Справа № 1.380.2019.003874
Суддя: Хома Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2020-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.003874
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2020 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді Хоми О.П.,

з участю секретаря судового засідання Павлішевського М.В.,

з участю представників: позивача Чорнія Р.Ю., відповідача Кельбас Р.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними та скасування наказу, рішень, податкової вимоги та податкових повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Головного управління ДФС у Львівській області, правонаступником якого є Головне управління ДПС у Львівській області (далі - відповідач, ГУ ДПС у Львівській області), в якому, з урахуванням заяви про збільшених позовних вимог, просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ ГУ ДФС у Львівській області від 15.03.2019 №1593;

- визнати протиправним та скасувати рішення від 28.05.2019: № на суму 680 грн та № на суму 42 674 грн 73 к.;

- визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 28.05.2019 №Ф- на суму 144115 грн 19 к.;

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 28.05.2019: № на суму 3 628 520 грн 54 к.; № на суму 680 грн; № на суму 298 480 грн 13 к.; № на суму 7 820 грн; № на суму 326 493 грн 50 к.; № на суму 3 967 902 грн 50 к.; № на суму 510 грн.

Позовні вимоги мотивовані порушенням контролюючим органом встановленого законом порядку призначення, проведення перевірки та прийняття оскаржуваних рішень. Вказав, що відповідач не мав законних підстав для призначення документальної позапланової виїзної перевірки, оскільки доповідна записка управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДФС у Львівській області від 14.02.2019 №185/13.7-15, на підставі якої податковим органом направлено запит на отримання документів, не є податковою інформацією в розумінні статті 72 Податкового кодексу України. Вважає, що запит ГУ ДФС у Львівській області, направлений на адресу позивача, не відповідав вимогам Податкового кодексу України, що звільняло позивача від обов`язку надавати відповідь на такий запит. Тому наказ про призначення перевірки з вказаних у ньому підстав є протиправним. Наслідком протиправності винесення наказу про проведення перевірки є протиправність винесених за результатами такої перевірки рішень. Окрім того, контролюючим органом проведено перевірку за відсутності первинних документів та відповідно без жодного їх аналізу. ОСОБА_1 не є фізичною особою-підприємцем та при продажу власних об`єктів нерухомості при нотаріальному посвідченні договорів купівлі-продажу сплачував податок на доходи фізичних осіб від продажу об`єктів нерухомого майна у розмірі 5% від бази оподаткування. Вважає, що додатковому оподаткуванню за іншою ставкою ці доходи не підлягають. При цьому, ОСОБА_1 здійснював будівництво об`єктів житлової нерухомості в якості замовника будівництва. Правовстановлюючі документи про право власності вперше оформлялися на замовника будівництва. Після продажу квартир документи про право власності оформлялися уже на їх покупців. Однак саме будівництво на підставі договорів підряду здійснювала підрядна організація ТзОВ «Інтербуд», яка є платником ПДВ. Таким чином, згідно з пп. 197.1.14 п.197.1 ст. 197 Податкового кодексу України оподатковуваним ПДВ першим постачанням житла була передача підрядних робіт від підрядників до замовника будівництва. У свою чергу, продаж квартир фізичним особам-покупцям був уже другим їх постачання, який звільнено від оподаткування ПДВ.

Відповідач позовні вимоги не визнав з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, зміст якого полягає у такому. Запит від 24.01.2019 №3306/10/13.07-10 «Про надання інформації та її документального підтвердження» відповідає вимогам, встановленим ст. 73 Податкового кодексу України щодо його форми та змісту, а тому на позивача покладався обов`язок надання інформації, запитуваної у цьому запиті. ОСОБА_1 такий обов`язок у законодавчо встановлений строк не виконав, що відповідно до вимог п. п. 78.1.1 п. 78 ст. 78 Податкового кодексу України є безумовною підставою для проведення документальної позапланової перевірки. Зауважив, що окремі дефекти оформлення наказу про призначення перевірки не повинні розглядатися як підстава для визнання наказу протиправним, якщо зі змісту такого наказу можна ідентифікувати передбачену законодавством фактичну підставу для призначення відповідної перевірки. Додатково зазначив, що Податковим кодексом України не передбачено необхідності зазначати в наказі про проведення перевірки інформації, що свідчить про можливі порушення з боку позивача вимог законодавства. Наказ про проведення перевірки від 15.03.2019 №1593 містить вказівку на підставу проведення перевірки - п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20 п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, пп.78.1.1 п.78.1 ст.78, ст.79, п.п.82.2 ст.82 Податкового кодексу України. Щодо проведених податковим органом донарахувань вказав, що ОСОБА_1 упродовж періоду, що перевірявся, отримував доходи від систематичного продажу нерухомого майна з метою отримання прибутку, тобто в рамках підприємницької діяльності. Враховуючи, що позивачем сплачено податків з продажу нерухомості за ставкою 5%, заниження чистого оподатковуваного доходу за період з 01.01.2015 по 31.12.2018 встановлено на загальну суму 2 902 816 грн 43 к. Посилаючись на пункт 4 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» від 25.04.2003 № 3 вказав, що ОСОБА_1 з 09.01.2015, тобто з моменту першого продажу нерухомості, здійснював господарську діяльність за КВЕД « 68.10» - купівля та продаж власного нерухомого майна. Окрім того, проведеною перевіркою встановлено не подання платником податків - фізичною особою ОСОБА_1 звітів щодо сум нарахованого єдиного внеску за період 2015-2018 роки, чим порушено вимоги п.3.2 р.ІІІ Порядку № 454 та ч.4 п.2 ст.6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування». Вказує, що операцією з першого постачання житла буде вважатися операція з передачі права власності (оформлення правовстановлюючих документів) на готове новозбудоване житло (об`єкт житлового фонду) до першого власника такого житла, незалежно від джерел фінансування будівництва. Така операція з першого постачання житла підлягає оподаткуванню податком на додану вартість на загальних підставах. З огляду на те, що замовником будівництва багатоповерхових будинків є ОСОБА_1 , відповідальним за обчислення, нарахування та сплату податку на додану вартість при першому постачанні житла (об`єкта житлового фонду) також є він. Крім того, проведеною перевіркою встановлено порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних, визначених статтею 201 Податкового кодексу України. Зокрема, ОСОБА_1 не зареєстровано в ЄРПН податкові накладні за січень 2017 року на загальну суму 102000 грн, в тому числі ПДВ 20400 грн, за травень 2018 року на загальну суму 2154420 грн, в тому числі ПДВ 430884 грн, за вересень 2018 року на загальну суму 1008515 грн, в тому числі ПДВ 201703 грн.

Ухвалою від 30.07.2019 позовну заяву, подану без додержання вимог, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України (далі - КАС України), залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків. Вимоги ухвали позивачем виконано.

Ухвалою від 13.08.2019 відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого засідання.

Позивачем через канцелярію суду 02.09.2019 (вх.№31385) подано заяву про збільшення позовних вимог.

Відповідачем через канцелярію суду 04.09.2019 (вх.№31650) подано відзив на позовну заяву.

Позивачем через канцелярію суду 10.09.2019 (вх.№32330) подано заяву про повернення зайво сплаченої частини судового збору.

Ухвалою від 12.09.2019 позивачу повернуто надмірно зарахований до бюджету судовий збір.

Відповідачем через канцелярію суду 07.10.2019 (вх.№32330) подано відзив на позовну заяву з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог та 09.10.2019 (вх.№36622) подано клопотання про заміну сторони.

Ухвалою суду від 09.10.2019 у підготовчому засіданні задоволено клопотання відповідача про заміну сторони та проведено заміну відповідача з Головного управління ДФС у Львівській області на правонаступника Головне управління ДПС у Львівській області.

Ухвалою суду від 25.09.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Директором Департаменту податків і зборів з фізичних осіб ДФС України направлено на адресу відповідача лист, відповідно до якого надіслано відомості з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб про отримані фізичними особами доходи від продажу (обміну) нерухомого майна за 2013-2018 роки для проведення аналізу на предмет здійснення платниками податків - фізичними особами систематичної реєстрації/перереєстрації об`єктів житлової нерухомості без державної реєстрації суб`єктами підприємницької діяльності. В переліку до цього листа, в тому числі значиться ОСОБА_1 .

На підставі вказаного листа ГУ ДФС у Львівській області на адресу ОСОБА_1 надіслало запит від 24.01.2019 № 3306/10/13.7-10 «Про надання інформації та її документального підтвердження».

Запит містить вимогу щодо надання інформації про підстави набуття у власність об`єктів первинної нерухомості (майнових прав), земельних ділянок, документального підтвердження повноти декларування та сплати податків щодо фактів відчуження об`єктів нерухомості за період з 01.01.2015 по 31.12.2017.

ОСОБА_1 не надано відповіді на вказаний запит і не надіслано інформації та підтверджуючих її документів.

Відповідно до наданих в судовому засіданні представником позивача пояснень, така відповідь не надана з огляду на те, що запит на отримання інформації не відповідав вимогам чинного законодавства, що звільняє платника податків від обов`язку надавати відповідь на такий запит.

Начальником Управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДФС у Львівській області на ім`я начальника ГУ ДФС у Львівській області 14.03.2019 складено доповідну записку №184/13.7-15, у якій міститься пропозиція проведення позапланової невиїзної документальної перевірки у зв`язку з тим, що позивачем не надано відповіді на запит від 24.01.2019р. №3306/10/13.7-10 про надання інформації та її документального підтвердження, що є підставою для проведення перевірки відповідно до пп.78.1.1. пп.78.1 ст.78 Податкового кодексу України.

На підставі вказаної доповідної записки та пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78, ст.79, п.82.2 ст.82 Податкового кодексу України начальником ГУ ДФС у Львівській області видано наказ від 15.03.2019 №1593, яким призначено проведення позапланової невиїзної документальної перевірки позивача тривалістю 5 робочих днів з 29.03.2019. Повідомлення позивача про перевірку №13591/10/13.6-11 було складено 15.03.2019.

Копію наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмове повідомлення від 15.03.2019 №13591/10/13.6-11 надіслано рекомендованим листом з повідомлення про вручення ОСОБА_1 на податкову адресу платника податків.

Позапланову невиїзну документальну перевірку щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати усіх передбачених Податковим кодексом України податків та зборів, дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи за період з 01.01.2015 по 31.12.2018, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 по 31.12.2018 проведено у приміщенні ГУ ДФС у Львівській області з 29.03.2019 по 04.04.2019.

Результати перевірки оформлено актом від 11.04.2019 №575/13.7/ НОМЕР_1 .

Як вказано у акті, протягом охопленого перевіркою періоду з 01.01.2015. по 31.12.2018 ОСОБА_1 допущено наступні порушення:

- п.167.1 ст.167, п.177.2 ст.177 Податкового Кодексу України, в результаті чого занижено податок на доходи фізичних осіб за період з 01.01.2015 по 31.12.2018 на загальну суму 2902816 грн 43 к., в тому числі за 2015 рік на 2365853 грн 51 к., за 2016 рік на 112521 грн 37 к., за 2017 рік на 13260 грн., за 2018 рік на 411181 грн 55 к.;

- п.4 ч.1 ст.4, абз.1 п.2 ч.1 ст.7, абз.1 ч.5 ст.8, абз.3, абз.5 ч.8 ст.9 Закону України від 08.07.2010 № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (із змінами і доповненнями), в результаті чого занижено суму єдиного внеску з сум отриманого доходу за період з 01.01.2015 по 31.12.2018 на загальну суму 144115 грн 19 к., в тому числі за 2015 рік на 76470 грн 47 к., за 2016 рік на 18338 грн 32 к., за 2017 рік на 16544 грн, за 2018 рік на 32762 грн 40 к.;

-п.187.1 ст.187, п.200.1, п.200.2 п.200.4 ст.200, п.201.1, п.201.10 ст.201 Податкового Кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету за період з 11.02.2015 по 31.12.2018 на загальну суму 3174322 грн, в тому числі за березень 2015 року на суму 355347 грн, за квітень 2015 року на суму 127192 грн, за травень 2015 року на суму 489975 грн, за червень 2015 року на суму 75371 грн, за вересень 2015 року на суму 204158 грн, за жовтень 2015 року на суму 684869 грн, за листопад 2015 року на суму 66011 грн, за грудень 2015 року на суму 345302 грн, за січень 2016 року 87890 грн, за квітень 2016 року на суму 85220 грн, за січень 2017 року на суму 20400 грн, за травень 2018 року на суму 430884 грн, за вересень 2018 року на суму 201703 грн;

-п.201.1, п.201.10 ст.201 Податкового Кодексу України щодо порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних за січень 2017 року, за травень 2018 року, за вересень 2018 року;

-пп.1.2, 1.3, 1.6 п.16 прим.1 пiдрозділу 10 Pозділу XX, пп. 163.1.1 п.163.1 ст.163, пп.164.1.3 п.164.1 ст.164, п.177.2, п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено військовий збір за період з 01.01.2015 по 31.12.2018 на загальну суму 238734 грн 50 к., в тому числі за 2015 рік на 224221 грн 26 к., за 2016 рік на 12983 грн 24 к., за 2017 рік на 1530 грн;

- пп.49.18.1 п.49.18 ст.49, п.203.1 ст.203 Податкового кодексу України щодо порушення строків подання податкової декларації з податку на додану вартість за березень-грудень 2015 року, січень-грудень 2016 року, січень-грудень 2017 року, січень-грудень 2018 року;

- п.3.2 р.ІІІ Наказу Міндоходів України від 09.09.2013 № 454 «Про затвердження порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та ч.4 п.2 ст.6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464 (із змінами та доповненнями), щодо порушення строків подання звітів щодо суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період 2015-2018 роки;

- п.49.18.5 п.49.18 ст.49, п.177.5 та п.177.11 ст.177 Податкового кодексу України щодо порушення строків подання податкових декларацій про майновий стан і доходи за період 2015-2018 роки;

- п.44.3 ст.44, п.85.2 ст.85 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (із змінами та доповненнями) щодо ненадання книги обліку доходів і витрат за період з 01.01.2015 по 31.12.2018 та інших документів, що підтверджують результати здійснення господарської діяльності..

На підставі вказаних висновків акта перевірки контролюючим органом 28.05.2019 винесено:

- рішення № про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464 на суму 680 грн;

- рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску на суму 42 674 грн 73 к.;

- податкове повідомлення - рішення №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачують фізичні особи за результатами річного декларування на загальну суму 3 627 520 грн 54 к., в тому числі основна сума грошового зобов`язання - 2 902 816 грн 43 к., штрафні (фінансові) санкції (штрафи) - 725 704 грн 11 к.;

- податкове повідомлення - рішення №, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 680 грн;

- податкове повідомлення - рішення №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на загальну суму 298 480 грн 13 к, в тому числі основна сума грошового зобов`язання - 238 734 грн 50 к., штрафні (фінансові) санкції (штрафи) - 59 683 грн 63 к.;

- податкове повідомлення - рішення №, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за платежем податок на додану вартість у сумі 7 820 грн;

- податкове повідомлення - рішення №, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за платежем податок на додану вартість у сумі 326 493 грн 50 к.;

- податкове повідомлення - рішення №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 3 967 902 грн 50 к., в тому числі основна сума грошового зобов`язання - 3 174 322 грн, штрафні(фінансові) санкції (штрафи) - 793 580 грн 50 к.;

- податкове повідомлення - рішення №, яким позивачу застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафу) - 510 грн.

Окрім того, ГУ ДФС у Львівській області направлено позивачу вимогу про сплату боргу(недоїмки) від 28.05.2019 №Ф- на суму 144115 грн 19 к. заборгованості зі сплати єдиного внеску.

Наказ від 15.03.2019 №1593 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 » та винесені за результатами документальної позапланової невиїзної перевірки ОСОБА_1 рішення є предметом оскарження у справі з підстав відсутності у податкового органу підстав призначення такої перевірки, наслідком якої є протиправність винесення спірних рішень та вимоги.

При вирішення справи суд керувався наступним.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України (далі - Податковий кодекс).

Підпунктом 16.1.5 пункту 16.1. статті 16 Податкового кодексу встановлено обов`язок платника податків подавати на належним чином оформлену письмову вимогу контролюючих органів (у випадках, визначених законодавством) документи з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинні документи, регістри бухгалтерського обліку, фінансову звітність, інші документи, пов`язані з обчисленням та сплатою податків та зборів. У письмовій вимозі обов`язково зазначаються конкретний перелік документів, які повинен надати платник податків, та підстави для їх надання.

Право контролюючого органу отримувати безоплатно від платників податків, у тому числі благодійних та інших неприбуткових організацій, усіх форм власності у порядку, визначеному законодавством, довідки, копії документів, засвідчені підписом платника або його посадовою особою та скріплені печаткою (за наявності), про фінансово-господарську діяльність, отримані доходи, видатки платників податків та іншу інформацію, пов`язану з обчисленням та сплатою податків, зборів, платежів, про дотримання вимог законодавства, здійснення контролю за яким покладено на контролюючі органи, а також фінансову і статистичну звітність у порядку та на підставах, визначених законом встановлене підпунктом 20.1.2 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу.

Відповідно до підпункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податків, зокрема, документальні позапланові виїзні перевірки, в порядку, встановленому цим Кодексом.

Порядок проведення документальних позапланових перевірок визначено статтею 78 Податкового кодексу. Зокрема, відповідно до пп. 78.1.1 пункту 78.1. вказаної статті документальна позапланова перевірка здійснюється, якщо отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Пунктом 78.4 статті 78 Податкового кодексу передбачено, що про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Відповідно до статті 81 Податкового кодексу у наказі на проведення документальної позапланової перевірки повинно бути зазначено підставу для її проведення із зазначенням відповідного підпункту пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу.

З наведеної норми вбачається, що обов`язковою передумовою здійснення документальної перевірки є направлення платнику податків запиту про надання пояснень та їх документального підтвердження.

Отримання податкової інформації та направлення запитів контролюючими органами регламентовано статтею 73 Податкового кодексу (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) та Порядком періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 № 1245 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), якими визначено перелік підстав для направлення суб`єкту господарювання запиту про подання інформації, а також вимоги до його оформлення.

Відповідно до пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (заступником керівника) контролюючого органу і повинен містити: 1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує; 2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати; 3) печатку контролюючого органу.

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб`єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав:

1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи;

2) для визначення відповідності умов контрольованої операції принципу «витягнутої руки» під час здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статті 39 цього Кодексу та/або для визначення рівня звичайних цін у випадках, визначених цим Кодексом;

3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків;

4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків:

податкової накладної покупцю або про допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування;

акцизної накладної покупцю або про порушення порядку заповнення та/або порядку реєстрації акцизної накладної;

5) у разі проведення зустрічної звірки;

6) в інших випадках, визначених цим Кодексом.

Запит вважається належним чином врученим, якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Платники податків та інші суб`єкти інформаційних відносин зобов`язані подавати інформацію, визначену у запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження протягом одного місяця з дня, що настає за днем надходження запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом).

У разі коли запит складено з порушенням вимог, викладених в абзацах першому та другому цього пункту, платник податків звільняється від обов`язку надавати відповідь на такий запит.

Пунктом 10 Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 № 1245, встановлено, що запит щодо отримання податкової інформації від платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин оформляється на бланку органу державної податкової служби та підписується керівником (заступником керівника)зазначеного органу. У запиті зазначаються: посилання на норми закону, відповідно до яких орган державної податкової служби має право на отримання такої інформації; підстави для надіслання запиту; опис інформації,що запитується, та в разі потреби перелік документів, що її підтверджують.

Аналіз зазначених положень податкового законодавства свідчить про те, що запит податкового органу про надання відповідної інформації платником податків повинен визначати конкретні підстави, містити чітко визначені обставини, які свідчать про порушення платником податків вимог податкового законодавства. Окрім того, такий запит має бути оформленим у відповідності до закону, а також містити печатку контролюючого органу.

Обов`язок платника податків із надання запитуваної інформації виникає виключно за умови оформлення запиту згідно з вимогами пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу.

Таким чином, відсутність печатки контролюючого органу на запиті про надання інформації, не зазначення у останньому підстав для направлення та/або зазначення підстав, не передбачених Кодексом, недотримання інших вимог є порушенням порядку його оформлення (складання), що у свою чергу призводить до виникнення у платника податків права не надавати запитувану інформацію.

При цьому, суд зазначає, що вимоги, які висуваються до змісту запиту є нормативно визначеними і поширювальному тлумаченню не підлягають.

Саме такі висновки у справі щодо подібних правовідносин викладено Верховним Судом у постанові від 126.02.2019 (№826/9082/15) та враховано судом при розгляді даної справи.

Пунктом 86.1 статті 86 Податкового кодексу передбачено, що результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Відповідно до пункту 86.10 статті 86 Податкового кодексу в акті перевірки зазначаються як факти заниження, так і факти завищення податкових зобов`язань платника.

Положеннями пункту 86.8 статті 86 Податкового кодексу визначено, що податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Процедура нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) страхувальниками, визначеними Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI (далі - Закон № 2464-VI), нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів органами доходів і зборів визначена Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 № 449 (далі - Інструкція № 449).

Відповідно до частини 3 статті 9 Закону № 2464-VI обчислення єдиного внеску податковими органами у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до податкових органів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Згідно з пунктом 7 розділу VІІ Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 № 449 (далі - Інструкція № 449) рішення про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених, зокрема у пункті 2 розділу VІІ Інструкції № 449, за наслідками розгляду акта та інших матеріалів про порушення приймає начальник відповідного органу доходів і зборів або його заступник.

За результатами розгляду акта документальної перевірки рішення про нарахування пені та застосування штрафів приймається протягом десяти робочих днів з дня, що настає за днем вручення платнику акта перевірки, а за наявності заперечень платника ЄВ до акта перевірки - приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки.

Відповідно до пункту 3 розділу VI Інструкції № 449 органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо: дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів; платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску; платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

У випадку, передбаченому абзацом другим цього пункту, вимога про сплату боргу (недоїмки) приймається відповідним органом доходів і зборів протягом 10 робочих днів з дня, що настає за днем вручення платнику акта перевірки, а за наявності заперечень платника єдиного внеску до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки.

Орган доходів і зборів надсилає (вручає) вимогу про сплату боргу (недоїмки) платнику єдиного внеску протягом трьох робочих днів з дня її винесення.

Пунктом 4 розділу VI Інструкції № 449 встановлено, що вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів за формою з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи).

З аналізу наведених норм законодавства вбачається, що здійснення перевірки є необхідною передумовою для винесення податкових повідомлень-рішень, рішень про застосування штрафних санкцій та формування вимоги про сплату боргу (недоїмки). За відсутності проведеної перевірки як юридичного факту у контролюючого органу відсутня компетенція на винесення рішень про застосування відповідальності до платника податків.

Суд звертає увагу, що підстави застосування до платника податків відповідальності не виникає в силу самого лише факту вчинення платником податків податкового правопорушення. Для визначення контролюючим органом грошових зобов`язань платникові податків шляхом прийняття відповідного рішення, у зв`язку з допущеними таким платником порушеннями необхідно дотриматися певних умов, а саме - спочатку провести податкову перевірку.

Таким чином, нормами чинного законодавства, з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів, встановлені умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок. Лише їх дотримання може бути належною підставою для визнання наказу про проведення перевірки. Невиконання цих вимог призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 17.03. 2018 (справа №1570/7146/12) та від 24.10.2018 (справа №808/1746/15), від 20.09.2019 (справа №0340/1931/18.

Отже, у випадку незаконності перевірки, прийнятий за її результатами акт індивідуальної дії підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Судом встановлено, що однією з підстав для проведення перевірки позивача визначено підпункт 78.1.1 пункту 78.1 статті78 Податкового кодексу, реалізація якого передбачає необхідність наведення податковим органом у змісті запиту конкретних порушень, вчинених цим платником податків, а не лише вживання загальних формулювань та суто посилання на норми податкового законодавства.

Так, із запиту відповідача від 24.01.2019 №3306/10/13.07-10 «Про надання інформації та її документального підтвердження» вбачається, що вона містить вимогу щодо надання ОСОБА_1 надання інформації про підстави набуття у власність об`єктів первинної нерухомості (майнових прав), земельних ділянок, документального підтвердження повноти декларування та сплати податків щодо фактів відчуження об`єктів нерухомості за період з 01.01.2015 по 31.12.2017.

Підставою направлення такого запиту вказано лист Департаменту податків і зборів з фізичних осіб ДФС України щодо можливості ухилення від сплати належних платежів платниками податків - фізичними особами, які систематично здійснюють реєстрацію/перереєстрацію об`єктів житлової нерухомості.

Відомостей про те, яке за якими конкретно господарськими операціями у контролюючого органу виникла підозра щодо ухилення позивачем від сплати податків такий запит не містить.

Суд вказує, що у запиті відповідача не вказано жодної з шести фактичних підстав надіслання контролюючим органом платнику податків запиту про надання інформації та документів, які передбачено абзацами 7-14 пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу.

Окрім того, в порушення пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу у запиті відповідача від 24.01.2019 №3306/10/13.07-10 відсутня печатка контролюючого органу, що позбавляє його сили юридичного документу.

Відсутність на запиті обов`язкової печатки контролюючого органу та не зазначення конкретних підстав його надіслання, свідчить про невідповідність такого запиту нормам чинного законодавства, а тому позивач був звільнений від обов`язку надавати відповідь на такий запит.

Відповідач у відзиві на позовну заяву, як на фактичну підставу надіслання запиту, посилається на те, що його надіслано у зв`язку з отриманням листа Департаменту податків і зборів з фізичних осіб ДФС України щодо можливості ухилення від сплати належних платежів платниками податків-фізичними особами, які систематично здійснюють реєстрацію чи перереєстрацію об`єктів житлової нерухомості.

Однак, такої підстави пункт 73.3 статті 73 Податкового кодексу не містить. Також у самих запитах не вказано, які дії позивача розглядаються в якості порушень і які норми законодавства при цьому могли бути ним порушені. При надсиланні запитів копії цього листа відповідач позивачеві не надавав.

На вимогу суду відповідачем надано копію листа Департаменту податків і зборів з фізичних осіб ДФС України від 18.01.2019р. №1766/7/99-99-13-04-03-17.

Судом досліджено зміст цього листа, оскільки саме ним відповідач обґрунтував своє право на надіслання позивачеві запиту, невиконання якого зумовило видання оспорюваного наказу від 15.03.2019р. №1593 та проведення позапланової перевірки.

Аналіз змісту листа від 18.01.2019р. №1766/7/99-99-13-04-03-17 зумовлює висновок суду про те, що як на момент надіслання позивачу запита, так і на момент прийняття спірного наказу про проведення перевірки від 15.03.2019р. №1593 відповідач не володів жодною інформацією, яка в достатній мірі свідчила б про наявність порушень законодавства з боку позивача і могла бути підставою проведення позапланової перевірки.

Лист Департаменту податків і зборів з фізичних осіб ДФС України від 18.01.2019р. №1766/7/99-99-13-04-03-17 не містить інформації про те, що конкретні, перелічені у Додатку до листа особи, допустили порушення законодавства.

Ба більше, доручення попереднього збору інформації з численних джерел, їх опрацювання (і лише в останню чергу та при наявності підстав доручення провести перевірки) свідчать про те, що на момент надсилання цього листа не було достатніх підстав вважати, що вказані у Додатку до нього особи вчинили правопорушення.

Таким чином, лист Департаменту податків і зборів з фізичних осіб ДФС України від 18.01.2019р. №1766/7/99-99-13-04-03-17 також не може розглядатися, як інформація про порушення позивачем вимог діючого законодавства, підстава подання запиту про надання інформації та документів чи підстава проведення позапланової перевірки у випадку ненадання відповіді на них.

Встановлені главою 8 розділу ІІ Податкового кодексу правила щодо призначення та проведення перевірок є законодавчими гарантіями дотримання прав платників податків під час контролю за дотриманням вимог податкового та іншого законодавства, який здійснюється контролюючими органами в розумінні Податкового кодексу України в процесі адміністрування податків і зборів. Відповідні гарантії спрямовані на забезпечення нормального перебігу господарської діяльності платників податків, а так само, на надання можливості платникові податків висловити свою незгоду із неправомірним, на його думку, проведенням контрольних заходів щодо такого платника.

Недотримання встановлених статтями 75-81 Податкового кодексу приписів порушує відповідні гарантії захисту прав та інтересів платника податків, а отже, є порушенням суб`єктивних прав останнього в адміністративних правовідносинах.

Ураховуючи викладене в сукупності, у відповідача не було підстав для винесення наказу про призначення позапланової виїзної перевірки платника податків з підстав, визначених підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу, що свідчить про протиправність як самого наказу, так і проведення перевірки на підставі такого наказу.

Окрім того, посилання у спірному наказі на доповідну записку управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДФС у Львівській області від 14.03.2019 №184/13.7-15, яка за своєю суттю є документом внутрішнього використання та здебільшого має за мету спонукання керівника до прийняття конкретного рішення, свідчить про необґрунтованість та безпідставність наказу податкового органу.

Разом з тим, спірному наказі не має посилання на те, що відповідачем за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків вимог податкового, валютного та іншого законодавства, як це передбачено п.п.78.1.1 ст.78 Податкового кодексу.

Аналогічний висновок щодо невідповідності вимогам законодавства наказу про проведення перевірки зроблено Верховним Судом у постанові від 19.04.2019 (справа № №813/4282/16).

Ураховуючи викладене, позовні вимоги про визнання протиправним та скасування наказу «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 » від 15.03.2019 №1593 є обґрунтованими.

Спірні податкові повідомлення-рішення, рішення про застосування штрафних санкцій та вимога про сплату боргу(недоїмки) прийняті податковим органом за результатами проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати усіх передбачених Податковим кодексом України податків та зборів, дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи за період з 01.01.2015 по 31.12.2018, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 по 31.12.2018.

Судом встановлено протиправність наказу ГУ ДФС у Львівській області «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 » від 15.03.2019 №1593, яким така перевірка призначена, наслідком чого є протиправність проведення такої податкової перевірки.

Визнання незаконною проведеної відповідачем документальної позапланової невиїзної перевірки є безумовною підставою для визнання незаконними і прийнятих за результатами такої перевірки рішень.

Саме такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 20.09.2019 (справа №0340/1931/18) у подібних правовідносинах, який враховано судом при прийнятті рішення у даній справі.

Наявність вказаних обставин є самостійною і достатньою підставою для скасування спірних рішень, а тому судом не надається оцінка порушень, визначених у акті перевірки.

При цьому, зі змісту акта перевірки судом встановлено, що у відповідача були відсутні первинні документи, які стосувались предмету перевірки.

Відповідно до вимог частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не подано належних доказів правомірності прийняття наказу від 15.03.2019 №1593 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 » та винесених за результатами документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 рішень та вимоги про сплату боргу(недоїмки).

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіривши оскаржуваний наказ, податкові повідомлення-рішення, рішення та вимогу контролюючого органу, суд дійшов переконання, що такі прийнято відповідачем без урахування вимог Податкового кодексу та з порушенням передбачених статтею 2 КАС України принципів, тому їх слід визнати протиправними та скасувати. Задовольнивши позовні вимоги повністю.

Відповідно до частини першої статті 94 КАС України підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Львівській області понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору в сумі 10 373 грн грн. 40 к., сплаченого за платіжним дорученням №6262 від 21.08.2017.

Керуючись ст.ст. 6-10, 14, 72-77, 90, 139, 159, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Львівській області (вул. Стрийська, 35, м. Львів, 79026, ) про визнання протиправними та скасування наказу, рішень, податкової вимоги та податкових повідомлень-рішень, - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДФС у Львівській області «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 » від 15.03.2019 №1593.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Львівській області «Про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску» від 28.05.2019 №.

Визнати протиправним та скасувати рішення «Про застосування штрафних санкцій за не подання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» Головного управління ДФС у Львівській області від 28.05.2019 №.

Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДФС у Львівській області від 28.05.2019 №Ф-.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Львівській області від 28.05.2019 №.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Львівській області від 28.05.2019 №.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Львівській області від 28.05.2019 №.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Львівській області від 28.05.2019 №.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Львівській області від 28.05.2019 №.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Львівській області від 28.05.2019 №.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Львівській області від 28.05.2019 №.

Стягнути з Головного управління ДПС у Львівській області (вул. Стрийська, 35, м. Львів, 79026, ) за рахунок бюджетних асигнувань в користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 10 373 грн (десять тисяч триста сімдесят три) грн. 40 к. судових витрат.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 28 лютого 2020 року.

Суддя О.П. Хома