Справа № Н/851/4/20
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2020-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2020 р.Справа № Н/851/4/20

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Сіренко О.І.,

Суддів: Калиновського В.А. , Кононенко З.О. ,

за участю секретаря судового засідання Ковальчук А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами на постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 03.10.2017 року по справі № 539/1002/17

за позовом ОСОБА_1

до Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області

про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області з адміністративним позовом до Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області, в якому просив суд:

- визнати неправомірними дії та рішення Лубенського об`єднаного УПФУ Полтавської області від 27.03.2017 р. №581/03-10 щодо відмови в перерахунку пенсії відповідно до довідки прокуратури Полтавської області від 12.12.2016 р. №18-759/вих 16, виданої згідно з постановою Кабінету Міністрів України №1013 від 09.12.2015 р. "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів";

- зобов`язати Лубенське об`єднане УПФУ Полтавської області здійснити перерахунок і виплату пенсії, відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" (в редакції, яка була чинна на час призначення пенсії - станом на 11.10.2002 р.), у розмірі 90% від розміру місячної заробітної плати, зазначеної у довідці прокуратури Полтавської області від 12.12.2016 р. №18-759/вих16, без обмеження максимальним розміром, встановленим Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування, пенсійної системи", з урахуванням раніше виплачених коштів.

Постановою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 24.07.2017 р. позов задоволено частково.

Рішення Лубенського об`єднаного УПФУ Полтавської області від 21.03.2017 р. № 93 про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії визнано неправомірним та скасовано.

Зобов`язано Лубенське об`єднане УПФУ Полтавської області провести перерахунок з 01.01.2016 р. раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 за вислугою років відповідно до ст. 50-1 ЗУ "Про прокуратуру" в редакції від 11.05.2007 р., яка діяла на момент призначення пенсії, згідно з довідкою прокуратури Полтавської області від 12.12.2016 р. № 18-759/вих16, встановивши новий розмір пенсії з розрахунку 90 % від середнього заробітку у розмірі 11 501 грн. 66 коп. без обмеження граничного розміру та виплатити різницю в розмірі пенсії, з урахуванням раніше сплачених сум пенсії.

У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

03 жовтня 2017 року постановою Харківського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області задоволено.

Постанову Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 24.07.2017р. по справі № 539/1002/17 скасовано.

Прийнято нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Лубенського об`єднаного УПФУ Полтавської області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовлено.

Позивач звернувся до Другого апеляційного адміністративного суду із заявою про перегляд постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 03 жовтня 2017 року за виключними обставинами. У заяві позивач просив за результатами перегляду скасувати постанову суду першої інстанції та призначити справу до нового розгляду.

В обґрунтування необхідність перегляду рішення суду за виключними обставинами заявник зазначив, що суд апеляційної інстанції відмовляючи в задоволені позовних вимог виходив з того, що в Законі України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VIIвідсутня норма, яка б визначала умови та порядок перерахунку пенсій у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників, за ч.20ст. 86 Закону, умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, а на дату звернення позивача до пенсійного органу (відповідача у справі) з заявою про перерахунок пенсії та до теперішнього часу Кабінетом Міністрів України не визначений порядок перерахунку пенсій працівникам прокуратури. Заявник зазначає, що Рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року № 7-р(II)/2019 в справі № 3-209/2018(2413/18, 2807/19), визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Таким чином, на думку заявника, його право на перерахунок пенсії, підтверджене Конституційним Судом України, що дає йому підстави для перегляду судового рішення за виключними обставинами.

Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області у надісланому відзиві на заяву про перегляд постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 03 жовтня 2017 року за виключними обставинами, просить відмовити у задоволенні заяви.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи заяви про перегляд рішення суду апеляційної інстанції за виключними обставинами, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що зазначена заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Частиною 1 статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з пунктом 1 частини 5статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Частиною 6 статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Харківський апеляційний адміністративний суд приймаючи постанову від 03 жовтня 2017 року та відмовляючи в задоволені позовних вимог дійшов висновку, що за відсутності урядової постанови щодо умов і порядку перерахунку пенсій, призначених працівникам прокуратури (як це було передбачено частиною вісімнадцятої статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, а в подальшому - частиною двадцятою статті 86 Закону № 1697-VII) в Управління ПФУ немає правового механізму для перерахунку, тому відповідач, відмовляючи позивачу у перерахунку пенсії, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року № 7-р(II)/2019 в справі № 3-209/2018(2413/18, 2807/19):

1. Визнано таким, що не відповідає Конституції України

(є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону України „Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

2. Положеннячастини двадцятої статті 86 Закону України „Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами,визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

3. Установлено такий порядок виконання цього Рішення:

- частина двадцята статті 86 Закону України „Про прокуратуру"

від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;

- частина двадцята статті 86 Закону України „Про прокуратуру" від

14 жовтня 2014 року № 1697-VII підлягаєзастосуванню в первинній редакції:

„20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки".

4. Рішення Конституційного Суду України є обов`язковим, остаточним та таким, що не може бути оскаржено.

Статтею 152 Конституції України визначеного, що закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідаютьКонституціїУкраїниабо якщо була порушена встановленаКонституцієюУкраїнипроцедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності. Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Закон України «Про Конституційний Суд України» визначає порядок організації та діяльності Конституційного Суду України, статус суддів Конституційного Суду України, підстави і порядок звернення до нього, процедуру розгляду ним справ і виконання його рішень.

Відповідностатті 91 Закону України «Про Конституційний Суд України» від 13 липня 2017 року № 2136-VIII, закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Системний аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що частина 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами визнана неконституційним і втрачає чинність саме з дня ухвалення Конституційним Судом України відповідного Рішення, а саме 13 грудня 2019 року.

Крім того, за положенням статті 97 Закону України «Про Конституційний Суд України» від 13 липня 2017 року № 2136-VIII, суд у рішенні, висновку може встановити порядок і строки їх виконання, а також зобов`язати відповідні державні органи забезпечити контроль за виконанням рішення, додержанням висновку.

Пунктом 3 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року № 7-р(II)/2019 встановлено порядок виконання, а саме, що частина 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню саме з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Отже, наявність Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року № 7-р(II)/2019 в справі № 3-209/2018(2413/18, 2807/19) не змінює правового регулювання спірних правовідносин на час їх виникнення та розгляду в судах першої, апеляційної та касаційної інстанції, отже, не доводить факту допущення судом помилки при розгляді справи.

Таким чином, станом на дату ухвалення постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 03 жовтня 2017 року, частина 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами не визнана неконституційним та була чинною в редакції, застосованій судом апеляційної інстанції.

З огляду на зазначене, колегія суддів вказує на те, що позивач може реалізувати передбачене частиною 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII право, саме після 13 грудня 2019 року.

Також, частиною 1 ст. 2 КАС України регламентовано, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Аналізуючи приписи пункту 1 частини 5 статті 361 КАС України, колегія суддів приходить висновку, що встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи може бути підставою для перегляду рішення за виключними обставинами тільки, якщо рішення суду ще не виконане.

У даному випадку, рішення не може вважатись невиконаним в контексті приписів пункту 1 частини 5статті 361 КАС України, оскільки рішення, що набрало законної сили, яким у задоволенні позову відмовлено, не передбачає примусового виконання.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами.

Згідно з частиною 4статті 368 Кодексу адміністративного судочинства України, за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 369 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

Судове рішення за наслідками провадження за нововиявленими або виключними обставинами може бути оскаржено в порядку, встановленому цим Кодексом для оскарження судових рішень суду відповідної інстанції. З набранням законної сили новим судовим рішенням в адміністративній справі втрачають законну силу судові рішення інших адміністративних судів у цій справі.

Керуючись статями 310, 321, 325, 328, 329, 361, 368, 369 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 03.10.2017 року по справі № 539/1002/17 за позовом ОСОБА_1 до Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)О.І. Сіренко
Судді(підпис) (підпис) В.А. Калиновський З.О. Кононенко
Повний текст постанови складено 02.03.2020 року