поважності причини своєї відсутності на службі (роботі) він повинен подати письмові пояснення на ім`я свого безпосереднього керівника щодо причин своєї відсутності.

За приписами ч. 3 ст. 21 Закону України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" перебування поліцейського на лікарняному чи у відпустці не перешкоджає застосуванню до нього дисциплінарного стягнення.

Враховуючи систематичну відсутність позивача на робочому місці без повідомлення про це керівника, у період з 05 лютого 2019 року по 20 лютого 2019 року, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивача правомірно притягнуто до дисциплінарної відповідальності.

Щодо довідки КУ "МКЛ № 11" від 12. 03.2019 року, згідно якої позивач з 05 лютого 2019 року по 12 березня 2019 року знаходилась на амбулаторному лікуванні та їй встановлено діагноз "ОСБП - І ст. лівостороння ниркова коліка, хронічний пієлонефрит в стані загострення"(т. 1 а.с.20), судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до п.1.3 Положення про експертизу тимчасової непрацездатності, затвердженого наказом МОЗ України від 09.04.2008 року № 189, тимчасова непрацездатність - це непрацездатність особи внаслідок захворювання, травми або з інших причин, що не залежить від факту втрати працездатності (пологи, карантин, догляд за хворим тощо), яка має тимчасовий зворотний характер під впливом лікування та реабілітаційних заходів, триває до відновлення працездатності або встановлення групи інвалідності, а в разі інших причин - до закінчення причин відсторонення від роботи. Тимчасова непрацездатність застрахованих осіб засвідчується листком непрацездатності.

Відповідно до п.2.2 Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженої наказом МОЗ від 13.11.2001 року № 455, при втраті працездатності внаслідок захворювання або травми лікуючий лікар в амбулаторно-поліклінічних закладах може видавати листок непрацездатності особисто терміном до 5 календарних днів з наступним продовженням його, залежно від тяжкості захворювання, до 10 календарних днів.

Якщо непрацездатність триває понад 10 календарних днів, продовження листка непрацездатності до 30 днів проводиться лікуючим лікарем спільно з завідувачем відділення, а надалі - ЛКК, яка призначається керівником лікувально - профілактичного закладу, після комісійного огляду хворого, з періодичністю не рідше 1 разу на 10 днів, але не більше терміну, встановленого для направлення до МСЕК.

В окремих випадках, коли захворювання вимагає тривалого лікування, наприклад у разі важких травм та туберкульозу періодичність оглядів ЛКК з продовженням

листка непрацездатності може бути не рідше 1 разу на 20 дніє залежно від тяжкості перебігу захворювання.

З наведеного вбачається, що навіть при видачі листка тимчасової непрацездатності, максимальний термін перебування на лікарняному без Лікувальної контрольної комісії в Україні складає 30 календарних днів, але з обов`язковим посвідченням завідувача відділення.

Отже довідка, видана ОСОБА 1 12 березня 2019 року, не є належним та допустимим доказом відсутності її на службі.

Крім того, відповідно до п.1.1, 1.2 Інструкції № 455, тимчасова непрацездатність працівників засвідчується листком непрацездатності.

Видача інших документів про тимчасову непрацездатність забороняється, крім випадків, обумовлених п. 1.13, 2.7, 2.16, 2.17, 2.18, 2.19, 2.20, 3.4, 3.16, 6.6.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, що обставини звернення за медичною допомогою позивача не підпадають під дію зазначених вище виключень, а тому довідка від 12 березня 2019 року не є документом, який звільняв ОСОБА1 від виконання службових обов`язків.

Відповідно до п.2.22 Інструкції, тимчасова непрацездатність осіб рядового і начальницького складу засвідчується довідкою органу, у сфері управління якого перебувають заклади охорони здоров`я.

У разі вибору особою рядового і начальницького складу лікуючого лікаря і лікувально-профілактичного закладу не за місцем проживання чи роботи довідка видається відповідно до пункту 1.9 розділу 1 цієї Інструкції.

Пунктом 1.9 встановлено, що листок непрацездатності (довідка) в амбулаторно-поліклінічних закладах видається лікуючим лікарем (фельдшером) переважно за місцем проживання чи роботи. У разі вибору особою лікуючого лікаря і лікувально-профілактичного закладу не за місцем проживання чи роботи документи, що засвідчують тимчасову непрацездатність, видаються за наявності заяви-клопотання особи, погодженої з головним лікарем обраного лікувально - профілактичного закладу, або його заступником, засвідченої підписом та круглою печаткою лікувально-профілактичного закладу.

З наведеного вбачається, що п.1.9 Інструкції № 455 ототожнює вимоги до видачі листка непрацездатності з довідкою, яка видається в окремих випадках.

Отже довідка лікаря не може засвідчувати непрацездатність працівника строком на термін, який перевищує максимальний термін перебування на лікарняному без Лікувальної контрольної комісії.

Враховуючи викладене, доводи апелянта щодо того, що Інструкцією №455 передбачена видача інших документів про тимчасову непрацездатність ніж листок не працездатності, у зв`язку з чим, вважає, що надана нею медична довідка є належними доказами тимчасової непрацездатності, не заслуговують на увагу.

Відповідно до змісту наданої довідки від 12.03.2019 року в ній навіть відсутні відомості про звільнення позивача від роботи у зв`язку з непрацездатністю.

Крім того, у вказаній довідці відсутня вказівка на час проведеної консультації, що є обов`язковим відповідно до пункту 2.19 Інструкції про порядок № 455.

Відсутність на місці несення служби з поважних причин повинна бути належним чином документально оформлені, а саме листком непрацездатності, який є єдиним офіційним документом, що дозволяє бути відсутнім на роботі у зв`язку із хворобою.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах по справі №815/810/18 від 31.07.2019 року, по справі №805/1126/18-а від 16.04.2018 року, по справі №805/1816/17-а від 25 червня 2019 року.

Судова колегія також враховує лист ДУ "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Одеській області", згідно якого позивача повідомлено, що тимчасова непрацездатність атестованих співробітників ГУ НП в Одеській області підтверджується довідкою про тимчасову непрацездатність поліцейського, військовослужбовця Національної гвардії України, затверджену наказом Міністерства внутрішніх справ України від 23 березня 2016 року № 201 (т.1 а.с.269).

Надана позивачем довідка від 12 березня 2019 року не відповідає встановленій цим наказом формі.

З наведеного вбачається, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що довідка КУ "МКЛ № 11" від 12.03.2019 року не є належним доказом відсутності позивача на службі у зазначений період.

На підтвердження викладеної позиції свідчить і той факт, що з ІЗ березня 2019 року позивач перебувала на амбулаторному лікуванні вже в ДУ "Територіальне медичне об`єднання МВС України а Одеській області" та отримувала довідки про тимчасову непрацездатність поліцейського, військовослужбовця Національної гвардії України, відповідно до наказу МВС України № 201 (а.с.261-262).».

З зазначеної постанови вбачається що посилання позивача на довідки які видані в невідповідності до наказу Міністерства внутрішніх справ України від 23 березня 2016 року № 201 не являються підставою для звільнення ОСОБА_1 від виконання нею службових обов`язків.

Також додатково зазначаємо що позивач надає відповіді медичних закладів щодо перебування ОСОБА_1 на лікарняному які зазначають що відповідно до п.2.22 наказу МОЗ України №455 від 13.11.2001 р. тимчасова непрацездатність осіб рядового і начальницького складу засвідчується довідкою (взагалі не зазначено якою) та вважає це належним підтвердженням звільнення її від службових обов`язків.

Відповідно до ч. 1 та ч.2 розділу І «Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ» затверджених постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 р. № 114 до рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ належать особи, які перебувають у кадрах Міністерства внутрішніх справ і яким присвоєно спеціальні звання, встановлені законодавством.

Це Положення визначає порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, їх права і обов`язки.

Особам, які перебувають на службі в органах внутрішніх справ, присвоюються спеціальні звання.

Отже, термін рядовий і начальницький склад до поліції ніякого відношення немає.

Також в позовній заяві ОСОБА_1 посилається на норми КЗпП.

Крім того, КЗпП України, яким позивач обґрунтовує свої вимоги регулює трудові відносини працівників підприємств та не підлягає застосуванню до правовідносин щодо проходження служби в органах поліції.

Відповідно до пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» від 24 грудня 1999 року № 13 передбачені законодавством про працю норми її оплати і порядок вирішення спорів про останню не поширюються на військовослужбовців та прирівняних до них осіб ( рядовий і начальницький склад органів внутрішніх справ (поліції)).

Порядок прийому та звільнення зі служби поліцейських регулюється Законом України про Національну поліцію а отже посилання позивача на норми КЗпП являються хибними, так як існує спеціальне законодавство.

Ухвалою суду від 17.10.2019 року розгляд справи №420/4617/19 продовжено в порядку загального позовного провадження.

15.11.2019 року за вх. №42838/19 представником позивача надано заяву про збільшення позовних вимог.

15.11.2019 року за вх. № 42855/19 представником відповідача надано відзив на заяву про збільшення позовних вимог.

Ухвалою суду від 13.12.2019 року продовжено на тридцять днів строк для проведення підготовчого провадження по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 16.01.2020 року закрито підготовче провадження по справі та призначено розгляд справи по суті у відкрите судове засідання.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

26.04.2019 заступником начальника ГУНП в Одеській області - начальником слідчого управління підполковником поліції Шайхетом С.О. на ім`я начальника ГУНП в Одеській області було надано доповідну записку про те, що в штаті відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого управління ГУНП в Одеській області на посаді старшого слідчого-криміналіста за рахунок декретної відпустки основного працівника капітана поліції Акопян Г.М. перебуває капітан поліції ОСОБА_1 (наказ ГУНП в Одеській області від 25.04.2018 № 597 о/с), яка з 11.01.2019 до 25.04.2019 знаходиться на безперервному лікарняному в різних медичних закладах м. Одеси.

07.05.2019 наказом ГУНП в Одеській області від 07.05.2019 №985, розпочато службове розслідування за фактом довготривалого перебування на лікарняному з 11.01.2019 по теперішній час старшого слідчого-криміналіста відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_1 .

В ході проведення службового розслідування встановлено, що відповідно наданих до СУ ГУНП в Одеській області копій висновку ЛКК № 117 від 04.02.2019, виданого КНП «ЦПМСД №10», довідки від 12.03.2019, виданої КУ «МКЛ №11», довідки про тимчасову непрацездатність поліцейського, військовослужбовця Національної гвардії України від 13.03.2019 № 1491, виданої ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Одеській області», довідки про тимчасову непрацездатність поліцейського, військовослужбовця Національної гвардії України від 22.03.2019 № 1660, виданої ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Одеській області», довідки про тимчасову непрацездатність поліцейського, військовослужбовця Національної гвардії України від 02.04.2019 № 1809, виданої ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Одеській області», довідки про тимчасову непрацездатність поліцейського, військовослужбовця Національної гвардії України від 19.04.2019 № 2158, виданої ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Одеській області», загальна кількість безперервного знаходження на лікуванні капітана поліції ОСОБА_1 , що підтверджується довідками медичних закладів з 11.01.2019 по 02.05.2019, становить 112 днів.

Підтвердження про своє перебування на лікуванні з 02.05.2019 по теперішній час до СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_1 не надала.

З метою повного й неупередженого дослідження всіх обставин вищевикладеного, 10.05.2019 рекомендованим листом (Укрпошта фіскальний чек № 730) на адресу місця проживання старшого слідчого - криміналіста відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_1 АДРЕСА_1, було надіслано виклик від 10.05.2019 № 4/1-5126 для прибуття останньої 15.05.2019 о 10:00 год. до слідчого управління ГУНП в Одеській області каб. № 9, для надання пояснення по суті.

Капітан поліції ОСОБА_1 за викликом від 10.05.2019 № 4/1-5126 15.05.2019 на 10:00 год. для надання пояснення не прибула та про причину неявки дисциплінарну комісію не повідомила.

В рамках проведення службового розслідування з метою встановлення можливого перебування на лікарняному капітана поліції ОСОБА_1 в період з 02.05.2019 по теперішній час було надано запити в лікувальні заклади, а саме: ДКЦ МКЛ № 1 м. Одеси від 10.05.2019 № 4/1-5127, КНП ЦПМСД» № 10 Одеської міської ради від 10.05.2019 № 4/1-5128, ДУ «ТМО МВС України по Одеській області» від 07.02.2019 № 4/1-5628.

29.05.2019 за вх. №№ 5452, 5453, 5451/1 до канцелярії СУ ГУНП в Одеській області надійшли відповіді на запити з ДКЦ МКЛ № 1 м. Одеси, КНП «ЦПМСД» № 10 Одеської міської ради, ДУ «ТМО МВС України по Одеській області», в ході чого встановлено, що капітан поліції ОСОБА_1 в період з 03.05.2019 по теперішній час на лікуванні у вказаних лікувальних закладах не знаходиться.

В ході проведення службового розслідування було встановлено, що загальна кількість безперервного знаходження на лікуванні капітана поліції ОСОБА_1 з 11.01.2019 по 02.05.2019 становить 112 днів, що підтверджується копіями довідок медичних закладів.

В період з 11.01.2019 по 02.05.2019 капітан поліції ОСОБА_1 до СУ ГУНП в Одеській області не надала жодного оригіналу медичних довідок про перебування на лікуванні, у зв`язку з чим копії медичних довідок про перебування на лікуванні не можуть підтверджувати її законну відсутність на службі.

Крім того відповідно до п. 1.1., 1.2. Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженої наказом МОЗ 455 від 13.11.2001 р. тимчасова непрацездатність працівників засвідчується листком непрацездатності, крім випадків окремо визначених даною Інструкцією.

Враховуючи те, що обставини звернення за медичною допомогою ОСОБА_1 не підпадають під дію зазначених вище виключень, а тому надані нею копії медичних довідок не є документом, який звільняє її від виконання службових обов`язків.

Відповідно до п. 6 розділу III Положення про діяльність медичної (військово - лікарської) комісії МВС, затвердженого наказом МВС України від 03.04.2017 285, якщо поліцейські, військовослужбовці впродовж року близько 4-х місяців не можуть приступити до виконання своїх службових обов`язків через захворювання (травми, поранення), часто та довготривало хворіють, вони зобов`язані за поданням підрозділу кадрового забезпечення пройти лікарську (військово-лікарську) експертизу у ВЛК для визначення придатності до подальшої служби.

Так. 23.05.2019 членами дисциплінарної комісії було здійснено виїзд до місця мешкання ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , з метою вручення останній направлення на ВЛК від 23.05.2019 р. №4/1-5712 до ВЛК ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Одеській області» для проходження медичного огляду для проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи та отримати пояснення щодо причини довготривалого лікування, на що ОСОБА_1 спілкуватись відмовилась та повернулась до свого помешкання.

28.05.2019. керуючись п. 1 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VІІІ п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», п. 6 розділу III Положення про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС, затвердженого наказом МВС України від 03.04.2017 № 285, з метою вирішення питання щодо подальшого проходження ОСОБА_1 служби в органах поліції на посаді старший слідчий - криміналіст на адресу місця проживання, АДРЕСА_1 , рекомендованим листом (Укрпошта фіскальний чек № НОМЕР_1 ) надіслано направлення на ВЛК від 23.05.2019 № 4/1-5712 з вимогою в найкоротший термін після отримання направлення звернутись до ВЛК ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Одеській області» для проходження медичного огляду для проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи.

Також в ході службового розслідування було встановлено систематичну відсутність на службі без поважних причин капітана поліції ОСОБА_1 , що підтверджується актами про невихід на службу №№ 4/1-7144 від 04.06.2019, 4/1- 7145 від 04.06.2019, 4/1-7193 від 05.06.2019, 4/1-7245 від 06.06.2019.

Під час службового розслідування 05.06.2019 надано запити до ДУ «ТМО МВС України по Одеській області» від 05.06.2019 № 4/1-7172, з метою встановлення факту виконання ОСОБА_1 вимоги, а саме: в найкоротший термін після отримання направлення звернутись до ВЛК ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Одеській області» для проходження медичного огляду для проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи та запит від 05.06.2019 № 4/1-7173 для встановлення можливого перебування на лікарняному капітана поліції ОСОБА_1 в період з 03.05.2019 по 06.06.2019. за вх. №№ 5807, 5808 до канцелярії СУ ГУНП в Одеській області надійшли відповіді на запити ДУ «ТМО МВС України по Одеській області», в ході чого встановлено, що капітан поліції ОСОБА_1 в період з 03.05.2019 по 06.06.2019 військово-лікарську комісію ДУ «ТМО МВС України по Одеській області» не проходила, та в період з 03.05.2019 по теперішній час в поліклініку ДУ «ТМО МВС України по Одеській області» не зверталася.

У зв`язку із порушенням вимог п. 4 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VІІІ, п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», п. 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, п. 6 розділу III Положення про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС, затвердженого наказом МВС України від 03.04.2017 № 285, п. 3.2 розділу III, п.п. 4.1, 4.2, 4.3 розділу IV Правил внутрішнього службового розпорядку Головного управління Національної поліції в Одеській області, затверджених наказом Головного управління Національної поліції в Одеській області від 29.10.2018 № 3705, що виразилось в ігноруванні вимоги про проходження медичного огляду для проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи до ВЛК ДУ Територіальне медичне об`єднання МВС України по Одеській області», а також несвоєчасному повідомленні керівництва СУ ГУНП в Одеській області щодо перебування на лікарняному та відсутності на службі з 03.05 по 07.06.2019 без поважних причин, старшого слідчого - криміналіста відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП з Одеській області капітана поліції ОСОБА_1 , відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, притягнути до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА ВИСНОВКИ СУДУ

Відповідно до п.4 ч. 3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до п. 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського

Згідно п. 6 розділу III Положення про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС, затвердженого наказом МВС України від 03.04.2017 № 285, якщо поліцейські, військовослужбовці впродовж року близько 4-х місяців не можуть приступити до виконання своїх службових обов`язків через захворювання (травми, поранення), часто та довготривало хворіють, вони зобов`язані за поданням підрозділу кадрового забезпечення пройти лікарську (військово-лікарську) експертизу у ВЛК для визначення придатності до подальшої служби.

П. 3.2 розділу III, п.п. 4.1, 4.2, 4.3 розділу IV Правил внутрішнього службового розпорядку Головного управління Національної поліції в Одеській області, затверджених наказом Головного управління Національної поліції в Одеській області від 29.10.2018 №3705 у Головному управлінні встановлюється п`ятиденний робочий тиждень з тривалістю роботи по днях:

понеділок, вівторок, середа, четвер - з 9.00 до 18.15;

п`ятниця з 9.00 до 18.15;

вихідні дні - субота неділя.

Тривалість перерви для відпочинку і харчування встановлюється 1 година - з 13.00 до 14.00.

Перерва не включається в робочий час і працівник поліції може використовувати її на свій розсуд. На цей час він може відлучатися з місця роботи.

У зв`язку зі службовою необхідністю, зумовленою специфікою та особливостями роботи поліції може встановлюватися інший режим роботи відповідно до законодавства.

Вихідні святкові та неробочі дні є днями відпочинку для всіх працівників поліції, крім залучених до виконання службових обов`язків.

Зазначені порушення виразились в ігноруванні вимоги про проходження медичного огляду для проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи до ВЛК ДУ Територіальне медичне об`єднання МВС України по Одеській області», а також несвоєчасному повідомленні керівництва СУ ГУНП в Одеській області щодо перебування на лікарняному та відсутності на службі з 03.05 по 07.06.2019 без поважних причин, старшого слідчого - криміналіста відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП з Одеській області капітана поліції ОСОБА_1 .

19.06.2019 наказом ГУНП в Одеській області № 1403 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності старшого слідчого - криміналіста відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_1 » ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Наказом № 829 о/с від 08.07.2019 капітана поліції ОСОБА_1 (0041225), старшого слідчого - криміналіста відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП в Одеській області звільнено зі служби з поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби).

Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII затверджено Дисциплінарний Статут Національної поліції України, який визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Статуту, службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Згідно з ч. 3 ст. 1 Статуту, службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського, зокрема: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення;13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції.

Відповідно до ст. 11 цього Статуту, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Статтею 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, зокрема, передбачено, що з метою з`ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Порядок проведення службового розслідування встановлюється Міністром внутрішніх справ України.

Стаття 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України визначає порядок накладання дисциплінарних стягнень. З метою з`ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць.

Забороняється проводити службове розслідування особам, які є підлеглими порушника, а також особам - співучасникам проступку або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника порушника.

Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення.

Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ.

Оголошувати дисциплінарне стягнення особі начальницького складу в присутності його підлеглих заборонено.

Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу.

За кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення. У разі порушення службової дисципліни кількома особами дисциплінарне стягнення накладається на кожного окремо.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації тощо.

У разі вчинення незначного порушення службової дисципліни начальник може обмежитись усним попередженням особи рядового або начальницького складу щодо необхідності суворого додержання службової дисципліни.

У разі притягнення до дисциплінарної відповідальності осіб рядового і начальницького складу, які мають дисциплінарне стягнення і знову допустили порушення службової дисципліни, дисциплінарне стягнення, що накладається, має бути більш суворим, ніж попереднє.

У разі повторного вчинення особою рядового або начальницького складу незначного проступку з урахуванням його не тяжкості, сумлінного ставлення цієї особи до виконання службових обов`язків, нетривалого перебування на посаді (до шести місяців) та з інших поважних причин начальник може обмежитися раніше накладеним на таку особу дисциплінарним стягненням.

Відповідно до п. 2.1 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №230 від 12.03.2013р. (далі - Інструкція №230), підставами для проведення службового розслідування є порушення особами рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов`язані із загибеллю (смертю) осіб рядового та начальницького складу (далі - РНС) чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України і можуть викликати суспільний резонанс.

Підставою для проведення службового розслідування є належним чином письмово оформлений наказ уповноваженого на те начальника (п. 2.6 Інструкції № 230).

Строки проведення службового розслідування визначені в розділі 5 Інструкції.

Відповідно до п. 5.1. Інструкції службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником.

У разі необхідності за мотивованим рапортом (доповідною запискою) виконавця або голови комісії визначений строк може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць.

Згідно п. 5.2. Інструкції початок службового розслідування визначається датою видання наказу про його призначення.

Відповідно до п. 5.3. Інструкції завершення службового розслідування визначається датою затвердження начальником, який призначив службове розслідування, висновку за результатами службового розслідування (далі - висновок службового розслідування).

Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин (п. 8.1. Інструкції).

Підпунктами 6.3.2 та 6.3.4 пункту 6.3 розділу 6 Інструкції передбачено право особи РНС, стосовно якої проводиться службове розслідування, брати участь у службовому розслідуванні, у тому числі давати усні чи письмові пояснення, робити заяви, в установленому порядку подавати документи, які мають значення для проведення службового розслідування. Відмовлятися давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначено законодавством України.

Відповідно до п.п. 6.3.6. п. 6.3. Інструкції забороняється затверджувати висновок службового розслідування без отримання від особи РНС письмового пояснення або за відсутності акту про її відмову в наданні письмового пояснення. Небажання особи РНС, відносно якої проводиться службове розслідування, надавати пояснення не перешкоджає затвердженню висновку службового розслідування та накладенню дисциплінарного стягнення.

Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ. Оголошувати дисциплінарне стягнення особі начальницького складу в присутності його підлеглих заборонено.

Згідно з п.1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 р. №1179 під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції та Присяги поліцейського, професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами, а також цими Правилами.

Відповідно до п.3.2 розділу ІІІ, Правил внутрішнього службового розпорядку Головного управління Національної поліції в Одеській області, затверджених наказом Головного управління Національної поліції в Одеській області від 29.10.2018 №3705 головному управлінні встановлюється п`ятиденний робочий тиждень з тривалістю роботи по днях:

понеділок, вівторок, середа, четвер - з 9.00 до 18.15;

п`ятниця - з 9.00 до 17.00;

вихідні дні - субота неділя.

Тривалість перерви для відпочинку і харчування встановлюється 1 година з 13.00 до 14.00.

Перерва не включається в робочий час і працівник поліції може використовувати її на свій розсуд. На цей час він може відлучатися з місця роботи.

У зв`язку зі службовою необхідністю, зумовленою специфікою та особливостями роботи поліції може встановлюватися інший режим роботи відповідно до законодавства.

Вихідні, святкові та неробочі дні є днями відпочинку для всіх працівників поліції, крім залучених до виконання службових обов`язків.

Відповідно до п.4.1, 4.2, 4.3 розділу ІV, зазначеного вище порядку працівник поліції повідомляє свого безпосереднього керівника про свою відсутність на роботі у письмовій формі (рапортом), засобами електронного чи телефонного зв`язку або іншим доступним способом.

У разі недотримання працівником поліції вимог п.4.1 цього розділу складається акт про відсутність працівника поліції на робочому місця.

У разі ненадання працівником поліції доказів поважності причини своєї відсутності на службі (роботі) він повинен подати письмові пояснення на ім`я свого безпосереднього керівника щодо причин своєї відсутності.

Суд погоджується з твердженнями відповідача про те, що позивач своєчасно не повідомляла про свою відсутність на робочому місці керівництво.

Своєчасний (Академічний тлумачний словник) - який відбувається, здійснюється тоді, коли потрібно, в свій час.

Який відповідає потребам, вимогам даного моменту; доречний, актуальний.

Суд звертає увагу, що чинними нормативними актами такого обов`язку працівника повідомити про знаходження на лікарняному не передбачено, утім, відповідна процедура регламентована в правилах внутрішнього трудового розпорядку.

Трудовий розпорядок на підприємствах, в установах, організаціях визначається правилами внутрішнього трудового розпорядку, які затверджуються трудовими колективами за поданням роботодавця і виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) на основі типових правил (ч. 1 ст. 142 КЗпП).

Типові правила внутрішнього трудового розпорядку для робітників та службовців підприємств, установ, організацій, затверджені постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1984 № 213, діють на території України відповідно до постанови Верховної Ради України «Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства Союзу РСР» від 12.09.1991 № 1545-ХІІ - у частині, що не суперечить Конституції та законам України.

Згідно з частиною другою пункту 14 розділу V Типових правил кожен робітник і службовець до початку роботи зобов`язаний відмітити свій прихід на роботу, а по закінченні робочого дня - вихід із роботи у порядку, встановленому в організації. Адміністрація має організувати облік явки на роботу і виходу з роботи.

Оскільки на сьогодні жодним нормативно-правовим актом не встановлено порядку інформування працівником роботодавця про невихід на роботу, це питання слід врегулювати правилами внутрішнього трудового розпорядку організації.

Крім того, до спірних правовідносин слід застосувати правовий висновок Верховного суду по справі № 800/160/17 від 21.02.2018.

«Конституційний суд України в рішенні від 11 березня 2011 року №2-рп/2011 (справа №1-4/2011) зазначив, що дотримання суддею присяги це його конституційно визначений обов`язок, а дотримання суддею своїх обов`язків є необхідною умовою довіри до суду та правосуддя з боку суспільства. Таким чином, присяга судді має правову природу одностороннього, індивідуального, публічно-правового, конституційного зобов`язання судді.

Згідно зі статтею 1 Кодексу суддівської етики, затвердженого XI (черговим) з`їздом суддів України 22 лютого 2013 року, суддя повинен бути прикладом неухильного додержання вимог закону і принципу верховенства права, присяги судді, а також дотримання високих стандартів поведінки з метою зміцнення довіри громадян у чесність, незалежність, неупередженість та справедливість суду.

Пунктом 33 Висновку №18 (2015) від 16 жовтня 2015 року Консультативної ради європейських суддів «Про місце судової влади та її відносини з іншими гілками влади в сучасних демократіях» визначено, що, ураховуючи важливість етики та добропорядності для довіри суспільства судовій владі, судді повинні поводитися бездоганно і під час виконання своїх функцій, і в їхньому особистому житті, та бути відповідальними за свою поведінку, якщо вона виходить за межі загальноприйнятих норм. Іноді поведінка окремих суддів настільки відхиляється від норм, що не піддається простому поясненню. На думку суспільства, яке наділяє суддів такими великими повноваженнями і довірою, у цих випадках стосовно суддів мають бути прийняті певні стримуючі заходи, навіть до звільнення у випадках негідної поведінки, яку не можна виправдати.

Як зазначено у пункті 8 Висновку №3 (2002) від 19 листопада 2002 року Консультативної ради європейських суддів «Про принципи та правила, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема, питання етики, несумісної поведінки та неупередженості», повноваження, що надані суддям, тісно пов`язані з цінностями правосуддя, справедливості та свободи. Стандарти поведінки, які застосовуються до суддів, випливають з цих цінностей і є передумовами довіри до здійснення правосуддя.

У пункті 49 вказаного Висновку Консультативна рада європейських суддів відзначає, зокрема, що судді у своїй діяльності повинні керуватися принципами професійної поведінки, які повинні встановлювати керівні напрями діяльності суддів, тим самим надаючи їм можливість долати труднощі, що постають перед ними стосовно суддівських незалежності та неупередженості.

Отже, положення як міжнародних документів, так і законодавства України визначають, що суддя має дотримуватись високих стандартів поведінки та не вчиняти дій, які підривають авторитет правосуддя».

На переконання суду вказана постанова ВС є релевантною до спірних правовідносин, оскільки акцентує увагу на безумовному дотриманні Присяги.

Статтею 18 ЗУ «Про національну поліцію» встановлено, що поліцейський зобов`язаний, зокрема, неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

Позивачем по справі прийнято Присягу на вірність Українському народові, в якій, зокрема, вона прийняла на себе зобов`язання з гідністю нести високе звання поліцейського.

Присяга має правову природу одностороннього, індивідуального, публічно-правового, конституційного зобов`язання, яке повинна виконувати особа, яка її склала.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 не дотримувалась службової дисципліни, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Щодо ігнорування вимоги керівництва про проходження медичного огляду для проведення лікарської (військово - лікарської) експертизи до ВЛК ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України в Одеській області».

Правовідносини щодо проходження військово-лікарської комісії врегульовані Положенням про діяльність військово-лікарської комісії в системі МВС та Порядком проведення військово-лікарської експертизи і медичного огляду військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу в системі МВС, що затверджені наказом Міністерства внутрішніх справ України 06 лютого 2001 року №85.

Згідно пункту 2 розділу I Положення №285 медичні (військово-лікарські) комісії МВС (далі - ВЛК) - спеціальні підрозділи, що утворюються в закладах охорони здоров`я МВС та Національної гвардії України (далі - НГУ) для проведення лікарської та військово-лікарської експертизи.

Відповідно до пункту 3 розділу I Положення № 285 основними завданнями ВЛК є: 1) визначення за станом здоров`я, фізичного розвитку, а для окремих видів службової діяльності - за індивідуальними психофізіологічними особливостями, придатності кандидатів до служби в поліції, кандидатів до вступу до вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - навчальні заклади), здобувачів вищої освіти навчальних закладів, придатності поліцейських до подальшої служби при переміщенні по службі, проходження служби у відрядженні за кордоном; 2) визначення за станом здоров`я та фізичного розвитку придатності кандидатів до військової служби за контрактом, у військовому резерві, кандидатів до вступу до вищих військових навчальних закладів НГУ (далі - ВВНЗ), ступеня придатності військовослужбовців до військової служби у зв`язку з їх звільненням; 3) визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, травм, контузій і каліцтв у поліцейських, що проходять службу, звільняються зі служби та звільнились зі служби, військовослужбовців НГУ, колишніх військовослужбовців, колишніх осіб рядового й начальницького складу органів внутрішніх справ (далі - колишні особи рядового й начальницького складу); 4) визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, травм, контузій і каліцтв, що спричинили смерть поліцейських, військовослужбовців, колишніх поліцейських, колишніх військовослужбовців, колишніх осіб рядового й начальницького складу.

Розділом ІІІ Організація проведення лікарської та військово-лікарської експертизи, встановлено, що

1. Направлення на медичний огляд для проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи за формою (додаток 4) здійснюють відповідні підрозділи кадрового забезпечення Національної поліції України, командири частин НГУ.

2. У направленні зазначаються мета і питання, які підлягають вирішенню ВЛК, у тому числі надається така інформація:

1) щодо кандидатів на службу, поліцейських, які переміщуються по службі, щодо осіб, які закінчили навчання у навчальних закладах і призначаються на посаду, зазначається посада відповідно до графи Переліку захворювань, згідно з якою необхідно проводити експертизу;

2) щодо осіб, що звільняються зі служби, зазначаються вислуга років і мотиви звільнення, термін проходження служби в поліції, НГУ, Збройних Силах, СБУ, інших військових формуваннях, утворених відповідно до законодавства України (далі - військові формування), в органах внутрішніх справ, участь у бойових діях, антитерористичних операціях, інших заходах в умовах особливого періоду, воєнних конфліктах;

3) щодо осіб, які приймаються на службу після звільнення з військових формувань, колишніх осіб рядового й начальницького складу і колишніх поліцейських зазначається, коли і з якої причини зазначені особи були звільнені зі служби, та надаються відомості про проходження ними ВЛК у минулому;

4) щодо осіб, які є кандидатами до вступу на навчання, вказується назва навчального підрозділу навчального закладу із зазначенням спеціальності (спеціалізації);

5) щодо поліцейських, військовослужбовців, направлених на ВЛК для визначення можливості за станом здоров`я до проходження служби за кордоном, зазначається місце майбутньої служби.

В судовому засіданні встановлено, що згідно відповіді №33/36 від 12.02.2020 року ДУ «Територіального медичного об`єднання МВС України в Одеській області», ОСОБА_1 у червні 2019 року звернулась до вказаної установи та їй було повідомлено про те, що постанова щодо придатності до служби в поліції приймається після закінчення необхідного лікування.

Таким чином, суд дійшов висновку, що в діях позивача відсутнє ігнорування вимоги керівництва про проходження медичного огляду для проведення лікарської (військово - лікарської) експертизи, оскільки проходження комісії вона розпочала після закінчення лікування.

Щодо надання довідок, які звільняють ОСОБА_1 від виконання службових обов`язків в період з 03.05.2019 року по 07.06.2019 р., а саме довідок про тимчасову непрацездатність поліцейського відповідно до зразку затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 23.03.2016 року №201.

З цього приводу суд зазначає, що згідно Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» кожна людина має природне невід`ємне і непорушне право на охорону здоров`я. Відповідно до статті 3 даного Закону заклад охорони здоров`я - юридична особа будь-якої форми власності та організаційно-правової форми або її відокремлений підрозділ, основним завданням яких є забезпечення медичного обслуговування населення на основі відповідної ліцензії та професійної діяльності медичних (фармацевтичних) працівників.

Листок непрацездатності - це багатофункціональний документ, який є підставою для звільнення від роботи у зв`язку з непрацездатністю та з матеріальним забезпеченням застрахованої особи в разі тимчасової непрацездатності.

відповідно до п.1.1, 1.2 Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженої МОЗ №455 від 13.11.2001 р. тимчасова непрацездатність працівників засвідчується листком непрацездатності.

Пункт 1.9 Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України №455 від 13 листопада 2001 року (далі - Інструкція №455): листок непрацездатності (довідка) в амбулаторно-поліклінічних закладах видається лікуючим лікарем (фельдшером) переважно за місцем проживання чи роботи. У разі вибору особою лікуючого лікаря і лікувально-профілактичного закладу не за місцем проживання чи роботи документи, що засвідчують тимчасову непрацездатність, видаються за наявності заяви-клопотання особи, погодженої з головним лікарем обраного лікувально-профілактичного закладу, або його заступником, засвідченої підписом та круглою печаткою лікувально-профілактичного закладу.

Пункт 2.22 Інструкції 455: тимчасова непрацездатність осіб рядового і начальницького складу засвідчується довідкою органу, у сфері управління якого перебувають заклади охорони здоров`я. У разі вибору особою рядового і начальницького складу лікуючого лікаря і лікувально-профілактичного закладу не за місцем проживання чи роботи довідка видається відповідно до пункту 1.9 розділу 1цієї Інструкції<…>.

Видача інших документів непрацездатності забороняється, крім випадків, обумовлених п.1.13, 2.7, 2.16, 2.17, 2.18, 2.19, 2.20, 3.4, 3.16, 6.6.

Відповідно до п.1.3 Положення про експертизу тимчасової непрацездатності, затвердженого наказом МОЗ України від 09.04.2008 року № 189, тимчасова непрацездатність - це непрацездатність особи внаслідок захворювання, травми або з інших причин, що не залежить від факту втрати працездатності (пологи, карантин, догляд за хворим тощо), яка має тимчасовий зворотний характер під впливом лікування та реабілітаційних заходів, триває до відновлення працездатності або встановлення групи інвалідності, а в разі інших причин - до закінчення причин відсторонення від роботи. Тимчасова непрацездатність застрахованих осіб засвідчується листком непрацездатності.

Відповідно до п.2.2 Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженої наказом МОЗ від 13.11.2001 року № 455, при втраті працездатності внаслідок захворювання або травми лікуючий лікар в амбулаторно-поліклінічних закладах може видавати листок непрацездатності особисто терміном до 5 календарних днів з наступним продовженням його, залежно від тяжкості захворювання, до 10 календарних днів.

Якщо непрацездатність триває понад 10 календарних днів, продовження листка непрацездатності до 30 днів проводиться лікуючим лікарем спільно з завідувачем відділення, а надалі - ЛКК, яка призначається керівником лікувально-профілактичного закладу, після комісійного огляду хворого, з періодичністю не рідше 1 разу на 10 днів, але не більше терміну, встановленого для направлення до МСЕК.

В окремих випадках, коли захворювання вимагає тривалого лікування, наприклад у разі важких травм та туберкульозу періодичність оглядів ЛКК з продовженням листка непрацездатності може бути не рідше 1 разу на 20 днів залежно від тяжкості перебігу захворювання.

З наведеного вбачається, що навіть при видачі листка тимчасової непрацездатності, максимальний термін перебування на лікарняному без Лікувальної контрольної комісії в Україні складає 30 календарних днів, але з обов`язковим посвідченням завідувача відділення.

Отже довідки, видані позивачу (30.05.2019 № 90/6 МКЛ № 11, 13.06.2019 № 87 КНП «ЦПМСД № 2» ОМР, 08.07.2019 № 129 КНП «ЦПМСД № 2» ОМР) не є належним та допустимим доказом відсутності її на службі.

Крім того, відповідно до п.1.1, 1.2 Інструкції № 455, тимчасова непрацездатність працівників засвідчується листком непрацездатності.

Видача інших документів про тимчасову непрацездатність забороняється, крім випадків, обумовлених п. 1.13, 2.7, 2.16, 2.17, 2.18, 2.19, 2.20, 3.4, 3.16, 6.6.

Відповідно до п.2.22 Інструкції, тимчасова непрацездатність осіб рядового і начальницького складу засвідчується довідкою органу, у сфері управління якого перебувають заклади охорони здоров`я.

У разі вибору особою рядового і начальницького складу лікуючого лікаря і лікувально-профілактичного закладу не за місцем проживання чи роботи довідка видається відповідно до пункту 1.9 розділу 1 цієї Інструкції.

Пунктом 1.9 встановлено, що листок непрацездатності (довідка) в амбулаторно-поліклінічних закладах видається лікуючим лікарем (фельдшером) переважно за місцем проживання чи роботи. У разі вибору особою лікуючого лікаря і лікувально-профілактичного закладу не за місцем проживання чи роботи документи, що засвідчують тимчасову непрацездатність, видаються за наявності заяви-клопотання особи, погодженої з головним лікарем обраного лікувально-профілактичного закладу, або його заступником, засвідченої підписом та круглою печаткою лікувально-профілактичного закладу.

З наведеного вбачається, що п.1.9 Інструкції № 455 ототожнює вимоги до видачі листка непрацездатності з довідкою, яка видається в окремих випадках.

Отже довідка лікаря не може засвідчувати непрацездатність працівника строком на термін, який перевищує максимальний термін перебування на лікарняному без Лікувальної контрольної комісії.

Враховуючи викладене, доводи позивача щодо того, що Інструкцією №455 передбачена видача інших документів про тимчасову непрацездатність ніж листок не працездатності, у зв`язку з чим, вважає, що надана нею медична довідка є належними доказами тимчасової непрацездатності, не заслуговують на увагу.

Відповідно до змісту наданих довідок в них навіть відсутні відомості про звільнення позивача від роботи у зв`язку з непрацездатністю.

Відсутність на місці несення служби з поважних причин повинна бути належним чином документально оформлені, а саме листком непрацездатності, який є єдиним офіційним документом, що дозволяє бути відсутнім на роботі у зв`язку із хворобою.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах по справі № 815/810/18 від 31.07.2019 року, по справі № 805/1126/18-а від 16.04.2018 року, по справі № 805/1816/17-а від 25 червня 2019 року.

До таких же висновків дійшов і П`ятий апеляційний адміністративний суд при розгляді справи №420/1499/19 за позовом ОСОБА_1 до ГУНП в Одеській області про визнання протиправними та скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності за аналогічні порушення.

Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно зі ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Керуючись ст. ст. 12, 139, 242, 246, 250, 251, 255, 295, 297 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Пунктом 15.5 розділу VII Перехідні положення КАС України від 03 жовтня 2017 року визначено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи зберігаються порядок подачі апеляційних скарг та направлення їх до суду апеляційної інстанції, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України від 06 липня 2005 року.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

ОСОБА_1 - адреса: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_2 , телефон: НОМЕР_3

Головне управління Національної поліції в Одеській області - 65080, м. Одеса, вул. Ак. Філатова, 15-А,

Головуючий суддя Потоцька Н.В.

.