Справа № 215/5568/18
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2020-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про повернення апеляційної скарги
27 лютого 2020 року м. Дніпросправа № 215/5568/18
Третій апеляційний адміністративний суд
у складі колегії суддів:
судді-доповідача Чумака С.Ю.,
суддів: Чабаненко С.В., Шальєвої В.А.,
перевіривши на відповідність вимогам Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 липня 2019 у справі №215/5568/18 за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області Козака Юрія Івановича про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 липня 2019 року у позові відмовлено.

Позивач, не погодившись з рішенням суду, звернувся до суду з апеляційною скаргою у даній справі.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2019 року відмовлено у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору; апеляційну скаргу залишено без руху для надання суду оригіналу документу про сплату судового збору та надано десятиденний строк, який обчислюється з дня отримання копії даної ухвали, для усунення недоліків апеляційної скарги.

Копію ухвали разом з супровідним листом направлено на адресу апелянта.

На адресу Третього апеляційного адміністративного суду повернувся конверт з поштовим відправленням з відміткою пошти про його невручення "за закінченням терміну зберігання", у зв`язку з чим суд повторно направив на поштову адресу апелянта копію ухвали від 30 вересня 2019 року про залишення апеляційної скарги без руху.

На адресу суду повторно повернувся конверт з поштовим відправленням (копія ухвали від 30 вересня 2019 року про залишення апеляційної скарги без руху) з відміткою пошти про його невручення "за закінченням терміну зберігання".

Кодексом адміністративного судочинства визначені порядок вручення судових повісток і судових рішень.

Так, порядок вручення судового рішення регулюється статтею 251 КАС України, відповідно до частини 5 якої якщо судове рішення було ухвалено в порядку письмового провадження, його копія протягом двох днів із дня його складення у повному обсязі надсилається в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення якщо така адреса відсутня.

Оскільки позивачем електронна адреса, як у позові, так і апеляційній скарзі не зазначалась, ухвала суду про залишення позову без руху надсилалась рекомендованим листом з повідомленням про вручення, проте тричі поверталась до суду з відміткою пошти «за закінченням встановленого строку зберігання», що свідчить про неотримання особою поштового відправлення у поштовому відділенні з власних невідомих суду міркувань.

Пунктом 4 частини 6 статті 251 КАС України визначено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Отже, апелянт не відмовлявся отримати судове рішення, проте і судом апеляційної інстанції тричі виконані усі передбачені чинним процесуальним законодавством заходи для повідомлення скаржника про прийняте рішення.

Таким чином, виникла ситуація, яка не передбачена КАС України.

Фактично законодавцем створено ситуацію, коли після повернення конверту із судовим рішенням з позначкою «за закінченням терміну зберігання» суди не можуть прийняти жодного рішення, оскільки таке судове рішення не вважається врученим і відлік будь-якого строку (оскарження, усунення недоліків тощо) не починає свій перебіг.

Така ситуація також виникла у зв`язку з тим, що Правила надання послуг поштового зв`язку, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року № 270, містять лише приписи щодо вручення судових повісток і не визначають окремого порядку вручення судових рішень.

Разом з тим, згідно з ч. 6 ст. 7 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.

Отже, чинним КАСУ не заборонено застосовувати аналогію закону щодо прогалин у процесуальному законодавстві.

Позивачем у апеляційній скарзі своїм місцезнаходженням зазначено вул. Ухтомського буд. 2, кв. 8, м. Кривий Ріг АДРЕСА_1 Дніпропетровська обл АДРЕСА_2 , 50083, куди судом двічі і направлялась ухвала про залишення апеляційної скарги без руху, тобто судом виконані усі залежні від нього дії для повідомлення апелянта про необхідність усунення виявлених недоліків апеляційної скарги, проте скаржником ухвала суду не отримана з невідомих причин.

Приписами статті 126 КАС України регулюється порядок вручення повісток, а саме її пунктом 11 визначено, що у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

З наведеного вбачається, що вручення судових повісток і судових рішень визначені окремими статтями, які не є тотожними і по різному регулюють таке вручення.

Так, стаття 251 КАС України, яка регулює порядок вручення судових рішень, на відміну від статті 126, що регулює порядок вручення судових повісток, не визначає днем вручення судового рішення «закінчення терміну зберігання» у поштовому відділенні.

У зв`язку з цим апеляційний суд вважає можливим застосувати до ситуації, яка виникла, аналогію закону, а відповідно і правила, визначені ч. 11 ст. 126 КАС України.

Інше застосування процесуальних норм взагалі не дозволить судам ніколи прийняти рішення в подібній ситуації.

Крім того, апеляційний суд зауважує, що відповідно до статті 44 КАС України учасники справи мають не тільки права, але і відповідні обов`язки, зокрема зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Апелянт подав скаргу до суду 9 вересня 2019 року, проте станом на 27 лютого 2020 року жодних дій для з`ясування долі апеляційної скарги не вчиняв, у поштове відділення для отримання поштового відправлення від суду не з`являвся, що суд розцінює як неналежну процесуальну поведінку.

Отже, суд дійшов висновку, що скаржник, будучи належним чином повідомлений, у встановлений судом строк і до цього часу вимоги ухвали про залишення апеляційної скарги без руху від 30 вересня 2019 року не виконав.

Відповідно до ч. 2 ст. 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч. 4. ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Отже, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 липня 2019 у справі №215/5568/18 необхідно повернути скаржнику.

На підставі викладеного, керуючись ст. 169, 298, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 липня 2019 у справі №215/5568/18 повернути скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з того ж часу.

Суддя-доповідач С.Ю. Чумак

суддя С.В. Чабаненко

суддя В.А. Шальєва