Справа № 160/12788/19
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2020-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіВерба І.О.
при секретарі судового засіданняШурпіновій К.О.
за участю представників:
позивача відповідача Гурського В.С. Свиди Р.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі у порядку загального позовного провадження адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аделар» до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови, -
1. 18.12.2019 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Аделар» до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу уповноваженими особами № ДН2698/1854/АВ/ТД-ФС/578 від 25.11.2019 у розмірі 125 190 грн.
2. Разом із позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом зупинення дії постанови № ДН2698/1854/АВ/ТД-ФС/578 від 25.11.2019 до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі.
3. Ухвалою суду від 20.12.2019:
- заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Аделар» про вжиття заходів адміністративного позову задоволено;
4. Ухвалою суду від 23.12.2019:
- призначено справу до розгляду у підготовчому засіданні на 21.01.2020;
- сторонам встановлені строки для подання заяв по суті спору;
- судом витребувані докази для розгляду справи.
5. 11.01.2020 від відповідача надійшов відзив на позовну з додатками та доказом їх направлення засобами електронного зв`язку позивачу (т.1 а.с.72-94).
6. 15.01.2020 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву з копією наказу про тимчасове покладання виконання обов`язків на Катченка В.Є. від 25.02.2019 № 11-кт (т.1 а.с.95-100).
7. 20.01.2020 від позивача надійшла відповідь на відзив з додатками та доказом направлення на електронну адресу відповідача.
9. 21.01.2020 від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи витребуваних судом доказів з додатками.
10. У підготовче засідання 21.01.2020 прибули представники позивача та відповідача. З метою витребування додаткових доказів, судом оголошено перерву до 06.02.2020.
11. 06.0.2020 від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи витребуваних судом доказів з додатками (т.2 а.с.1-17), від відповідача надійшли додаткові докази у справі.
12. У підготовче засідання 06.02.2020 прибули представники позивача та відповідача, ухвалою суду закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті на 27.02.2020.
13. У судовому засіданні 27.02.2020 сторони підтримали обрані правові позиції. У судовому засіданні позивач клопотав про покладення на відповідача судових витрат на сплату судового збору у розмірі 1 921 грн та 576,30 грн, а також витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000 грн, відповідач проти розміру витрат на професійну правничу допомогу заперечив, зазначив про його неспівмірність (т.2 а.с.30-34).
14. Інспектор праці дійшов хибного висновку про порушення вимог статей 21, 24 КЗпП України, що ОСОБА_2 з яким ТОВ «Аделар» було укладено договір про надання транспортних послуг фізичною особою від 15.08.2019, предметом якого є перевезення пасажирів, фактично виконував трудову функцію водія та повинен був бути штатним водієм, який працює по трудовому договору.
15. Предметом укладеного договору не є процес праці, а є саме її кінцевий результат, суть якого полягає у перевезенні пасажирів. ОСОБА_2 не виконував систематично трудові функції, а фактично отримав замовлення від ТОВ «Аделар» яке полягало у необхідності перевезення певної групи осіб з точки А до точки Б та надав згоду на його виконання за обумовлену плату. Від фактично здійсненого перевезення залежить і кінцевий фінансовий результат, стосовно якого на сьогоднішній день з гр. ОСОБА_2 ведуться переговори.
16. На виконання договору 31.08.2019 ОСОБА_2 було здійснено єдине перевезення пасажирів по маршруту «м. Кам`янське - м. Дніпро - м. Кам`янське». Будь-яких інших дій на виконання вказаного договору його сторони не здійснювали.
17. ОСОБА_2 не був підпорядкований правилам внутрішнього трудового розпорядку ТОВ «Аделар» та в нього відсутній графік виконання роботи. ОСОБА_2 самостійно організовував роботу, виконував її на власний ризик та розсуд, та не підпорядковувався ТОВ «Аделар».
18. Цивільно-правова угода, укладена між ОСОБА_2 та ТОВ «Аделар» не має жодних ознак трудового договору, що свідчить про помилковість такого ототожнення та необґрунтованість висновків інспектора праці.
19. У ТОВ «Аделар» відсутній економічний сенс працевлаштовувати ОСОБА_2 у штат, оскільки підприємство має в штаті 7 водіїв, а восьмий на постійній основі не потрібний за відсутності відповідного об`єму робіт. В той час як ОСОБА_2 також офіційно працевлаштований на ТОВ «СІС» та наміру змінювати місце роботи не має, про що ним зазначалось при веденні переговорів.
20. ТОВ «Аделар» не мало наміру на постійній основі залучати ОСОБА_2 , а мало намір отримувати разові послуги з перевезення пасажирів, на випадок якщо водії які оформлені у штаті не будуть встигати виконувати об`єм робіт.
21. Ленінським районним судом м. Дніпропетровська встановлено відсутність у діях директора ТОВ «Аделар» складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 41 КУпАП, таким чином, дії директора позивача по фактичному допущенню до роботи водія ОСОБА_2 в ТОВ «Аделар» без укладення трудового договору не підтвердились.
ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА
22. Відповідач проти позову заперечив повністю, із посиланням на акт інспекційного відвідування, яким ретельно описано виявлене порушення, зазначив, що підприємство вчинило порушення у формі допущення до роботи водія ОСОБА_2 без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, що порушує вимоги статей 21, 24 КЗпП України та свідчить про відсутність офіційного працевлаштування працівника.
23. Водій ОСОБА_2 виконував перевезення пасажирів не на власному автомобілі, а на автомобілі ТОВ «Аделар», що вказує про наявність матеріальної відповідальності виконавця перед замовником.
24. Перевезення пасажирів для позивача, відповідно до КВЕД 49.31, є основним видом господарської діяльності, який підлягає ліцензуванню. Отже, послуги водія, які за договором надавав ОСОБА_2 , є прямою господарською діяльністю підприємства.
25. Жодним пунктом укладеного договору не встановлено обсяг послуг у вигляді конкретних фізичних величин, які підлягають вимірюванню, не вказано маршрут перевезення пасажирів. Це вказує на те, що предметом цього договору є процес праці, а не її кінцевий результат.
26. Згідно з умовами підпункту 1.2 договору - дата перевезення, маршрут перевезення, відправна точка місце прибуття та вартість послуги в кожному випадку оговорюється Сторонами окремо, отже, ТОВ «Аделар» прийняло на себе обов`язок організовувати працю, а також одержало право давати вказівки щодо послідовності надання послуг.
27. Таким чином, громадянин ОСОБА_2 , з яким ТОВ «Аделар» було укладено договір про надання транспортних послуг фізичною особою від 15.08.2019, предметом якого є перевезення пасажирів, фактично виконував трудову функцію водія та повинен був бути штатним водієм, який працює по трудовому договору.
28. Тобто, йдеться про підміну трудового договору цивільно-правовим договором.
29. У зв`язку із виявленням вказаного порушення, прийнято постанову про накладення штрафу згідно абзацу 2 частини другої статті 265 КЗпП України, за якою що юридичні особи, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу, в тому числі, в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту) - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення, а саме: 30 х 4 173 грн х 1 = 125 190 грн, де: 30 - коефіцієнт (тридцятикратний розмір), 4 173 грн - мінімальна заробітна плата з 1 січня 2019 року.
ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
31. Видами діяльності ТОВ «Аделар» за кодами КВЕД є наступні: 49.31 Пасажирський наземний транспорт міського та приміського сполучення (основний); 49.39 Інший пасажирський наземний транспорт, н.в.і.у.; 49.41 Вантажний автомобільний транспорт; 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту; 77.11 Надання в оренду автомобілів і легкових автотранспортних засобів; 77.12 Надання в оренду вантажних автомобілів.
32. 06.10.2010, із необмеженим строком дії, ТОВ «Аделар» отримало від Міністерства транспорту та зв`язку України ліцензію серія АВ №560947 на надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів автомобільним транспортом відповідно до видів робіт, визначених Законом України «Про автомобільний транспорт», дозволений вид робіт: внутрішні перевезення пасажирів автобусами (т.1 а.с.89, 207, т.2 а.с.11).
33. 15.08.2019 між ТОВ «Аделар» (замовник) та ОСОБА_2 (виконавець) укладено договір про надання транспортних послуг фізичною особою (т.1 а.с.40, 80).
34. ТОВ «Аделар» надано складений 31.08.2019 дорожній лист № 879453, транспортний засіб Mercedes, державний номер НОМЕР_1 , водій ОСОБА_2 , із відмітками про технічну справність автомобіля, відміткою лікаря 05:20 31.08.2019, підписом та штампом механіка (т.2 а.с.17).
35. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 автобус- НОМЕР_3 , марки Mercedes-Benz Sprinter 314, державний номер НОМЕР_1 , належить на праві власності ОСОБА_3 , згідно пояснень позивача автобус переданий власником в оренду ТОВ «Аделар» (т.2 а.с.23-24).
36. 02.09.2019 Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області видано наказ № 345-Р, яким утворено комісію із спеціального розслідування групового нещасного випадку з прибиральниками виробничих приміщень ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , операторами розфасовувально-пакувального автомата ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , оператором мийної установки ОСОБА_11 ТОВ «М`яна фабрика «Фаворит Плюс» та водієм автотранспортних засобів ОСОБА_2 , який виконував роботи згідно цивільно-правового договору з ТОВ «Аделар», що стався 31.08.2019 (т.2 а.с.20-22).
37. Листом голови комісії зі спеціального розслідування Управління нагляду в промисловості і на об`єктах підвищенної небезпеки Головного управління Держпраці у Дніпропетровській від 11.09.2019 № 264/5.4 (вх. №7610 від 12.09.2019), Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області повідомлено про те, що комісія проводить спеціальне розслідування групового нещасного випадку, що стався 31.08.2019 під час ДТП на трасі Т0414 Лобойковка - Кам`янське, з водієм автотранспортних засобів ОСОБА_2 , який виконував роботи згідно цивільно-правового договору з ТОВ «Аделар» та працівниками ТОВ «М`ясна фабрика «Фаворит Плюс», та запрошено висновок щодо визначення наявності чи відсутності трудових відносин між ТОВ «Аделар» та потерпілим ОСОБА_2 (т.1 а.с.79).
38. ОСОБА_2 надав письмові пояснення комісії з розслідування нещасних випадків невиробничого характеру ТОВ «СІС» (т.1 а.с.237).
39. 25.09.2019 Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області видано наказ № 633-І, яким за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань виключно з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим на підставі листа Управління нагляду в промисловості і на об`єктах підвищеної небезпеки Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області (вх. № 7610 від 12.09.2019 Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області) щодо надання висновку стосовно визначення наявності чи відсутності трудових відносин, за № ДН-2698 внесення до Реєстру інспекційних відвідувань та рішень інспектора праці про відвідування роботодавця, наказано у період з 27.09.2019 по 10.10.2019 провести інспекційне відвідування зі здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Аделар» (т.1 а.с.78).
40. З 27.09.2019 по 10.10.2019 інспектором праці Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області Аладіною Оленою Геннадіївною відповідно до статті 259 Кодексу законів про працю України, у присутності уповноваженої особи об`єкта відвідування за довіреністю від 05.09.2019 № 02-09 заступника директора підприємства Лень Сергія Валерійовича, проведено інспекційне відвідування ТОВ «Аделар» (т.1 а.с.81).
41. 27.09.2019 позивачу вручено лист про надання документів (т.1 а.с.82).
42. 30.09.2019 інспектору праці надані письмові пояснення керівником ТОВ «Аделар», що у 2019 році оформлено один договір цивільно-правового характеру про надання транспортних послуг фізичною особою від 15.08.2019 з фізичною особою ОСОБА_2 31.08.2019 був перший випадок надання послуг виконавцем робіт. Акт виконання робіт до договору не оформлений, так як умови договору не були виконані, у зв`язку із допущенням виконавцем робіт водієм ОСОБА_2 дорожньо-транспортної пригоди (т.1 а.с.93).
43. За результатами інспекційного відвідування 10.10.2019 складено акт інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю № ДН2698/1854/АВ (т.1 а.с.21-30).
44. Згідно висновків акта інспекційного відвідування директором ТОВ «Аделар» фактично було допущено до роботи водія ОСОБА_2 без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, що порушує вимоги частин першої статті 21, частини першої, третьої статті 24 КЗпП України та свідчить про відсутність офіційного працевлаштування працівника.
46. 17.10.2019 на адресу позивача направлено повідомлення про одержання 16.10.2019 уповноваженою особою акта інспекційного відвідування (т.1 а.с.83-84).
47. 22.10.2019 складено припис про усунення виявлених порушень № ДН2698/1854/АВ/П, зокрема, з вимогою офіційно працевлаштувати ОСОБА_2 (т.1 а.с.41-43). 29.10.2019 ТОВ «Аделар» подало зауваження на припис, на які 13.11.2019 за вих.№ 147/4.1-3 надана відповідь (т.1 а.с.44-46, 49-52).
48. Довідкою ТОВ «СІС» від 28.10.2019 № 57/1 підтверджено, що ОСОБА_2 16.01.2019 був призначений на посаду водій транспортного засобу в Товариство з обмеженою відповідальністю «СІС» наказом від 15.01.2019 № 1-К по теперішній час (т.1 а.с.47, 53).
49. На підставі акту інспекційного відвідування 25.11.2019 прийнято оскаржувану постанову про накладення штрафу уповноваженими особами № ДН2698/1854/АВ/ТД-ФС/578, якою на підставі абзацу 2 частини другої статті 265 КЗпП України накладено на ТОВ «Аделар» штраф у розмірі 125 190 грн (т.1 а.с.34-39, 85-88).
50. В мотивувальній частині постанови про накладення штрафу наведені обставини, встановлені актом інспекційного відвідування.
51. 06.12.2019 за вих. № 06/12/19 ТОВ «Аделар» видало довідку, згідно якої 15.08.2019 між гр. ОСОБА_2 та ТОВ «Аделар» було укладено договір при надання транспортних послуг фізичною особою. На виконання договору 31.08.2019 гр. ОСОБА_2 було здійснено єдине перевезення пасажирів по маршруту «м. Кам`янське - м. Дніпро - м. Кам`янське». У зв`язку з перебуванням гр. ОСОБА_2 на лікарняному, акт приймання-передачі наданих послуг не підписувався, оплати не здійснювались (т.1 а.с.54).
договір про надання послуг по організації перевезень пасажирів та їх багажу
52. 17.03.2017 між ТОВ «М`ясна фабрика «Фаворит Плюс» (замовник) та ТОВ «Аделар» (перевізник) укладено договір на надання послуг по організації перевезень пасажирів та їх багажу, за умовами якого перевізник зобов`язався надати замовнику послуги по перевезенню працівників підприємства та їх багажу автомобільним транспортом за визначеним маршрутом та графіком (т.1 а.с.90-92, т.2 а.с.2-9).
53. Сторонами договору складені акти наданих послуг пасажирських перевезень (т.2 а.с.12-16).
договір про надання транспортних послуг фізичною особою
54. Позивачем надано договір про надання транспортних послуг фізичною особою від 15.08.2019, укладений між ТОВ «Аделар» (замовник) та ОСОБА_2 (виконавець) відповідно до умов якого (т.1 а.с.40, 80):
- пункт 1.1: замовник доручає, а виконавець надає послуги з перевезення пасажирів, у відповідності до умов даного договору;
- пункт 1.2: дата перевезення, маршрут перевезення, відправна точка, місце прибуття та вартість послуги в кожному випадку оговорюється Сторонами окремо;
- пункт 1.3: послуги з перевезення надаються Виконавцем на власному транспорті (орендованому) або на транспорті Замовника;
- пункт 1.4: замовник та виконавець за результатами надання послуги після кожного перевезення складають Акт приймання-передачі наданих послуг із зазначенням маршруту, кількості та вартості наданих послуг. Акт приймання-передачі наданих послуг є підтвердженням Сторін про належне надання Замовнику повного обсягу послуг Виконавцем та підставою для здійснення розрахунків Замовника із Виконавцем;
- пункт 1.5: результатом виконання умов даного договору з боку Виконавця є доставлений пасажирів в місце призначення;
- пункт 1.6: цей договір не містить умов трудового договору і на нього, відповідно, не поширюються норми трудового законодавства;
- пункт 1.7: виконавець надає послугу на свій ризик, самостійно організовує виконання роботи, не підпадає під дію правил внутрішнього трудового розпорядку;
- пункт 5.1: термін дії договору з 15.08.2019 до 15.11.2019.
обставини, встановлені актом інспекційного відвідування
55. Пунктом 2 розділу ІІІ акту інспекційного відвідування наведено детальний опис виявленого порушення частини першої статті 21, частин першої, третьої статті 24 КЗпП України, зокрема перевіркою питання виявлення неоформлених трудових відносин у ТОВ «Аделар» встановлено наступне:
- основним видом діяльності ТОВ «Аделар» згідно ЄДР є: Пасажирський наземний транспорт міського та приміського сполучення, (код КВЕД 49.31);
- на право надання послуг з перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом відповідно до видів робіт, визначених Законом України «Про автомобільний транспорт», ТОВ «Аделар» має ліцензію Міністерства транспорту та зв`язку України серія АВ № 560947 від 10.09.2010, дозволений вид робіт: внутрішні перевезення пасажирів автобусами;
- в ході проведення інспекційного відвідування встановлено, що між ТОВ «М`ясна фабрика «Фаворит плюс», як замовником та ТОВ «Аделар», як перевізником, було укладено договір від 17.03.2017 № 17/03А про надання послуг по організації перевезень пасажирів та їх багажу. Відповідно до умов зазначеного договору перевізник зобов`язується надати замовнику послуги перевезення співробітників підприємства та їх багажу автомобільним транспортом по зазначеному маршруту та графіку, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити належним чином надані послуги. Згідно з умовами зазначеного договору (п.7.1) договір діє протягом одного року, а у випадку якщо однією із сторін не виконано будь - яке зобов`язання по цьому договору, термін дії договору продовжується до моменту належного виконання цього зобов`язання;
- також було встановлено, що 15.08.2019 між ТОВ «Аделар», як замовником, та громадянином ОСОБА_2 (іпн. НОМЕР_4 ), як виконавцем, було укладено договір б/н про надання транспортних послуг фізичною особою (далі по тексту - Договір ЦПХ);
- відповідно до умов зазначеного Договору ЦПХ замовник доручає, а виконавець надає послуги з перевезення пасажирів, у відповідності до умов даного договору;
- згідно з умовами підпункту 1.2 Договору ЦПХ: «Дата перевезення, маршрут перевезення, відправна точка місце прибуття та вартість послуги в кожному випадку оговорюється Сторонами окремо»;
- відповідно до підпункту 1.3 Договору ЦПХ: «Послуги з перевезення надаються Виконавцем на власному транспорті (орендованому) або на транспорті Замовника»;
- згідно з підпунктом 1.4 Договору ЦПХ: «Замовник та Виконавець за результатами надання послуги після кожного перевезення складають Акт приймання - передачі наданих послуг із зазначенням маршруту, кількості та вартості наданих послуг. Акт приймання - передачі наданих послуг є підтвердженням сторін про належне надання Замовнику повного обсягу послуг Виконавцем та підставою для здійснення розрахунків Замовника із Виконавцем»;
- відповідно до підпункту 1.5 Договору ЦПХ: «Результатом виконання умов даного договору з боку Виконавця є доставлення пасажирів в місце призначення»;
- згідно з підпунктом 3.1 Договору ЦПХ: «Замовник проводить оплату за надані Виконавцем послуги потягом 5 банківських днів з моменту підписання Акту приймання - передачі наданих послуг»;
- як зазначено у підпункті 5.1 Договору ЦПХ: «Термін дії договору: з 15.08.19р. по 15.11.19р.»;
- відповідно до пункту 5.3 Договору ЦПХ: «За місяць до закінчення терміну дії договору він може бути за згодою сторін продовжений або укладений на новий термін»;
- 31.08.2019 на трасі Лобойковка - Кам`янське при перевезенні водієм ОСОБА_2 працівників ТОВ «М`ясна фабрика «Фаворит плюс» внаслідок дорожньо-транспортної пригоди стався груповий нещасний випадок;
- враховуючи вищенаведене, у діях керівництва ТОВ «Аделар» при укладанні Договору ЦПХ з гр. ОСОБА_2 , вбачаються порушення вимог ст. 21 та ст. 24 КЗпП України, внаслідок наступного:
-- перевезення пасажирів для ТОВ «Аделар», відповідно до КВЕД 49.31, є основним видом господарської діяльності, який підлягає ліцензуванню. Отже, послуги водія, які за Договором ЦПХ надавав гр. ОСОБА_2 , є прямою господарською діяльністю підприємства;
-- в штаті ТОВ «Аделар» на момент укладання Договору ЦПХ з гр. ОСОБА_2 значиться сім водіїв;
-- відповідно до умов Договору ЦПХ, укладеному між ТОВ «Аделар» та гр. ОСОБА_2 , замовник доручає, а виконавець надає послуги з перевезення пасажирів. Жодним пунктом зазначеного Договору ЦПХ не встановлено обсяг послуг у вигляді конкретних фізичних величин, які підлягають вимірюванню, не вказано маршрут перевезення пасажирів. Це вказує на те, що предметом цього договору є процес праці, а не її кінцевий результат;
-- договори цивільно-правового характеру зазвичай укладаються для виконання разових робіт, а відповідно до умов пункту 1.4 зазначеного Договору ЦПХ замовник та виконавець за результатами надання послуги після кожного перевезення складають акт приймання-передачі наданих послуг із зазначенням маршруту, кількості та вартості наданих послуг, що свідчить про запланований тривалий характер надання послуг перевезення по зазначеному договору (акти виконаних робіт до перевірки не надані, оскільки згідно пояснення заступника директора ТОВ «Аделар» Лень С. ОСОБА_12 . 31.08.2019 був перший випадок надання послуг ОСОБА_2 і акт виконаних робіт не був оформленим, так як умови зазначеного Договору не були виконані, у зв`язку з допущенням Виконавцем робіт дорожньо-транспортної пригоди);.
-- відповідно до підпункту 5.3 Договору ЦПХ за місяць до закінчення терміну дії договору він може бути за згодою сторін продовжений або укладений на новий термін, що також підтверджує запланований тривалий характер надання послуг перевезення по зазначеному договору;
-- водій ОСОБА_2 виконував перевезення пасажирів не на власному автомобілі, а на автомобілі ТОВ «Аделар», що вказує про наявність матеріальної відповідальності виконавця перед замовником;
-- згідно з умовами підпункту 1.2 зазначеного Договору ЦПХ дата перевезення, маршрут перевезення, відправна точка місце прибуття та вартість послуги в кожному випадку оговорюється сторонами окремо, отже, ТОВ «Аделар» прийняло на себе обов`язок організовувати працю, а також одержало право давати вказівки щодо послідовності надання послуг;
- таким чином, громадянин ОСОБА_2 , з яким ТОВ «Аделар» було укладено договір про надання транспортних послуг фізичною особою від 15.08.2019, предметом якого є перевезення пасажирів, фактично виконував трудову функцію водія та повинен був бути штатним водієм, який працює по трудовому договору;
- тобто, йдеться про підміну трудового договору цивільно-правовим договором;
справа № 205/9370/19
56. 10.10.2019 складено протокол про адміністративне правопорушення № ДН2698/1854/АВ/П/ПТ, відповідно до якого директор ТОВ «Аделар» фактично допустив до роботи водія ОСОБА_2 без укладення трудового договору, відповідальність за що передбачено частиною третьою статті 41 КУпАП (т.1 а.с.18-19).
57. Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09.12.2019 у справі № 205/9370/19 справу про притягнення ОСОБА_13 (директора ТОВ «Аделар») до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 43 КУпАП, закрито на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП, у постанові суду зазначено наступне (т.1 а.с.20, 112, ЄДРСР № 86214752):
- матеріали справи не містять даних, що цивільно-правовий договір від 15.08.2019, укладений між ТОВ «Аделар» та ОСОБА_2 з приводу надання послуг з перевезення пасажирів, визнано недійсними, скасовано у встановленому порядку, чи існує рішення суду, яким підтверджено фактичні трудові відносини за вказаним договором, а відтак на даний час немає підстав вважати їх трудовими;
- наявність в «Ліцензійних умовах провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів автомобільним транспортом, міжнародних перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом» затверджених Постановою Кабінету міністрів України №1001 від 02.12.2015 року (далі - Ліцензійні умови) вимог про оформлення ліцензіатом трудових відносин з персоналом автомобільного транспорту шляхом укладання трудового договору відповідно до ст. 24 Кодексу законів про працю України не є забороною укладення між приватним підприємцем та іншою фізичною особою цивільно-правових угод, а може бути підставою для притягнення ліцензіата до відповідальності за порушення Ліцензійних умов, зокрема перевезення пасажирів без ліцензії або без трудового договору між ліцензіатом та фізичною особою, яка фактично здійснює перевезення пасажирів по відповідному маршруту;
- вказівка в Ліцензійних умовах про оформлення трудових відносин між ліцензіатом та персоналом автомобільного транспорту шляхом укладення трудового договору, не є безумовним доказом того, що між ТОВ «Аделар» та ОСОБА_2 існували трудові правовідносини, а не цивільно-правові.
V. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
58. Суспільні відносини у сфері ліцензування видів господарської діяльності, визначає виключний перелік видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню, встановлює уніфікований порядок їх ліцензування, нагляд і контроль у сфері ліцензування, відповідальність за порушення законодавства у сфері ліцензування видів господарської діяльності врегульовані Законом України «Про ліцензування видів господарської діяльності» від 02.03.2015 № 222-VIII (далі Закон № 222-VIII).
59. Суб`єкт господарювання може здійснювати види господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню, з дня внесення відомостей до ліцензійного реєстру щодо рішення органу ліцензування про видачу йому ліцензії (частини третя статті 2 Закону № 222-VIII).
60. Згідно із пунктом 4 частини першої статті 3 Закону № 222-VIII принципі пріоритетності захисту прав, законних інтересів, життя і здоров`я людини, навколишнього природного середовища, захисту обмежених ресурсів держави та забезпечення безпеки держави, що передбачає: ліцензування застосовується лише до такого виду господарської діяльності, провадження якого становить загрозу порушення прав, законних інтересів громадян, життю чи здоров`ю людини, навколишньому природному середовищу та/або безпеці держави, і лише у разі недостатності інших засобів державного регулювання.
61. Пунктом 24 частини першої статті 7 Закону № 222-VIII встановлено, що ліцензуванню підлягає такий вид господарської діяльності як перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів річковим, морським, автомобільним, залізничним та повітряним транспортом, міжнародні перевезення пасажирів та вантажів автомобільним транспортом.
62. Відповідно до Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 № 2344-III (далі Закон № 2344-III):
- автобус - транспортний засіб, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення пасажирів з кількістю місць для сидіння більше ніж дев`ять з місцем водія включно;
- автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами;
- автомобільний самозайнятий перевізник - це фізична особа - суб`єкт господарювання, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів на таксі без застосування праці найманих водіїв;
- водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка;
- замовник транспортних послуг - юридична або фізична особа, яка замовляє транспортні послуги з перевезення пасажирів чи/та вантажів;
- нерегулярні пасажирські перевезення - перевезення пасажирів автобусом, замовленим юридичною або фізичною особою з укладанням письмового договору на кожну послугу, в якому визначають маршрут руху, дату та час перевезень, інші умови перевезень та форму оплати послуги, або перевезення за власний кошт.
63. Закон № 2344-III регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень.
64. Основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг (стаття 5 Закону № 2344-III).
65. Відповідно до частини другої статті 9 Закону № 2344-III ліцензування на автомобільному транспорті спрямоване на визначення початкових і поточних умов надання послуг з перевезень пасажирів і небезпечних вантажів, а також найважливіших параметрів обслуговування споживачів.
66. Згідно частини четвертої статті 9 Закону № 2344-III ліцензія видається на господарську діяльність з надання послуг з перевезення пасажирів і небезпечних вантажів на такі види робіт: надання послуг з внутрішніх перевезень пасажирів автобусами.
67. Статус та вимоги до персоналу автомобільного транспорту визначений статтями 16, 17 Закону № 2344-III.
68. До персоналу автомобільного транспорту належать працівники, які безпосередньо надають послуги з перевезення пасажирів чи вантажів, виконують роботи з ремонту та технічного обслуговування транспортних засобів, надають допоміжні послуги, пов`язані з перевезеннями.
69. Трудові відносини персоналу автомобільного транспорту регулюються трудовим законодавством, у тому числі положенням про дисципліну та правилами внутрішнього трудового розпорядку.
70. Персонал автомобільного транспорту повинен відповідати визначеним законодавством вимогам, зокрема: мати необхідний рівень професійної кваліфікації; забезпечувати якісне та безпечне надання послуг автомобільного транспорту з перевезення пасажирів чи вантажів; ввічливо та уважно реагувати на звернення і скарги споживачів послуг автомобільного транспорту.
71. Підготовку, перепідготовку, атестацію та підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів здійснюють у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту, та Міністерства внутрішніх справ України.
72. Відповідно до статті 18 Закону № 2344-III з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані:
- організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України;
- здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху;
- забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці;
- здійснювати організацію та контроль за своєчасним проходженням водіями медичного огляду, забезпечувати їх санітарно-побутовими приміщеннями й обладнанням.
73. Контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю.
74. Положення щодо режимів праці та відпочинку водіїв транспортних засобів визначається законодавством.
75. Автомобільним перевізником та автомобільним самозайнятим перевізником, які здійснюють перевезення пасажирів на договірних умовах, є суб`єкти господарювання, які відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надають послуги за договором перевезення пасажирів транспортним засобом, що використовується ними на законних підставах (стаття 29 Закону № 2344-III).
76. Відповідно до статті 30 Закону № 2344-III автомобільний перевізник, який здійснює перевезення пасажирів на договірних умовах, зобов`язаний:
- забезпечувати дотримання персоналом вимог законодавства про автомобільний транспорт;
- забезпечувати контроль технічного та санітарного стану автобусів чи таксі перед початком роботи;
- забезпечувати проведення щозмінного передрейсового та післярейсового медичного огляду водіїв транспортних засобів;
- забезпечувати водіїв необхідною документацією;
- утримувати транспортні засоби в належному технічному та санітарному стані, забезпечувати їх своєчасне подання для посадки пасажирів та відправлення;
- забезпечувати проїзд пасажирів до зупинки чи місця призначення за маршрутом без додаткових витрат у разі припинення поїздки через технічну несправність транспортного засобу.
77. Автомобільний самозайнятий перевізник, який здійснює перевезення пасажирів на договірних умовах, зобов`язаний:
- утримувати транспортні засоби в належному технічному та санітарному стані, забезпечувати їх своєчасне подання для посадки пасажирів та відправлення;
- забезпечувати проїзд пасажирів до зупинки чи місця призначення за маршрутом без додаткових витрат у разі припинення поїздки через технічну несправність транспортного засобу;
- проходити обов`язковий технічний контроль транспортного засобу в установленому порядку з обов`язковою відміткою в сервісній книжці;
- щорічно проходити медичний огляд з отриманням довідки встановленого зразка.
78. Вимоги до автомобільного перевізника встановлені статтею 34 Закону № 2344-III, зокрема, автомобільний перевізник повинен:
- виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів;
- утримувати транспортні засоби в належному технічному і санітарному стані та забезпечувати їх зберігання відповідно до вимог статті 21 цього Закону;
- забезпечувати контроль технічного і санітарного стану транспортних засобів перед виїздом на маршрут;
- забезпечувати проведення медичного контролю стану здоров`я водіїв;
- організувати проведення періодичного навчання водіїв методам надання домедичної допомоги потерпілим від дорожньо-транспортних пригод;
- забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства;
- забезпечувати безпеку дорожнього руху;
- забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирів.
79. Згідно із частиною третьою статті 42 Закону № 2344-III договір про нерегулярні пасажирські перевезення автобусом укладається між замовником транспортних послуг та автомобільним перевізником і вважається укладеним з моменту його підписання сторонами.
80. Відповідно до статті 259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
81. Правові засади і гарантії здійснення громадянами України права розпоряджатися своїми здібностями до продуктивної і творчої праці визначено Кодексом законів про працю України.
82. Частиною першою статті 3 КЗпП України передбачено, що законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.
83. Визначення трудового договору наведено у статті 21 КЗпП України та означає угоду між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.
84. Частиною третьою статті 24 КЗпП України встановлено, що працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
85. Загальне визначення цивільно-правового договору наведено у статті 626 ЦК України. Так, вказаною нормою встановлено, що договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
86. Відповідно до статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
87. За приписами статті 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.
88. За змістом статті 265 КЗпП України посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.
89. Юридичні та фізичні особи-підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.
90. Частиною четвертою статті 265 КЗпП України передбачено, що штрафи, зазначені у частині другій цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
91. Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 КЗпП України та частинами другою сьомою статті 53 Закону України «Про зайнятість населення» визначено «Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 № 509 (далі Порядок № 509).
92. Згідно пункту 2 Порядку № 509 штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, керівниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами третім - сьомим цього пункту), керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами четвертим - шостим цього пункту) (далі - уповноважені посадові особи).
93. Штрафи накладаються на підставі, зокрема, акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю, у ході якого виявлено факти використання праці неоформлених працівників.
94. Справа про накладення штрафу (далі - справа) розглядається у 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку (пункт 3 Порядку № 509).
95. Про дату одержання документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, уповноважена посадова особа письмово повідомляє суб`єкту господарювання та роботодавцю не пізніше ніж через п`ять днів після їх отримання рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.
96. Під час розгляду справи досліджуються матеріали і вирішується питання щодо наявності підстав для накладення штрафу (пункт 4 Порядку № 509).
97. За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу.
98. Постанова про накладення штрафу може бути оскаржена у судовому порядку (пункт 10 Порядку № 509).
99. Пунктом 10 «Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 823 (далі Порядок № 823), який набрав чинності з 30.08.2019, встановлено:
- тривалість інспекційного відвідування, невиїзного інспектування не може перевищувати 10 робочих днів;
- перебіг строку для проведення інспекційного відвідування, невиїзного інспектування починається з дня, наступного за днем надання об`єктом відвідування документів і пояснень, необхідних для їх проведення.
100. Заходи до притягнення об`єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності за використання праці неоформлених працівників вживаються одночасно із внесенням припису незалежно від факту усунення виявлених порушень у ході інспекційного відвідування або невиїзного інспектування (пункт 29 Порядку № 823).
VІ. ОЦІНКА СУДУ
101. Надаючи оцінку доводам сторін, суд виходить із того, що трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.
102. Працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачене законодавством, колективним договором або угодою сторін.
103. Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
104. Трудовий договір може бути: 1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи. Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами (стаття 23 КЗпП України).
105. Загальне визначення цивільно-правового договору наведено у статті 626 ЦК України. Так, вказаною нормою встановлено, що договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
106. Відповідно до статті 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
107. Згідно зі статтею 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.
108. Основною ознакою, що відрізняє цивільні відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату.
109. Виконавець, який працює за цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, хоча і може бути з ними ознайомлений, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик, працівник не зараховується до штату установи (організації), не вноситься запис до трудової книжки та не видається розпорядчий документ про прийом його на роботу на певну посаду.
110. Надаючи оцінку доводам сторін, суд зазначає, що перевезення пасажирів є ліцензованим видом діяльності, який здійснюється виключно суб`єктами господарювання юридичними особами та фізичними особами підприємцями.
111. Укладення позивачем договору цивільно-правового характеру с фізичною особою на здійснення пасажирських перевезень автомобільним транспортом автобусом, не свідчить про те, що фізична особа може здійснювати такий вид діяльності як суб`єкт господарювання відповідно до частини третьої статті 2 Закону № 222-VIII.
112. Таким чином, укладенням договору від 15.08.2019 фізична особа не набула статус автомобільного перевізника.
113. Як вбачається із наданого цивільно-правового договору, його предметом є фактично послуги водія, фізична особа самостійно не організовувала роботу, не мала у володінні транспортного засобу, не здійснювала його технічний огляд, виконувала роботу не на власний ризик та розсуд, а у підпорядковуванні керівника підприємства.
114. При цьому, позивач забезпечив водія транспортним засобом, зазначив маршрут руху та графік транспортного засобу. Позивачем та фізичною особою на виконання договору від 15.08.2019 не складено документ яким було б визначено для надання послуг 31.08.2019: дату перевезення, маршрут, відправну точку та точку прибуття, вартість послуги.
115. Враховуючи встановлені обставини, суддів погоджується доводом відповідача, що укладений 15.08.2019 договір не був спрямований на кінцевий результат, що характеризує цивільно-правові (договірні) відносини, а був пов`язаним із самим процесом праці, що є характерним для трудових функцій.
116. Суд дійшов висновку про обґрунтованість висновку акту інспекційного відвідування, що підприємство фактично допустило водія до роботи без оформлення трудового договору.
117. Доводи позивача щодо недоцільності оформлення трудових правовідносин не можуть бути підставою для недодержання вимог законодавства про працю та ліцензійних умов виду діяльності з пасажирських перевезень.
118. З приводу посилання позивача на положення статті 204 ЦК України, якою передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним, суд зазначає, що сам по собі факт відсутності судового рішення про визнання вказаного цивільно-правового правочину недійсними не може бути безумовним доказом існування між зазначеними особами саме договірних цивільно-правових відносин.
119. Викладена правова позиція відповідає правовому висновку Верховного Суду, наведеному у постанові від 13.06.2019 у справі № 1840/2507/18.
120. Щодо доводів позивача про вирішення спірного питання у справі № 205/9370/19, суд зазначає, що відповідно до частини шостої статті 78 КАС України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрали законної сили, є обов`язковою для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
121. При цьому, частиною сьомою вказаної норми встановлено, що правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду.
122. Таким чином, надана правова оцінка у справі № 205/9370/19 не є обов`язковою для суду при розгляді цієї справи.
VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ
123. Враховуючи викладене, суд погоджується з доводами відповідача, що договір, укладений позивачем з фізичною особою має ознаки трудового характеру, у зв`язку із чим відмовляє у задоволенні позову та покладає судові витрати по справі на позивача.
124. Керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
2. Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.
3. Повне рішення складено 03.03.2020.

Суддя І.О. Верба