Справа № 200/11570/19-а
Суддя: Міронова Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2020-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2020 року справа №200/11570/19-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: головуючого судді Міронової Г.М., суддів Арабей Т.Г., Геращенка І.В., секретаря судового засідання Тішевського В.В., представника відповідача Груєнка С.Л., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03 грудня 2019 р. (повний текст складено та підписано 09 грудня 2019 року у м. Слов`янськ) у справі № 200/11570/19-а (головуючий І інстанції суддя Кониченко О.М.) за позовом Публічного акціонерного товариства "Центральна збагачувальна фабрика "Дзержинська" до Головного управління ДПС у Донецькій області про скасування податкового повідомлення - рішення № від 03.05.2019 року,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Центральна збагачувальна фабрика "Дзержинська" (далі - позивач) 26.09.2019 звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Донецькій області (далі - відповідач), в якому просило скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача № від 03.05.2019 року про зобов`язання сплатити штраф за затримку сплати грошового зобов`язання з екологічного податку у розмірі 19 328, 15 грн. (а.с. 3-6).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 3 грудня 2019 року у справі № 200/11570/19-а позов задоволено.

Скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області № від 03.05.2019 року про зобов`язання сплати штраф за затримку сплати грошового зобов`язання з екологічного податку у розмірі 19328,15 грн.

Вирішено питання судових витрат (а.с. 107-119).

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій останній просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що позивач є платником екологічного податку. Останнім самостійно подані податкові декларації з екологічного податку від 27.10.2015 року та від 09.02.2016 року.

Відповідачем проведено камеральну перевірку позивача щодо своєчасності сплати узгодженого податкового зобов`язання з екологічного податку згідно наданих декларацій за 2015, 2016 рік та встановлено порушення вимог п.п. 57.1 п. 57.3 ст. 57 та п.п. 203.2 ст. 203 Кодексу, у зв`язку з чим прийнято податкове повідомлення-рішення.

Перевіркою на підставі аналізу даних інтегрованої картки платника податків встановлено порушення вимог Кодексу, несвоєчасно сплачено узгоджену суму податкових зобов`язань з екологічного податку у сумі 96 640, 75 грн. із затримкою більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати грошового зобов`язання.

За таких обставин, відповідач вважає, що спірне податкове повідомлення рішення прийнято відповідно до вимог законодавства.

Представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити.

Представник позивача в судове засідання не прибув, надав відзив на апеляційну скаргу, в якому висловив згоду з мотивувальною частиною рішення суду першої інстанції і заяву про розгляд справи за відсутністю представника позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивач, Публічне акціонерне товариство «Центральна збагачувальна фабрика «Дзержинська» зареєстрований як юридична особа, включений до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України за кодом 00176495 (а.с. 15-19).

Відповідачем в особі заступника начальника Покровського відділу місцевих податків і зборів, екологічного податку та рентної плати Покровсько - Добропільського управління 02.04.2019 року було проведено камеральну перевірку своєчасності сплати узгодженого грошового зобов`язання з екологічного податку за 2015 - 2018 роки. За результатами камеральної перевірки відповідачем складено Акт № 143/05-99-45-07/00176495 від 02.04.2019 р. (надалі - Акт перевірки).

Згідно висновків акту перевірки вказано на порушення п.57.1 ст.57 та п.250.2 ст.250 Податкового кодексу України, а саме: несвоєчасну сплату самостійно визначених грошових зобов`язань з екологічного податку щодо наданих податкових декларацій, а саме: за 3 квартал 2015 року № від 27.10.2015 року, за 4 квартал 2015 року № від 09.02.2016 року.

Як вбачається з Акту перевірки за податковою декларацією з екологічного податку № від 27.10.2015 року сума узгодженого податкового зобов`язання склала 105947,46 грн. за терміном сплати 19.11.2015 року. Фактично податковий борг погашений 19.02.2019 року у сумі 22458,35 грн. Кількість днів затримки склала 1188.

В Акті перевірки за податковою декларацією з екологічного податку № від 09.02.2016 року сума узгодженого податкового зобов`язання склала 80675,64 грн. за терміном сплати 19.02.2016 року. Фактично податковий борг погашений 19.02.2019 року у сумі 74182,40 грн. Кількість днів затримки склала 1096 (а.с. 7-9).

За підсумками акту перевірки відповідачем було сформоване податкове повідомлення-рішення № від 03.05.2018 року про зобов`язання сплати штраф у розмірі 20% за затримку сплати грошового зобов`язань з екологічного податку у розмірі 19328,15 грн. (а.с. 10).

Позивач, не погоджуючись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням, звернувся зі скаргою до Державної фіскальної служби України. У відповідності до Рішення ДФС України № 34784/6/99-99- 11-06-01-25 від 22.07.2019 р. скаргу залишено без задоволення, а спірне податкове повідомлення - рішення без змін (а.с. 12-14).

Спірним питанням даної справи є правомірність прийняття відповідачем податкового повідомлення - рішення № від 03.05.2019 року.

При вирішенні справи суд виходить з наступного.

За унормуванням п. 41.1, 41.2 ст.41 Податкового кодексу України контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган (далі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику), його територіальні органи.

Органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.

Пунктом 6.1 статті 6 Податкового кодексу України встановлено, що податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

За змістом пункту 8.1 статті 8 Податкового кодексу України в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори.

Податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (підпункт 14.1.156 пункту 14.1статті 14 Податковий кодекс України).

Приписами пункту 54.1. статті 54 Податкового кодексу України окреслено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до підпункту 14.1.175. пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності (підпункт 14.1.157 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

Податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця. Сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації (ст. 203 Податкового кодексу України).

У разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу (пункт 126.1. статті 126 Податкового кодексу України).

Розділом VIIІ Податкового кодексу визначено порядок справляння екологічного податку, в тому числі відносно розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об`єктах.

Так, платниками екологічного податку є суб`єкти господарювання, юридичні особи, що не провадять господарську (підприємницьку) діяльність, бюджетні установи, громадські та інші підприємства, установи та організації, постійні представництва нерезидентів, включаючи тих, які виконують агентські (представницькі) функції стосовно таких нерезидентів або їх засновників, під час провадження діяльності яких на території України і в межах її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони здійснюються: розміщення відходів (крім розміщення окремих видів (класів) відходів як вторинної сировини, що розміщуються на власних територіях (об`єктах) суб`єктів господарювання) (пп. 240.1.3. п. 240.1 ст. 240 Податкового кодексу України).

За ст. 249 Податкового кодексу України суми податку обчислюються за податковий (звітний) квартал платниками податку.

У відповідності до п. 249.6 ст. 249 Податкового кодексу суми податку, який справляється за розміщення відходів (Прв), обчислюються платниками самостійно щокварталу виходячи з фактичних обсягів розміщення відходів, ставок податку та коригуючих коефіцієнтів за формулою.

Порядок подання податкової звітності та сплати податку встановлений ст. 250 Податкового кодексу України.

Базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному кварталу (п.250.1 ст. 250 Податкового кодексу).

Згідно пп. 250.2.1 п. 250.2 ст. 250 Податкового кодексу України платники податку складають податкові декларації за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, подають їх протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) кварталу, до контролюючих органів та сплачують податок протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку подання податкової декларації:

за викиди в атмосферне повітря забруднюючих речовин стаціонарними джерелами забруднення, скиди забруднюючих речовин у водні об`єкти, розміщення протягом звітного кварталу відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об`єктах - за місцем розміщення стаціонарних джерел, спеціально відведених для цього місць чи об`єктів.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем до відповідача надані наступні податкові декларації з екологічного податку:

- № від 27.10.2015 року де позивачем визначена сума податкового зобов`язання 105947,46 грн. (граничний термін подання декларації 09 листопада 2015 року) за терміном сплати 19.11.2015 року. Фактично податковий борг погашений 19.02.2019 року у сумі 22458,35 грн. Кількість днів затримки за даними відповідача склала 1188;

- № від 08.02.2016 року де позивачем визначена сума податкового зобов`язання 80675,64 грн. (граничний термін подання декларації 09 лютого 2016 року) по терміну сплати 19.02.2016 року. Фактично податковий борг погашений 19.02.2019 року у сумі 74182,40 грн. Кількість днів затримки за даними відповідача склала 1096.

Ст. 75 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові, виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

У пункті 76.1 статті 76 ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено: камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

Пунктом 76.3 статті 76 цього Кодексу зазначено, що камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.

Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

За результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу (п. 86.2 ст. 86 Податкового кодексу України).

Судом встановлено, що податковим органом проведена камеральна перевірка своєчасності сплати узгодженого податкового (грошового) зобов`язання з екологічного податку за 3 і 4 квартали 2015 року, за результатами якої було складено акт № 143/05-99-45-07/00176495 від 02.04.2019 року.

Так, строки давності для застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) врегульовано статтею 114 Податкового кодексу України, відповідно до якої граничні строки застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) до платників податків відповідають строкам давності для нарахування податкових зобов`язань, визначеним статтею 102 цього Кодексу.

За приписами п. 102.1 ст. 102 Податкового кодексу України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Відповідач провів камеральну перевірку 02 квітня 2019 року та прийняв спірне податкове повідомлення - рішення 03 травня 2019 року, не врахувавши той факт, що 1095 денний строк сплати узгодженого грошового зобов`язання по першій декларації (№ від 27.10.2015 року) сплив 19 листопада 2018 року, по другій декларації ( № від 08.02.2016 року) - 18 лютого 2019 року.

Таким чином, відповідачем порушений 1095 денний строк як проведення перевірки, так і визначення суми штрафних санкцій.

Верховний Суд в постановах від 28.01.2020 у справі № 520/3161/19 і від 29.01.2020 року у справі № 620/1040/19 сформулював такий правовий висновок: "Відповідно до пункту 102.1 статті 102 Податкового кодексу України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку. У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов`язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

Аналіз наведеної норми дає підстави для висновку, що повноваження щодо визначення грошових зобов`язань податковий орган може реалізувати не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання".

Зазначені висновки також знайшли своє відображення у постановах Верховного Суду від 02 жовтня 2018 року у справі № 820/3543/17, від 10.05.2018 року у справі № 820/3544/17.

Таким чином, з огляду на вимоги ч. 5 ст. 242 КАС України, суд вважає, що позов задоволено правомірно, а податкове-повідомлення рішення № від 03.05.2019 року є протиправним та таким, що підлягає скасуванню в частині застосування штрафних санкцій на суму 19 328, 15 грн.

У спірних правовідносинах суд також застосовує рішення Європейського суду з прав людини у справах "Серков проти України" (заява №39766/05), "Щокін проти України" (заяви № 23759/03 та № 37943/06), які відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" підлягають застосуванню судами як джерела права.

Вказаними рішеннями встановлено порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, оскільки органи держаної влади віддали перевагу найменш сприятливому тлумаченню національного законодавства, що призвело до накладення на заявника додаткових зобов`язань зі сплати податку.

Частиною другою статті 77 КАС України встановлено: в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. І відповідачем не доведено, що, приймаючи спірне рішення в частині застосування штрафних санкцій на суму 19 328, 15 грн., він діяв правомірно.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду не вбачається.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03 грудня 2019 р. - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03 грудня 2019 р. у справі № 200/11570/19-а - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку встановленому ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст складений 2 березня 2020 року.

Головуючий суддя Г.М. Міронова

Судді Т.Г. Арабей

І.В. Геращенко