Справа № 140/3912/19
Суддя: Костюкевич Сергій Федорович
Дата ухвалення: 2020-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2020 року ЛуцькСправа № 140/3912/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Костюкевича С.Ф.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Волинській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Руфарт Україна» про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Волинській області звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Руфарт Україна» про стягнення податкового боргу в розмірі 58 147,27 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач зареєстрований суб`єктом господарювання та зобов`язаний сплачувати податки та збори у строки та у розмірах, встановлених Податковим кодексом України (далі ПК України). За відповідачем рахується податковий борг на загальну суму 58 147,27 грн., з яких: 57 364,39 грн. з податку на додану вартість; 782,88 грн. з податку на прибуток.

Відповідно до підпункту 20.1.18 пункту 20.1 статті 20, пункту 95.3 статті 95 ПК України органи податкової служби мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 13.01.2020 прийнято дану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за цим позовом та на підставі частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України) ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Копія ухвали суду про відкриття провадження в адміністративній справі, надіслана на юридичну адресу відповідача, 30.01.2020 року повернулась на адресу суду з відміткою відділення поштового зв`язку «за закінченням встановленого терміну зберігання», тобто не була вручена відповідачу з незалежних від суду причин, а тому необхідно вважати, що така копія ухвали вручена належним чином.

Відповідач пред`явлені позовні вимоги не оспорив, відзив на позов та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, а тому суд вважає можливим розглянути справу за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши письмові докази по суті справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Пунктом 15.1 статті 15 ПК України встановлено, що платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Судом встановлено, що ТзОВ «Руфарт Україна» зареєстроване як суб`єкт підприємницької діяльності 19.05.2010.

Пунктом 16.1 статті 16, пунктом 36.1 статті 36, пунктом 38.1 статті 38 ПК України передбачено, що платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом; податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом; виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

З матеріалів справи слідує, що за ТзОВ «Руфарт Україна» рахується податковий борг в сумі 58 147,27 грн.

Зокрема, податок на додану вартість із виготовлених в Україні товарів (робіт, послуг), що виник в результаті несплати самостійно нарахованих платником податків грошових зобов`язань згідно з податковими деклараціями з податку на додану вартість від 20.05.2019 № в сумі 193,00 грн., від 20.06.2019 № в сумі 399,00 грн., від 17.07.2019 № в сумі 441,00 грн., від 20.08.2019 № з терміном сплати 30.08.2019 в сумі 3405,00 грн. Крім того, зараховано від`ємного значення у зменшення боргу з ПДВ згідно з податковими деклараціями № від 01.03.2019 в сумі 898,00 грн., № від 01.06.2019 в сумі 986,00 грн. та № від 01.12.2018 в сумі 4900,00 грн.; збільшено суму ПДВ згідно з уточнюючим розрахунком від 01.05.2019 № в сумі 14 688,00 грн.

Крім того, податковий борг збільшився в результаті несплати узгоджених грошових зобов`язань згідно з податковими повідомленнями-рішеннями від 14.01.2019 № в сумі 21 154,19 грн., від 31.01.2019 № в сумі 13 030,12 грн., від 31.01.2019 № в сумі 235,22 грн., від 27.03.2019 № в сумі 943,84 грн., від 26.07.2019 № в сумі 49,24 грн.

Таким чином, сукупно сума податкового боргу з податку на додану вартість з врахуванням здійснених сплат становить 57 364,39 грн., в тому числі 57 315,15 грн. недоїмки, 49,24 грн. пені.

Податковий борг з податку на прибуток виник в результаті несплати самостійно нарахованих платником податків грошових зобов`язань згідно з податковою декларацією з податку на прибуток від 27.02.2019 № з терміном сплати 11.03.2019 в сумі 107,00 грн.

Крім того, податковий борг збільшився в результаті несплати узгоджених грошових зобов`язань згідно з податковими повідомленнями-рішеннями від 06.06.2019 № в сумі 166,57 грн., від 13.09.2019 № в сумі 97,45 грн.

Також відповідно до пп. 129.1.1 п. 129.1 ст.129 ПК України нараховано пеню 321,11 грн.

Таким чином, сукупно сума податкового боргу з податку на прибуток приватних підприємств з врахуванням здійснених сплат становить 782,88 гри., в тому числі 461,77 грн. недоїмки, 321,11 грн. пені.

Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків це сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з пунктом 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Штрафні санкції не сплачені відповідачем у визначеній статтею 57 ПК України строк.

Сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання, відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України визнається податковим боргом.

Таким чином, визначені податковим органом і узгоджені, однак не сплачені суми штрафних санкцій набули статусу податкового боргу.

Згідно з пунктом 38.1 статті 38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Станом на день розгляду справи податковий борг у сумі 58 147,27 грн. залишається непогашеним, що підтверджено належними і допустимими доказами, які містяться у справі.

Позивачем вживалися заходи з метою погашення податкового боргу, що були передбачені статтею 59 ПК України, а саме: відповідачу була направлена податкова вимога № 733-17 від 16.02.2016. Вказаний захід не спричинив погашення платником податків податкового боргу.

Згідно з пунктами 95.1, 95.3 статті 95 ПК України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Відповідно до підпункту 20.1.18 пункту 20.1 статті 20 ПК України органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно із пунктами 95.1 - 95.4 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, оскільки за відповідачем обліковується податковий борг, щодо наявності та розміру якого відповідачем не подано до суду відзиву, не надано доказів його сплати, вжиті контролюючим органом заходи не призвели до його погашення, тому позовні вимоги підлягають до задоволення шляхом прийняття рішення про стягнення коштів з рахунків платника податків у банках та стягнення коштів за рахунок готівки в рахунок погашення податкового боргу у розмірі 58 147,27 грн.

Керуючись статтями 205, 229, 243, 246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України та на підставі Податкового кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути на користь Державного бюджету України з рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю «Руфарт Україна» у банках, що обслуговують такого платника податків, та за рахунок готівки, що належить такому платнику податків, кошти в розмірі 58 147,27 (п`ятдесят вісім тисяч сто сорок сім) гривень 27 копійок в рахунок погашення податкового боргу.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статями 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням вимог підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення цього Кодексу. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Головне управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, 4, ).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Руфарт Україна» (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, 34А/26, ідентифікаційний код юридичної особи 37068076).

Головуючий-суддя С.Ф. Костюкевич