Справа № 704/1303/19
Суддя: Ключкович Василь Юрійович
Дата ухвалення: 2020-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 704/1303/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ключковича В.Ю.,

суддів Парінова А.Б.,

Беспалова О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Черкаської митниці Державної фіскальної служби на рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 07 лютого 2020 року (суддя Фролов О.Л.) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Черкаської митниці Державної фіскальної служби про скасування постанови в справі про порушення митних правил, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Тальнівського районного суду Черкаської області з адміністративним позовом до Черкаської митниці Державної фіскальної служби, у якому просила:

- скасувати постанову про порушення митних правил від 21.11.2019 №131/90201/19 у справі про порушення митних правил, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 485 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів на суму 14200, 29 грн.;

- провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Рішенням Тальнівського районного суду Черкаської області від 07 лютого 2020 року адміністративний позов задоволено; скасовано постанову про порушення митних правил №131/90201/19 від 21.11.2019 р. якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбачених за ч.1 ст. 485 Митного Кодексу України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів на суму 14200 грн. 29 коп.; провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 485 Митного Кодексу України закрито.

Не погоджуючись із вказаним рішенням Черкаська митниця Державної фіскальної служби подала апеляційну скаргу з підстав неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, в якій просить скасувати повністю рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 07.02.2020 та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

В апеляційній скарзі відповідач наголошує, що «експертний висновок», на який посилається суд, є документом під назвою «Експертне заключення» від 07.11.2019 № В-1956, виданий Волинською торгово-промисловою палатою, який за своєю суттю не є експертним висновком, не містить інформації, який саме експерт його склав та чи має він підтверджені повноваження щодо проведення подібних експертиз. При цьому не звернуто судом увагу, що в матеріалах справи наявний висновок експертного дослідження за результатами проведення автотоварознавчого дослідження від 14.11.2019 № 492, який наданий судовим експертом-автотоварознавцем Музикою В.П. (свідоцтво від 20.02.2018 № 957) та містить інформацію щодо дати виготовлення ТЗ - 18.11.2008 (стор. 2 вказаного висновку), та в додатках до вказаного висновку також наявний витяг із загальнодоступного ресурсу «SCHWACKE», де також міститься інформація щодо дати випуску ТЗ -11/2008.

02 березня 2020 року від ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому позивач просить відмовити Черкаській митниці Державної фіскальної служби у задоволені апеляційної скарги, залишивши рішення Тальнівського районного суду без змін.

Позивач у відзиві вказує, що експертне заключення від 07.11.2019 № В-1956 є належним доказом, так як містить належні відмітки, штампи та печатки Волинської торгово-промислової палати, підписи та найменування експерта який здійснив експертне дослідження, і, при цьому, завданням експертизи було провести експертизу автомобіля Volkswagen Touran 2.0 TDI на предмет встановлення типу ТЗ, ідентифікаційний номер (Vin), маркування двигуна, об`єм двигуна та року виготовлення. Як вбачається з даного експертного заключення, воно було направлене на встановлення дати виготовлення вищевказаного авто, та проведено належним експертом, так як погоджено та затверджено Волинською торгово-промисловою палатою, а тому є належним та допустимим доказом.

Сторони у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів зазначає наступне.

Судом апеляційної інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 18.11.2019 до митного поста «Умань» Черкаської митниці ДФС громадянкою України ОСОБА_1 було подано митну декларацію №UA902010/2019/109814 за якою задекларовано в митний режим імпорту «автомобіль легковий призначений головним чином для перевезення людей з двигуном внутрішнього згоряння із запалюванням від стиснення дизелем з робочим об`ємом циліндрів двигуна 1968 см3, Volkswagen Touran Van 2,0 TDI, універсал 5-ти дверний, 2009 року виготовлення. Номер кузова НОМЕР_1, масою 1608 кг. З механічною коробкою передач, колір сірий, пробіг 528047 км. Відповідає екологічним нормам EURO 4.» Транспортний засіб був увезений на митну територію України 07.11.2019 громадянином України ОСОБА_2 , який є власником даного транспортного засобу, через пункт пропуску «Ягодин-Дорогуск» Волинської митниці ДФС.

Для здійснення митного оформлення вказаного товару до митного поста «Умань» Черкаської митниці ДФС громадянкою України ОСОБА_1 було подано наступні документи:

- договір купівлі-продажу від 04.11.2019 №955;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 18.10.2018 №17545193;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 04.11.2019 НОМЕР_4;

- паспорт громадянина України від 14.09.2000 НОМЕР_5;

- паспорт громадянина України від 22.07.2014 НОМЕР_6;

- договір про надання брокерських послуг від 05.11.2019 №1/5/11/19;

- висновок судового експертного дослідження від 14.11.2019 №492;

- експертне заключення від 07.11.2019 №В-1956.

Відповідно до графи 47 митної декларації № UA902010/2019/109814 ОСОБА_1 нараховано до сплати суму акцизного податку (код платежу 185) у розмірі 35500,82 грн. Під час обрахунку акцизного податку ОСОБА_1 використано коефіцієнт віку - 9, з урахуванням задекларованого року виготовлення транспортного засобу як 2009 рік. Сума податку на додану вартість (код платежу 128) нараховано до сплати в розмірі - 20328,79 грн.

Під час здійснення митного контролю вищевказаного товару за митною декларацією №UA902010/2019/109814 відповідно до вимог Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 631, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10.08.2012 за № 1360/21672, встановлено, що відповідно до даних зазначених у поданих до митного оформлення документах даний транспортний засіб був виготовлений у 2008 році.

Згідно протоколу Державної фіскальної служби України про порушення митних правил №131/90201/19 від 18.11.2019, головним державним інспектором митного поста «Умань» Черкаської митниці ДФС Костюком В.О. встановлено, що 18.11.2019 ОСОБА_1 під час здійснення декларування в митний режим імпорту товару «легковий автомобіль марка VOLKSWAGEN, марка автомобіля TOURAN, номер кузова НОМЕР_1 , за митною декларацією №UA902010/2019/109814 з метою зменшення розміру митних платежів заявлено неправдиві відомості щодо нарахування акцизного податку та податку на додану вартість, що спричинило не нарахування та несплату митних платежів у сумі 4733,43 грн., чим порушено вимоги ч.1 ст. 257, ст. 266 Митного Кодексу України.

Згідно постанови Державної фіскальної служби України у справі про порушення митних правил №131/90201/19 від 21.11.2019 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбачених за ч.1 ст. 485 Митного Кодексу України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів на суму 14200 грн. 29 коп.

Вважаючи постанову про порушення митних правил від 21.11.2019 №131/90201/19 протиправною та такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства, ОСОБА_1 звернулась з даним позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки в досліджених експертних висновках №492 від 14.11.2019 та №В-1956 від 07.11.2019 містяться розбіжності у даті випуску автомобіля (2008 та 2009 рік), в реєстраційних документах на автомобіль не вказана дата його випуску, а лише дата першої реєстрації - 14.07.2009, а відповідач не надав суду достатніх доказів правомірності своїх рішень, то в діях позивача відсутній склад порушення митних правил, передбачених за ч.1 ст. 485 Митного Кодексу України, то позов підлягає до задоволення повністю.

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів апеляційного суду виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 358 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Отже, однією з обов`язкових ознак порушення митних правил як адміністративного правопорушення є протиправність дій.

Відповідно до ч. 1, п. 5 ч.8 ст. 257 Митного кодексу України, декларування здійснюється шляхом заявления за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється органами доходів і зборів на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості, у тому числі у вигляді кодів: 1) заявлений митний режим, тип декларації та відомості про особливості переміщення; 2) відомості про декларанта, уповноважену особу, яка склала декларацію, відправника, одержувача, перевізника товарів і сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або іншого документа, що використовується в міжнародній практиці замість договору (контракту), а в разі якщо зовнішньоекономічний договір (контракт) укладено на підставі посередницького договору, - також про іншу, крім сторони зовнішньоекономічного договору (контракту), сторону такого посередницького договору; 3) відомості про найменування країн відправлення та призначення; 4) відомості про транспортні засоби комерційного призначення, що використовуються для міжнародного перевезення товарів та/або їх перевезення митною територією України під митним контролем, та контейнери; 5) відомості про товари: а) найменування; б) звичайний торговельний опис, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар; в) торговельна марка та виробник товарів (за наявності у товаросупровідних та комерційних документах); г) код товару згідно з УКТ ЗЕД; ґ) найменування країни походження товарів (за наявності); д) опис упаковки (кількість, вид); е) кількість у кілограмах (вага брутто та вага нетто) та інших одиницях виміру; є) фактурна вартість товарів; ж) митна вартість товарів та метод її визначення; з) відомості про уповноважені банки декларанта; и) статистична вартість товарів; 6) відомості про нарахування митних та інших платежів, а також про застосування заходів гарантування їх сплати: а) ставки митних платежів; б) застосування пільг зі сплати митних платежів; в) суми митних платежів; г) офіційний курс валюти України до іноземної валюти, у якій складені рахунки, визначений відповідно до статті 3-1 цього Кодексу; ґ) спосіб і особливості нарахування та сплати митних платежів; д) спосіб забезпечення сплати митних платежів (у разі застосування заходів гарантування їх сплати); 7) відомості про зовнішньоекономічний договір (контракт) або інший документ, що використовується в міжнародній практиці замість договору (контракту), та його основні умови; 8) відомості, що підтверджують дотримання встановлених законодавством заборон та обмежень щодо переміщення товарів через митний кордон України; 9) відомості про документи, передбачені частиною третьою статті 335 цього Кодексу; 10) довідковий номер декларації (за бажанням декларанта).

Відповідно до ст. 266 Митного кодексу України декларант зобов`язаний: 1) здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; 2) на вимогу органу доходів і зборів пред`явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення; 3) надати органу доходів і зборів передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; 4) у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу; 5) у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на органи доходів і зборів.

Відповідно до ст. 485 Митного кодексу України заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Згідно ч. 2 ст. 459 Митного кодексу України суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16- річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств. Посадові особи підприємств - керівники та інші працівники підприємств (резиденти та нерезиденти), які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обов`язків відповідають за додержання вимог, встановлених цим Кодексом, законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України, укладеними у встановленому законом порядку (п. 43 ст. 4 Митного кодексу України).

Відповідно до графи 54 митної декларації №UA902010/2019/109814 особою, відповідальною за здійснення декларування вищевказаного товару, була громадянка України ОСОБА_1 .

В даному випадку, об`єктивна сторона правопорушення полягає у заявленні неправдивих відомостей щодо нарахування акцизного податку та податку на додану вартість, що спричинило ненарахування та несплату митних платежів у сумі 4733,43 грн. (платіж 185 - 3944,53 грн., платіж 128 - 788,9 грн.).

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 МК України пов`язаного із заявленням неправдивих відомостей щодо нарахування акцизного податку та податку на додану вартість, що спричинило ненарахування та несплату митних платежів, характеризується умислом. Тобто, в даному випадку конкретною метою, як обов`язковою ознакою складу правопорушення, є намір особи неправомірно звільнитись від сплати митних платежів чи зменшити їх розмір.

Порядком заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 651, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 14 серпня 2012 року за № 1372/21684, визначено графи МД, які заповнюються декларантом самостійно.

Зокрема, графи 31 та 47 МД, в яких наводяться опис товару (в т.ч. рік виготовлення автомобіля) відповідно до товаросупровідних документів в обсязі, достатньому для його розпізнання та віднесення до коду згідно з УКТЗЕД та відомості про нарахування митних платежів, заповнюються декларантом.

Отже, декларант самостійно вносить до МД відомості, зокрема, щодо розміру належних до сплати податків та з моменту прийняття МД до митного оформлення несе юридичну відповідальність за недостовірність таких відомостей.

Відповідно до графи 47 МД №109814 позивачем нараховано до сплати суму акцизного податку (код платежу 185) у розмірі 35 500, 82 грн. Під час обрахунку акцизного податку позивачем використано коефіцієнт віку - 9, з урахуванням задекларованого року виготовлення транспортного засобу як 2009 рік. Сума податку на додану вартість (код платежу 128) нараховано до сплати у розмірі 20 328, 79 грн.

Так, позивачем задекларовано недостовірні відомості щодо нарахування акцизного податку та податку на додану вартість за МД №109814 із заниження їх суми, що спричинило несплату митних платежів у сумі 4 733,43 грн., а саме: платіж 185 - 3 944,53 грн., платіж 128 - 788,9 грн., оскільки в декларації зазначено, що транспортний засіб був виготовлений у 2009 році.

За приписами ст. 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, викладеної в постановах від 06 червня 2018 року по справі №607/1866/17 та № 607/2391/17, для притягнення до відповідальності, згідно статті 485 Митного кодексу України, необхідно доведення факту заявлення в митній декларації, в даному випадку, неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості та наявність прямого умислу.

Тобто, для притягнення до відповідальності згідно статтею 485 Митного кодексу України у даному випадку необхідно довести факт заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості та наявність прямого умислу.

Відповідно до ч.8 статті 264 Митного кодексу України з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Відповідно до вимог Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI ставка податку (Ставка) для відповідного транспортного засобу визначається за формулою: Ставка = Ставка базова х К двигун х К вік,

де Ставка базова - ставка податку в євро за 1 штуку транспортного засобу: з двигуном внутрішнього згоряння із запалюванням від стиснення (дизелем або напівдизелем) з об`ємом циліндрів до 3500 куб. сантиметрів (включно) - 75,0;

К двигун - коефіцієнт, що визначається діленням об`єму циліндрів двигуна внутрішнього згоряння відповідного транспортного засобу в куб. сантиметрах на 1000 куб. сантиметрів;

К вік - коефіцієнт, що дорівнює кількості повних календарних років з року, наступного за роком виробництва відповідного транспортного засобу, до року визначення ставки податку (для нових транспортних засобів та транспортних засобів, що використовувалися до одного повного календарного року, коефіцієнт дорівнює 1, а для транспортних засобів, що використовувалися понад п`ятнадцять повних календарних років, коефіцієнт дорівнює 15).

Під час здійснення митного контролю уповноваженою особою відповідача встановлено, що відповідно до даних, зазначених у поданих до митного оформлення документах, транспортний засіб був виготовлений у 2008 році.

Так, згідно Акту про проведення огляду (переогляду) транспортних засобів №UA205010/2019/126799 об`єкт огляду - VOLKSWAGEN TOURAN, номер кузова НОМЕР_1 , рік випуску - 2009. У пункті 8.3.4 «інформація щодо виконаних завдань та виявлених невідповідностей» зазначено, що автомобіль «VOLKSWAGEN» модель «TOURAN», номер кузова НОМЕР_1 , рік випуску - 2009 відповідає заявленим у ТСД.

Згідно свідоцтва про реєстрацію (перекладеного з датської мови на українську мову) автомобіль VOLKSWAGEN TOURAN VAN, 2.0 TDI, номер кузова НОМЕР_1 був зареєстрований в Данії, дата першої реєстрації транспортного засобу 14.07.2009.

Згідно висновку експертного дослідження за результатами проведення автотоварознавчого дослідження №492 від 14.11.2019 судовий експерт ОСОБА_3 встановив, що дата виготовлення даного КТЗ 18.11.2008.

Згідно експертного заключення Волинської торгово-промислової палати №В-1956 від 07.11.2019 щодо автомобіля VOLKSWAGEN TOURAN 2.0 TDI, ідентифікаційний номер ( Vin ) НОМЕР_1 , встановлено рік виготовлення 2009.

Згідно сертифікату відповідності товариства з обмеженою відповідальністю «УКР-ТЕСТ-СТАНДАРТ» щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу №UA.009.168134-19 від 08.11.2019 автомобіль VOLKSWAGEN TOURAN VAN, 2.0 TDІ, ідентифікаційний номер КТЗ (Vin) НОМЕР_1 може бути зареєстровано і/або допущено до участі у дорожньому русі без виконання подальших процедур затвердження.

При цьому, колегія суддів зазначає, що «Експертне заключення» від 07.11.2019 № В-1956, видане Волинською торгово-промисловою палатою, за своєю суттю не є експертним висновком, вказаний документ не містить інформації, який саме експерт його склав та чи має він підтверджені повноваження щодо проведення подібних експертиз. При цьому в матеріалах справи наявний висновок експертного дослідження за результатами проведення авто товарознавчого дослідження від 14.11.2019 № 492, який наданий судовим експертом-автотоварознавцем ОСОБА_3 . (свідоцтво від 20.02.2018 № 957) та містить інформацію щодо дати виготовлення ТЗ - 18.11.2008, та, крім цього, в додатках до вказаного висновку також наявний витяг із загальнодоступного ресурсу «SCHWACKE», де також міститься інформація щодо дати випуску ТЗ -11/2008, натомість, дата 14.07.2009 є лише датою першої реєстрації транспортного засобу, а не датою виготовлення автомобіля, і при цьому, рік випуску - 2009 не підтверджений жодними іншими належними доказами.

Відтак, беручи до уваги всі наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів приходить висновку, що рік виготовлення VOLKSWAGEN TOURAN VAN, 2.0 TDІ, ідентифікаційний номер КТЗ (Vin) НОМЕР_1 є 2008.

Таким чином, для обрахунку акцизного податку за МД №109814 необхідно використовувати К вік -10, відповідно до якого сума акцизного податку для задекларованого транспортного засобу складає 39 445,35 грн.

Відповідно до ст. 188 Податкового кодексу України сума акцизного податку включається до бази обрахунку ПДВ, таким чином сума податку на додану вартість складає 21117,69 грн.

За змістом статті 10 Кодексу про адміністративні правопорушення України адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Водночас, в матеріалах адміністративної справи наявні докази на підтвердження того, що рік виготовлення VOLKSWAGEN TOURAN VAN, 2.0 TDІ, ідентифікаційний номер КТЗ (Vin) НОМЕР_1 є 2008 рік, а тому, позивач умисно визначила до сплати суму акцизного податку (код платежу 185) у розмірі 35 500, 82 грн., використавши під час обрахунку акцизного податку коефіцієнт віку - 9, з урахуванням задекларованого року виготовлення транспортного засобу як 2009 рік, та суму податку на додану вартість (код платежу 128) у розмірі 20 328, 79 грн., з метою зменшення суми митних платежів.

Таким чином, позивачем, в порушення вимог ч. 1, п. 5 ч. 8 ст. 257 МК України, п.п. 215.3.5 п. 215.3 ст. 215, 188 Податкового кодексу України, митному посту «Умань» Черкаської митниці ДФС заявлено недостовірні відомості щодо нарахування акцизного податку та податку на додану вартість за МД №109814 із заниження їх суми, що спричинило несплату митних платежів у сумі 4 733,43 грн., а саме: платіж 185 - 3 944,53 грн., платіж 128 - 788,9 грн.

Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо відсутності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 485 МК України, оскільки в матеріалах справи наявні 2 «експертні висновки» від 14.11.2019 та від 07.11.2019 № В-1956, що містять розбіжності у даті випуску автомобіля (2008 та 2009), адже експертне заключення від 07.11.2019 № В-1956, видане Волинською торгово-промисловою палатою за своєю суттю не є експертним висновком, не містить інформації, який саме експерт його склав та чи має він підтверджені повноваження щодо проведення подібних експертиз, а тому не є належним доказом у справі.

За наведеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявна об`єктивна та суб`єктивна сторона порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 485 Митного кодексу України та наявні докази заявлення позивачем недостовірних відомостей щодо нарахування акцизного податку та податку на додану вартість за МД №109814 із заниження їх суми, що спричинило несплату митних платежів у сумі 4 733,43 грн., а саме: платіж 185 - 3 944,53 грн., платіж 128 - 788,9 грн., а тому постанова у справі про порушення митних правил від 21.11.2019 №131/90201/19 є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню, а відтак, позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 цього Кодексу передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, який відповідачем в даному випадку виконаний.

Доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції та спростовують висновки суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

У відповідності до ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та порушення норм процесуального права призвели до помилкового вирішення даної справи, а тому рішення суду першої інстанції слід скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Керуючись ст.ст. 272, 286, 308, 311, 315, 317, 321, 322 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Черкаської митниці Державної фіскальної служби задовольнити.

Рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 07 лютого 2020 року скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 до Черкаської митниці Державної фіскальної служби про скасування постанови в справі про порушення митних правил відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття і не може бути оскаржена відповідно до ч.3 ст. 272 КАС України.

Головуючий суддя В.Ю. Ключкович

Судді А.Б. Парінов

О.О. Беспалов