Справа № 420/6866/19
Суддя: Самойлюк Г.П.
Дата ухвалення: 2020-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6866/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2020 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Самойлюк Г.П., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про відмову від позову у справі №420/6866/19, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, в якій позивач просить:

визнати протиправною бездіяльність Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області щодо ненадання адвокату Маліченку Дмитру Васильовичу відповіді на адвокатський запит вих. № 18/10 від 18.10.2019р.;

зобов`язати Приморський ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області розглянути адвокатський запит ОСОБА_2 в порядку, визначеному Законом України Про адвокатуру та адвокатську діяльність №5076-VI від 05.07.2012 р.;

стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Одеській області (65080, Одеська обл., місто Одеса, АКАДЕМІКА ФЛАТОВА, будинок 15-А, ідентифікаційний код юридичної особи: 40108740) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4455,00 (чотири тисячі чотириста п`ятдесят п`ять) грн.

Ухвалою судді Одеського окружного адміністративного суду від 20.11.2019р. позовну заяву залишено без руху; надано позивачу 5-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання ухвали.

Ухвалою від 22.11.2019р. відкрито провадження по справі № 420/6866/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності щодо ненадання відповіді на адвокатський запит. Ухвалено, що справа буде розглядатись одноособово суддею Самойлюк Г.П. в порядку спрощеного позовного провадження (з викликом сторін) Призначено судове засідання по справі, яке відбудеться за адресою суду: м. Одеса, Фонтанська дорога, 14 в залі судових засідань № 19, на 18 грудня 2019 року о 14 годині 30 хвилин.

Ухвалою суду від 17.12.2019р. відмовлено у задоволенні клопотання позивача про його участь в судовому засіданні 18 грудня 2019 року о 14 годині 30 хвилин в режимі відеоконференцїї.

Ухвалою суду від 09.01.2020р. ухвалено розгляд справи № 420/6866/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності щодо ненадання відповіді на адвокатський запит проводити за правилами загального позовного провадження зі стадії проведення підготовчого засідання. Призначено підготовче засідання по справі на 28 січня 2019 року о 15 годині 00 хвилин.

Ухвалою суду від 28 січня 2019р., яку занесено до протоколу судового засідання, залучено в якості співвідповідача Приморський ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області. Відкладено розгляд справи на 27.02.2020р.

До судового засідання 27.02.2020р. учасники справи явку представників не забезпечили, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином.

27.02.2020р. від позивача надійшла заява про відмову від позову (вх.№ЕС/69/20), в якій позивач зазначив, що на підставі ст. 189 КАС України він відмовляється від позовних вимог та просить закрити провадження у справі.

Дану заяву представник позивача просив розглянути без участі позивача.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про розгляд заяви про відмову від позову у порядку письмового провадження.

Відповідно до частини першої статті 47 Кодексу адміністративного судочинства України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову, що також кореспондується з частиною першою статті 189 Кодексу адміністративного судочинства України.

Положення цієї норми, відповідно до принципу диспозитивності, передбачає право позивача на порушення провадження в суді та право розпорядження своїми вимогами на свій розсуд.

Положеннями частини третьої статті 189 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що про прийняття відмови від позову суд постановляє ухвалу, якою закриває провадження у справі. У разі часткової відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу, якою закриває провадження у справі щодо частини позовних вимог.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст.189 КАС України суд не приймає відмови від позову, визнання позову і продовжує розгляд адміністративної справи, якщо ці дії позивача або відповідача суперечать закону чи порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Заяву про відмову від позову подано представником позивача, який діє на підставі ордеру та договору про надання правничої допомоги, які наявні в матеріалах справи. В обґрунтування заяви зазначено про відсутність предмету спору.

Підстав для неприйняття судом відмови від позову у даній справі суд не убачає.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 189 КАС України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

Суд роз`яснює, що відповідно до ст. 239 КАС України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Враховуючи вищевикладене, суд приймає відмову від позову ОСОБА_1 та у зв`язку з цим закриває провадження у справі №420/6866/19.

Щодо вимоги позивача про розподіл понесених позивачем судових витрат, суд зазначає наступне.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, слід враховувати, що за змістом статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподілу підлягають усі здійснені документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до ст.16 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Порядок і умови надання правової допомоги, права й обов`язки адвокатів та інших фахівців у галузі права, які беруть участь в адміністративному процесі і надають правову допомогу, визначаються положеннями Кодексу адміністративного судочинства України та іншими законами.

Згідно із ч.ч.1-5 ст.134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Системний аналіз наведених вище по тексту норм права дає підстави вважати, що матеріали справи повинні містити докази на підтвердження виконаних об`ємів робіт, їх кількості та видів та оплати вказаних послуг.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті першої Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 19 цього ж Закону визначено такі види адвокатської діяльності, як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (пункт 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг, акти виконаних або отриманих послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Даний висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21 березня 2018 року у справі 815/4300/17, від 11 квітня 2018 року у справі 814/698/16.

При цьому, недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у суді представником позивача надано суду: Договір про надання правничої допомоги №16/09 від 16.09.2019р., Договір про надання правничої допомоги №11/11 від 11.11.2019р., Звіт №12/11 про виконані адвокатом роботи (надані послуги) та час витрачений на їх реалізацію, а також розмір коштів, що підлягає сплаті за них клієнтом, квитанцію на оплату виконаних адвокатом робіт та ордер серія ПТ №163826.

Суд звертає увагу, що надана копія квитанції (а.с. 17) не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки не містить відмітки банку, не є квитанцією до касового ордеру, а тому не може бути прийнята судом в якості належного доказу.

Відтак, з огляду на відсутність належного підтвердження здійснення оплати за надані послуги, вимоги про розподіл судових витрат, а саме витрат на правову допомогу задоволенню не підлягають.

Керуючись ч. 1,6 ст. 47, ст. ст. 189, 238, 239, 241-243, 248, 250, 256 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Прийняти відмову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) від позову у справі №420/6866/19.

Провадження у справі № 420/6866/19 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції в Одеській області (65080, м. Одеса, вул. Академіка Філатова, буд. 15-А) про визнання протиправною бездіяльності щодо ненадання відповіді на адвокатський запит, зобовязання вчинити певні дії,- закрити.

Роз`яснити сторонам, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала набирає законної сили у порядку, встановленому положеннями ст.256 КАС України, та може бути оскаржена у порядку та у строк відповідно положень ст.ст.294, 295 КАС України.

Суддя Г.П. Самойлюк