Справа № 236/5141/19
Суддя: Бєлоусов А. Є.
Дата ухвалення: 2020-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 236/5141/19
Провадження № 2-а/236/3/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2020 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Бєлоусова А.Є.,

при секретарі Колесник О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лиман в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Костянтинівського відділу поліції ГУ НП у Донецькій області Осовицького Дмитра Олександровича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії БАА № 674228 від 11.12.2019 року (в уточненій редакції),

ВСТАНОВИВ:

19.12.2019 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Костянтинівського відділу поліції ГУ НП у Донецькій області Осовицького Дмитра Олександровича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії БАА № 674228 від 11.12.2019 року .

Позивач повідомляє, що постановою поліцейського Осовицького Д.О. від 11.12.2019 року відносно нього було застосоване адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 255,00 грн.. При цьому співробітник поліції вбачав у діях позивача ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, зазначив, що 11.12.2019 року о 10 год. 45 хв. у м. Костянтинівка по вул. Мірошниченка водій керував транспортним засобом марки УАЗ, не виконав вимоги дорожнього знаку, здійснивши проїзд прямо.

Донецької області

Натомість ОСОБА_1 зазначає, що 11.12.2019 року він на службовому автомобілі УАЗ-220602, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , їхав до м. Торецька Донецької області. При виїзді з м. Костянтинівки Донецької області його наздогнав автомобіль патрульної служби Національної поліції, поліцейський Осовицький Д.О. пояснив, що водій начебто проігнорував вимоги дорожнього знаку, встановленого по вул. Мірошниченка, виїхав на газон і здійснив поворот ліворуч, ці порушення начебто зафіксовані відеокамерою. ОСОБА_1 не погодився з існуванням з його боку порушень Правил дорожнього руху, попросив співробітника поліції ознайомити його з відеозаписами, однак поліцейський цього не зробив, натомість склав постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БАА № 674228 від 11.12.2019 року, отримав від водія кошти на сплату штрафу в розмірі 255,00 грн..

Позивач упевнений, що він на службовому автомобілі УАЗ не допускав жодних порушень Правил дорожнього руху, але заперечення ОСОБА_1 не були взяті до уваги працівником поліції при вирішенні питання щодо адміністративної відповідальності позивача. Також ОСОБА_1 вказує, що поліцейський не роз`яснив йому права та обов`язки у відповідному провадженні, позбавив його можливості скористатись правовою допомогою.

На думку позивача, у даному випадку відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, тому дії працівника поліції щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 є неправомірними. Позивач просить суд скасувати постанову працівника поліції від 11.12.2019 року у справі про адміністративне правопорушення.

На підставі ч.5 ст. 262 КАС України судом ухвалено рішення про розгляд справи спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Позивач не повідомляв про врегулювання публічно-правового спору між ним та посадовою особою територіального органу Національної поліції у позасудовий спосіб. Відповідач не надав відзиву на позовну заяву ОСОБА_1 ..

Дослідивши матеріали адміністративної справи № 236/5141/19, суд дійшов таких висновків.

ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Карпинськ Свердловської області, РСФРР, є громадянином України, внесений до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків, має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.5-6).

Як вбачається із копії документа, наданого ОСОБА_1 до суду, постановою поліцейського Осовицького Д.О. від 11.12.2019 року позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП, відносно нього було застосоване адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 255,00 грн. (а.с.4). При цьому співробітник поліції вбачав у діях позивача ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, зазначив у постанові, що ОСОБА_1 11.12.2019 року о 10 год. 45 хв. у м. Костянтинівка по вул. Мірошниченка керував транспортним засобом марки УАЗ, не виконав вимоги дорожнього знаку, здійснивши проїзд прямо.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Органи державної влади, їхні посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Основного Закону).

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; прийняття судом рішення та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень

Відповідно до ч.1 ст. 286 КАС України адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішуються місцевими загальними судами як адміністративними судами.

Згідно зі ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до КАС, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ст. 77 КАС України).

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 (справа № 1-34/2010) дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Одним із найважливіших принципів, що істотно впливає на правове становище громадянина в демократичному суспільстві є дотримання презумпції невинуватості - правового принципу, за яким щодо особи, яка підозрюється у вчиненні злочину або правопорушення, припускається невинність до того часу, поки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому законодавством, і встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили.

Принцип презумпції невинуватості в адміністративному процесі має чимало характерних ознак, одними з найбільш істотними з яких є, зокрема, віднесення права визнання особи винною у вчиненні адміністративного правопорушення до компетенції тільки уповноважених законом суб`єктів, а також фіксація офіційного визнання вини особи у відповідному процесуальному документі - постанові у справі про адміністративне правопорушення, яка набула чинності. Особа вважається невинуватою у вчиненні адміністративного або дисциплінарного проступку, доки її вина не буде доведена у передбаченому законом порядку і зафіксована постановою, що набула чинності, чи рішенням у справі.

За правилами ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення правил дорожнього руху, зокрема, передбачені частиною першою, другою, третьою, п`ятою і шостою ст. 122 КУпАП.

Норми ч.1 ст. 122 КУпАП встановлюють адміністративну відповідальність, зокрема, за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг - у виді накладення штрафу в розмірі 15 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

В розглядуваній справі відповідач не виконав покладеного на суб`єкта владних повноважень обов`язку щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності (ч.2 ст. 77 КАС України). Зокрема, відповідачем не доведено, що подія правопорушення, котре ставиться в вину ОСОБА_1 , дійсно мала місце, не було спростовано ( в тому числі наданням до суду для огляду відеозаписів з камери спостереження) твердження позивача про те, що він, здійснюючи проїзд по вул. Мірошниченка у м. Костянтинівка Донецької області 11.12.2019 року не порушував жодних вимог Правил дорожнього руху.

Згідно з ст. 245 КУпАП України завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень.

Відповідно до ст. 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Пленум Верховного Суду України у п. 24 Постанови від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Отже, вчинення правопорушення, за яке особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, має бути підтверджено доказами. Натомість в оскаржуваній постанові відсутні пояснення порушника щодо обставин справи, відсутня оцінка працівником поліції заперечень Добрецов О.І. з приводу дотримання ним вимог Правил дорожнього руху. Наведене свідчить про одностороннє, неповне з`ясування обставин справи працівником поліції при складанні оспорюваної постанови.

Ст.7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачає низку визначених у законі послідовних дій відповідного органу (посадової особи). Цих послідовних дій не дотримався працівник поліції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .. Зокрема, до початку розгляду справи працівником поліції не були роз`яснені ОСОБА_1 його права, передбачені ст. 268 КУпАП, ст. ст. 55,59 63 Конституції України. Внаслідок цього позивач був позбавлений знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права тощо.

Це зумовлює критичну оцінку судом матеріалів про адміністративне правопорушення як таких, що порушують гарантоване Конституцією та міжнародно-правовими документами суб`єктивне право особи на захист від висунутого обвинувачення, тому такими матеріалами не може бути обґрунтовано висновок про вину особи у скоєнні відповідного правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, в тому числі,скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на наведене, суд вважає за необхідне скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення, що є, на думку суду, належним способом захисту прав позивача, оскільки в повній мірі поновлює його права.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд зазначає про таке.

Згідно зі ст. 132 КАС України судовий збір віднесено до складу судових витрат.

Вимоги позивача за своєю сутністю стосуються оскарження постанови правозастосовного органу у справі про адміністративне правопорушення. У постанові Верховного Суду України від 13.12.2016 року у справі № 21-1410а16 висловлена правова позиція, згідно з якою у справах про оскарження постанов про адміністративні правопорушення у розумінні положень ст.ст. 287,288 КУпАП, ст.ст. 2,3,4 Закону України «Про судовий збір» позивач звільняється від сплати судового збору.

Згідно із ч.5 ст. 139 КАС України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Отже, судові витрати у справі слід компенсувати за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України

Керуючись ст.ст. 8,19,62,64,68 Конституції України, ст.ст. 2, 5, 6, 7, 19, 132, 139, 241, 242, 243, 244, 245, 286 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Костянтинівського відділу поліції ГУ НП у Донецькій області Осовицького Дмитра Олександровича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії БАА № 674228 від 11.12.2019 року (в уточненій редакції) - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову поліцейського СРПП Костянтинівського відділу поліції ГУ НП у Донецькій області Осовицького Дмитра Олександровича серії БАА № 674228 від 11.12.2019 року , якою було притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) на підставі ч.1 ст. 122 КУпАП та застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 255 ,00 грн..

Судові витрати у справі компенсувати за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Краснолиманський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня проголошення такого рішення.

Суддя -