Справа № 520/14124/19
Суддя: Бабаєв А.І.
Дата ухвалення: 2020-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2020 р. № 520/14124/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бабаєва А.І.

при секретарі судового засідання Муравської І.Ю.,

за участі:

представника позивача Пономаренко Г.О.,

представника відповідача Наумецької Е.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Державної податкової служби України у Харківській області про визнання протиправними дії, визнання протиправною та скасування вимоги, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

23.12.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного Управління Державної податкової служби України у Харківській області, в якому просив суд:

- визнати протиправною та скасувати податкову вимогу №168301-58 від 25.09.2019 р. керівника Головного управління ДПС в Харківській області Ю.Зайцева про наявність та стягнення з ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ) податкового боргу за узгодженими податковими зобов`язаннями на суму 8591,69 грн.;

- визнати протиправними дії Головного управління ДПС в Харківській області щодо списання з особового рахунку позивача 13026,84 грн. та зобов`язати повернути цю суму, зарахувавши на особовий рахунок ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ) 13026,84 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що податкова вимога №168301-58 від 25.09.2019 року про наявність та стягнення з ОСОБА_1 податкового боргу за узгодженими податковими зобов`язаннями на суму 8591,69 грн., на думку позивача, підлягає скасуванню.

Відповідач, Головне управління Державної податкової служби у Харківській області, зазначило, що у спірних правовідносинах діяло згідно чинного законодавства.

В судове засідання представник позивача прибула, позовну заяву підтримала та просила її задовольнити.

В судове засідання представник відповідача прибула, проти позову заперечувала та просила відмовити в його задоволенні.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Головним управлінням ДПС в Харківській області винесено податкову вимогу №168301-58 від 25.09.2019 року про наявність у позивача податкового боргу в сумі 8591,69 грн., який складається з 2868,53 грн. податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки та 5723,16 грн. транспортного податку з фізичних осіб.

Не погодившись з таким рішенням податкового органу, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

За правилами підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (далі по тексту ПК України) платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Статтею 265 ПК України встановлено, що податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку; плати за землю.

Згідно з п.п.266.7.2 п.266.7 ст.266 ПК України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Відповідно до п.п. 267.6.2 п.267.6 ст.267 ПК України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року). Щодо об`єктів оподаткування, придбаних протягом року, податок сплачується фізичною особою-платником починаючи з місяця, в якому виникло право власності на такий об`єкт. Контролюючий орган надсилає податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності. Нарахування податку та надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень про сплату податку фізичним особам - нерезидентам здійснюють контролюючі органи за місцем реєстрації об`єктів оподаткування, що перебувають у власності таких нерезидентів.

Як зазначено відповідачем, Головним управлінням ДПС у Миколаївській області позивачу винесені податкові повідомлення-рішення №0-1404 від 23.05.2019 на суму 1167,64 грн. №0-1404 від 23.05.2019 року на суму 1284,78 грн., №0-1404 від 23.05.2019 року на суму 2078,47 грн. з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки та податкове повідомлення - рішення по транспортному податку з фізичних осіб № 0-1404 від 05.06.2019 року.

Відповідачем надано до суду лист Головного Управління ДПС України у Харківській області №1605/7/20-40-56-06-22 від 30.10.2019 року до Головного управління ДПС у Миколаївській області, в якому просило надати інформацію з підтверджуючими документами щодо правомірності проведення нарахування податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки та транспортного податку протягом 2019 року ОСОБА_1 .

Також, відповідачем надано до суду лист Головного управління ДПС у Миколаївській області №1905/7 від 04.11.2019 року, в якому вказано, що згідно інформаційних баз даних органів ДПС України та інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно у власності ОСОБА_1 перебувають такі об`єкти нерухомого майна: житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 138,4 кв.м; квартира за адресою АДРЕСА_2 , загальною площею 158,3 кв.м.; квартира за адресою АДРЕСА_3 , загальною площею 171,6 кв.м. Зазначено, що відповідно до п.п.266.4.1 п.266.4 ст.266 Податкового кодексу України об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності, підлягають оподаткуванню податком на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки згідно податкових повідомлень-рішень за №0-1404 від 23.05.2019 на суму 1167,64 грн., №0-1404 від 23.05.2019 року на суму 1284,78 грн., №0-1404 від 23.05.2019 року. Крім того, зазначено, що Миколаївським управлінням ГУ ДПС у Миколаївській області було сформовано платнику ОСОБА_1 у 2019 році податкове повідомлення-рішення по транспортному податку з фізичних осіб № 0-1404 від 05.06.2019 року на суму 18750,00 грн. на транспортний засіб PORSCHE 911 CARRERA, 2017 року випуску. Вказано, що зазначені вище податкові повідомлення-рішення були надіслані ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_4 , яка згідно бази даних Державного реєстру фізичних осіб є чинною податковою адресою (місцем реєстрації) громадянина.

Крім того, відповідачем на підтвердження нарахування вищевказаних податкових зобов`язань надано до суду витяг з інтегрованої картки платника податків позивача та витяг з інформаційної системи «Податковий блок».

Судом встановлено, що вказана сума податкового боргу виникла в результаті несплати платником податкових зобов`язань по податковими повідомленнями- рішеннями винесеними Головним управлінням ДПС у Миколаївській області.

Пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п.п. 14.1.153 п. 14.1 ст.14 Податкового кодексу України податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Отже, податкова вимога формується податковим органом у разі коли у платника податків виник податковий борг.

Так, ГУ ДПС України у Харківській області сформована та направлена до позивача податкова вимога від 25.09.2019 року №168301-58 на підставі боргу, що міститься в інтегрованій картці платника податків,

Щодо посилань позивача на протиправність визначення податкових зобов`язань з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки та транспортного податку з фізичних осіб, на підставі яких нараховано борг, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

З огляду на зміст наведеної норми процесуального права та зважаючи на те, що вимогою заявленого позову є зокрема скасування податкової вимоги про стягнення податкового боргу, предметом доказування у даній справі є обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення податкової заборгованості в судовому порядку; встановлення факту її сплати в добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту, тощо.

При цьому, питання правомірності нарахованих контролюючим органом грошових зобов`язань не охоплюється предметом даного позову, оскільки податкові повідомлення-рішення суб`єкта владних повноважень, згідно з яким відповідні зобов`язання визначено, не є предметом позову у справі, а отже суд не має процесуальних повноважень у межах розгляду даної справи здійснювати їх правовий аналіз.

Наведене є однією із гарантій дотримання у податкових відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 22 серпня 2018 року по справі № 820/1878/16.

Згідно з ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Крім того, позивачем не доведено оскарження або скасування у судовому порядку податкових повідомлень-рішень, на підставі яких склався податковий борг.

Отже, вищевказані посилання позивача є необґрунтованими.

За таких обставин, у ОСОБА_1 утворилась податкова заборгованість з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки та транспортного податку з фізичних осіб, на підставі чого ГУ ДПС України у Харківській області сформовано та направлено позивачу податкову вимогу №168301-58 від 25.09.2019 року.

Так, протиправності оскаржуваного у даній справі рішення судовим розглядом не встановлено, а позивачем не доведено.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що податкова вимога №168301-58 від 25.09.2019 року Головного управління ДПС в Харківській області про наявність та стягнення з ОСОБА_1 податкового боргу за узгодженими податковими зобов`язаннями на суму 8591,69 грн. є обґрунтованою та не підлягає скасуванню.

При цьому, позовні вимоги про визнання протиправними дії Головного управління ДПС в Харківській області щодо списання з особового рахунку позивача 13026,84 грн. та зобов`язання повернути цю суму, зарахувавши на особовий рахунок ОСОБА_1 13026,84 грн. є похідними від вищевказаних, а тому задоволенню не підлягають.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на те, що позивач не довів обставин, які б свідчили про порушення його прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин, то у суду відсутні підстави для задоволення позову.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 243, ст. 246, ст.255, ст. 293, ст. 295, ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) до Головного Управління Державної податкової служби України у Харківській області (м. Харків, вул. Пушкінська, 46) про визнання протиправними дії, визнання протиправною та скасування вимоги, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Бабаєв А.І.

Повний текст рішення складено 28.02.2020 року.