Справа № 569/6064/16-а
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2020-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2020 рокуЛьвівСправа № 569/6064/16-а пров. № 857/Н-43/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів: Кухтея Р.В., Сеника Р.П.

з участю секретаря судового засідання Гром І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Житомирського апеляційного адміністративного суду від 26 грудня 2016 року у справі за апеляційною скаргою Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 28 липня 2016 року у справі № 569/6064/16а за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання протиправним рішення про відмову у перерахунку пенсії та зобов`язання вчинити дії щодо перерахунку пенсії,

У С Т А Н О В И В:

15 січня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Восьмого апеляційного адміністративного суду із заявою про перегляд постанови Житомирського апеляційного адміністративного суду від 26 грудня 2016 року за виключними обставинами, в якій просить суд скасувати постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 26 грудня 2016 року по справі № 569/6064/16а та прийняти постанову, якою апеляційну скаргу Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області (правонаступник Головне управління Пенсійного фонду України у Рівненській області) залишити без задоволення, а постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 28 липня 2016 року без змін.

У обґрунтування вимог заяви ОСОБА_1 зазначає, що рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019 року № 7-р(ІІ)/2019 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, яким було передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, що, на думку ОСОБА_1 , є підставою для перегляду постанови Житомирського апеляційного адміністративного суду по справі № 569/6064/16а від 26 грудня 2016 року за виключними обставинами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами, апеляційний суд при вирішенні цієї заяви зазначає таке.

Апеляційний суд встановив те, що ОСОБА_1 з 05 грудня 2008 року перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в місті Рівне Рівненської області, правонаступником якого з 01 квітня 2016 року є Рівненське об`єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області, та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991р. № 1789-VІІ (в редакції, чинній на час призначення пенсії), виходячи з розрахунку 90% від суми грошового утримання.

06 травня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до відповідача з заявою про проведення перерахунку раніше призначеної пенсії за вислугу років відповідно до довідки прокуратури Рівненської області № 18-183 від 10 березня 2016 року про суму заробітної плати на посаді начальника відділу прокуратури Рівненської області, на якій позивачка працювала на час звільнення, для проведення відповідного перерахунку розміру пенсії.

Листом № 320/10 від 11 травня 2016 року відповідач відмовив позивачці у проведенні перерахунку пенсії, оскільки, згідно з пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VIII, з 01 травня 2015 року скасовані норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

Позивачка, вважаючи рішення відповідача про відмову у проведенні перерахунку пенсії незаконним, звернулася до суду з адміністративним позовом у якому просила визнати протиправним рішення Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про відмову у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 та зобов`язати Рівненське об`єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, виходячи із розміру 90% місячної заробітної плати, на підставі довідки прокуратури Рівненської області № 18-183 від 10 березня 2016 року, без обмеження максимального розміру пенсії, починаючи з 01 січня 2016 року.

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 28 липня 2016 року визнано протиправними дії Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язано Рівненське об`єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», на підставі заяви ОСОБА_1 .

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 26 грудня 2016 року, яка залишена без змін постановою Верховного Суду від 02 травня 2018 року, постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 28 липня 2016 року скасовано та прийнято нову постанову, якою в задоволенні позову відмовлено.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що з набранням чинності 15 липня 2015 року Законом України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII (далі - Закон № 1697-VII) втратили чинність положення статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року № 1789-XII (далі Закон № 1789-XII) щодо перерахунку пенсії працівникам прокуратури.

Закон № 1697-VII не містить аналогічної норми, яка б визначала умови та порядок перерахунку пенсій у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури. Визначення таких умов та порядку покладено на Кабінет Міністрів України частиною 20 ст. 86 Закону № 1697-VII та пунктом 13 Розділу ХІІІ Перехідних положень Закону № 1697-VІI.

Оскільки на момент звернення позивача за перерахунком пенсії Кабінет Міністрів України відповідний нормативно-правовий акт не прийняв, а відповідач по справі є територіальним органом виконавчої влади, який керується у своїй діяльності Конституцією та законами України, указами Президента України, постановами Верховної Ради України, актами Кабінету Міністрів України, які прийняті відповідно до Конституції та законів України, іншими нормативно-правовими актами, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відповідач не мав правових підстав здійснювати перерахунок пенсії позивачеві на умовах та в порядку, закріплених нормою статті 50-1 Закону № 1789-XII.

Відповідно до пункту 1 частини 5 статті 361 КАС підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Рішенням Другого сенату Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Крім того, Конституційний Суд України встановив наступний порядок виконання цього рішення:

- частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;

- частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції: «призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».

Статтею 91 Закону України «Про Конституційний Суд України» встановлено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто з 13 грудня 2019 року.

Отже, з 13 грудня 2019 року прокурори мають право на перерахунок пенсії відповідно до частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що визнання неконституційними певних положень чинного законодавства в подальшому, не може мати наслідком визнання протиправними дій/рішень відповідача, які були вчинені/прийняті до визнання таких норм неконституційними, оскільки відповідач є територіальним органом виконавчої влади, який в своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, указами Президента, постановами Верховної Ради України, актами Кабінету міністрів, які прийняті відповідно до Конституції та законів України, іншими нормативно-правовими актами, а тому не наділений повноваженнями не враховувати чинні на час прийняття відповідного рішення норми законодавства.

Пунктом 1 частиною 4 статті 368 КАС України визначено, що за результатами перегляду рішення, ухвали за виключними обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

Зважаючи те, що Конституційний Суд України встановив те, що частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність та не встановив ретроспективну дію рішення від 13 грудня 2019 року, апеляційний суд дійшов до переконання в тому, що в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд постанови Житомирського апеляційного адміністративного суду від 26 грудня 2016 року у справі № 569/6064/16а за виключними обставинами необхідно відмовити та залишити постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 26 грудня 2016 року в силі.

Керуючись ч. 4 ст. 229, ст.ст.308, 310, 321, 325, 328, 368, 369 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд постанови Житомирського апеляційного адміністративного суду від 26 грудня 2016 року у справі № 569/6064/16а за виключними обставинами - відмовити.

Постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 26 грудня 2016 року у справі № 569/6064/16а залишити в силі.

Ухвала за наслідками провадження за виключними обставинами може бути оскаржена в порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України для оскарження судових рішень суду відповідної інстанції.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді Р. В. Кухтей
Р. П. Сеник