Справа № 200/1054/20-а
Суддя: Циганенко А.І.
Дата ухвалення: 2020-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2020 р. Справа№200/1054/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Циганенка А.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

24 січня 2020 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача-1, Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, відповідача-2, Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Позовні вимоги вмотивовані тим, що при проведенні розрахунку при звільненні відповідач-1 протиправно не нарахував та не виплатив позивачу вихідну допомогу у розмірі середнього місячного заробітку. На думку позивача відповідача-1 припинено шляхом злиття з Головним територіальним управлінням юстиції у Харківській області, з Головним територіальним управлінням юстиції у Луганській області та утворенням на базі трьох територіальних органів Міністерства юстиції України відповідача-2. Зважаючи на те, що станом на час винесення судом рішення відповідача-1 або буде припинено, або коштів на його рахунках буде не достатньо, позивач вважав за потрібне забезпечити гарантії виплати вихідної допомоги у порядку солідарної відповідальності відповідачів. З посиланням на статті 8, 19 Конституції України, статті 40, 44, 46, 116, 117 КЗпП України, статтю 104 ЦК України, статтю 2 Закону України «Про оплату праці», постанову Кабінету Міністрів України від 09.10.2019 №870, позивач просив:

- визнати протиправною бездіяльність Головного територіального управління юстиції у Донецькій області щодо не нарахування та не виплати вихідної допомоги у розмірі середнього місячного заробітку;

- зобов`язати Головне територіальне управління юстиції у Донецькій області з правонаступником Східним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Харків) нарахувати та виплатити позивачу вихідну допомогу у розмірі середнього місячного заробітку.

Головним територіальним управлінням юстиції у Донецькій області поданий відзив на адміністративний позов, в якому відповідач-1 позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні з наступних підстав. ОСОБА_1 є державним службовцем, на яку поширюється норми Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889-VII (далі Закон №889-VII), в числі інших питань, і підстави припинення державної служби. Відповідно до статті 5 Закону №889-VII відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом. Дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців тільки у частині відносин, не врегульованих цим Законом.

Частиною четвертою статті 40 КЗпП України регламентовано, що особливості звільнення окремих категорій працівників з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України, встановлюються законом, що регулює їхній статус.

Статтею 83 Закону №889-VII наведено вичерпний перелік підстав для припинення державної служби, до якого відноситься й припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення.

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 87 Закону №889-VII підставою для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є скорочення чисельності або штату державних службовців, скорочення посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців, реорганізація державного органу.

Частиною 4 статті 87 Закону №889-VII передбачено, що у разі звільнення з державної служби на підставі пункту 1 частини першої цієї статті державному службовцю виплачується вихідна допомога у розмірі середньої місячної заробітної плати.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо перезавантаження влади» від 19 вересня 2019 року №117-ІХ внесенні зміни до статті 87 Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VII, та доповнено пунктом 1-1 який визначає, що ліквідація державного органу є підставою для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення. В даній справі підставою для звільнення ОСОБА_1 з займаної посади є ліквідація Головного управління, в зв`язку з чим державного службовця було звільнено згідно пункту 1 статті 40 КЗпП України та відповідно пункту 1-1 частини І статті 87 Закону №889-VII.

Таким чином, вихідна допомога у розмірі середньої місячної заробітної плати виплачується державному службовцю у разі його звільнення лише з підстав, передбаченим пунктом 1 частини 1 статті 87 Закону №889-VII. У разі звільнення державного службовця у зв`язку з ліквідацією державного органу, а саме пункту 1-1 частини 1 статті 87 Закону №889-VII, не передбачено виплати вихідної допомоги у розмірі середньої місячної заробітної плати.

На підставі наказу Головного управління від 24.12.2019 № 3880/1 «Про звільнення ОСОБА_1 » начальника управління персоналу Головного управління Алексеєву В.В. було звільнено з займаної посади 26 грудня 2019 року, у зв`язку з ліквідацією Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, згідно пункту 1 статті 40 КЗпП України та відповідно до пункту 1-1 частини 1 статті 87 Закону України «Про державну службу», з припиненням державної служби.

В порядку регламентованому статтею 47 КЗпП України Головним управлінням було дотримано порядок проведення повного розрахунку з працівником при звільненні та видано йому трудову книжку.

Східним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Харків) поданий відзив, в якому відповідач-2 позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні з наступних підстав.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.10.2019 № 870 передбачена ліквідація територіальних органів Міністерства юстиції України, в тому числі й Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. Вказана постанова набрала чинності та її норми підлягають виконанню. Ліквідація суб`єкта владних повноважень без передання його функцій та повноважень у порядку правонаступництва до іншого органу неможлива. В даному випадку функції та повноваження ліквідованих територіальних органів Міністерства юстиції України перейшли до новоутворених міжрегіональних управлінь. ОСОБА_1 працювала на посаді начальника управління персоналу Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. Тобто, обіймала посаду державної служби.

Припинення державної служби урегульовано Розділом IX Закону України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII «Про державну службу». Пунктом 4 частини 1 статті 83 Закону України «Про державну службу» передбачено, що державна служба припиняється за ініціативою суб`єкта призначення, зокрема, пунктом 1-1 частини 1 статті 87 Закону України «Про державну службу» встановлено, що однією з підстав для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є ліквідація державного органу. На підставі постанови КМУ від 09.10.2019 № 870 відбувалася саме ліквідація органу, в якому працювала Позивач.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 87 Закону України «Про державну службу» підставою для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є скорочення чисельності або штату державних службовців, скорочення посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців, реорганізація державного органу.

Частиною 4 статті 87 Закону України «Про державну службу» передбачено, що у разі звільнення з державної служби на підставі пункту 1 частини першої цієї статті державному службовцю виплачується вихідна допомога у розмірі середньої місячної заробітної плати.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо перезавантаження влади» від 19 вересня 2019 року №117-ІХ були внесені зміни до статті 87 Закону України «Про державну службу», яку доповнено пунктом 1-1, що передбачає в якості підстави для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення ліквідацію державного органу. ОСОБА_1 була з займаної посади згідно пункту 1 статті 40 КЗпП України та відповідно пункту 1-1 частини 1 статті 87 Закону України «Про державну службу».

Таким чином, вихідна допомога у розмірі середньої місячної заробітної плати виплачується державному службовцю у разі його звільнення лише з підстав, передбаченим пунктом 1 частини 1 статті 87 Закону України «Про державну службу» . У разі звільнення державного службовця у зв`язку з ліквідацією державного органу, а саме пункту 1-1 частини 1 статті 87 Закону України «Про державну службу», не передбачено виплати вихідної допомоги у розмірі середньої місячної заробітної плати.

Позивач не перебувала в трудових правовідносинах зі Східним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Харків), що свідчить про відсутність жодних правових підстав для зобов`язання відпоавідача-2 нарахувати та виплатити допомогу у зв`язку із її звільненням.

03 лютого 2020 року відкрито провадження у справі та її розгляд призначений за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

13 лютого 2020 року від Головного територіального управління юстиції у Донецькій області витребувані докази.

13 лютого 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про проведення справи в судовому засіданні з викликом сторін та у режимі відеоконференції.

Дослідивши письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, докази, надані сторонами, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення проти нього, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 працювала на посаді начальника управління персоналу Головного територіального управління юстиції Донецької області з 16 травня 2017 року по грудень 2019 років.

24 грудня 2019 року наказом Головного територіального управління юстиції у Донецькій області № 3880/1 «Про звільнення ОСОБА_1 » позивачка була звільнена з посади начальника управління персоналу Головного територіального управління юстиції у Донецькій області 26 грудня 2019 року у зв`язку із ліквідацією Головного територіального управління юстиції у Донецькій області згідно пункту 1 статті 40 Кодексу законів про працю України та відповідно до пункту 1-1 частини 1 статті 87 Закону України «Про державну службу», з припинення державної служби.

Згідно довідці Головного територіального управління юстиції у Донецькій області в грудні 2019 року ОСОБА_1 була виплачена заробітна плата в сумі 119877,02 гривень, яка складається з окладу, премії, надбавки за ранг, надбавки за інтенсивність праці та особливо важливу роботу, надбавка за вислугу років, індексації, компенсації за частину невикористаної відпустки.

При ухваленні рішення суд виходив з наступних мотивів та керувався такими положеннями законодавства.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина 2 статті 19 Конституції України).

Згідно статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Закон України від 10 грудня 2015 року №889-VIII «Про державну службу», в редакції Закону України №263-IX від 31.10.2019 (далі Закон №889-VIII, в редакції яка діяла на дату звільнення позивача), визначає принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях.

Згідно частин 1 та 2 статті 3 Закону №889-VIII цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, визначає правовий статус державного службовця. Дія цього Закону поширюється на державних службовців: 1) Секретаріату Кабінету Міністрів України; 2) міністерств та інших центральних органів виконавчої влади; 3) місцевих державних адміністрацій; 4) органів прокуратури; 5) органів військового управління; 6) органів дипломатичної служби; 7) державних органів, особливості проходження державної служби в яких визначені статтею 91 цього Закону; 8) інших державних органів.

За приписами статті 5 Закону №889-VIII правове регулювання державної служби здійснюється Конституцією України, цим та іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, постановами Верховної Ради України, указами Президента України, актами Кабінету Міністрів України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби. Відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом. Дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.

Виключний перелік підстав для припинення державної служби визначений частиною 1 статтею 83 Закону №889-VIII: 1) у разі втрати права на державну службу або його обмеження (стаття 84 цього Закону); 2) у разі закінчення строку призначення на посаду державної служби (стаття 85 цього Закону); 3) за ініціативою державного службовця або за угодою сторін (стаття 86 цього Закону); 4) за ініціативою суб`єкта призначення (статті 87, 87-1 цього Закону); 5) у разі настання обставин, що склалися незалежно від волі сторін (стаття 88 цього Закону); 6) у разі незгоди державного службовця на проходження державної служби у зв`язку із зміною її істотних умов (стаття 43 цього Закону); 7) у разі досягнення державним службовцем 65-річного віку, якщо інше не передбачено законом; 8) у разі застосування заборони, передбаченої Законом України «Про очищення влади»; 9) з підстав, передбачених контрактом про проходження державної служби (у разі укладення) (стаття 88-1 цього Закону).

Підставами для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є:

1) скорочення чисельності або штату державних службовців, скорочення посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців, реорганізація державного органу;

1-1) ліквідація державного органу (частина 1 статті 87 Закону № 889-VIII).

Згідно частини 4 статті 87 Закону № 889-VIII разі звільнення з державної служби на підставі пункту 1 частини першої цієї статті державному службовцю виплачується вихідна допомога у розмірі середньої місячної заробітної плати.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 державний службовець, яка була звільнена з державної служби за ініціативою суб`єкта призначення у зв`язку із ліквідацією державного органу. Підставою звільнення зазначений пункту 1-1 частини 1 статті 87 Закону № 889-VIII.

Наявність в наказі № 3880/1 «Про звільнення ОСОБА_1 » посилання на пункт 1 статті 40 Кодексу законів про працю України, як на підставу звільнення позивача, не свідчить про те, що у вирішенні питання виплати вихідної допомоги слід керуватися відповідними статтями Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України).

Згідно частини 4 статті 40 КЗпП України особливості звільнення окремих категорій працівників з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої цієї статті, […] встановлюються законом, що регулює їхній статус.

Частиною 2 статті 5 Закону №889-VIII встановлено, що відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом.

Отже, особливості звільнення державних службовців встановлені Законом №889-VIII.

Згідно частини 3 статті 5 Закону №889-VIII дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.

Питання виплати вихідної допомоги державному службовцю у зв`язку із звільнення врегульовані Законом №889-VIII.

У спірних правовідносинах це частини 4 статті 87 Закону №889-VIII, а тому позивач безпідставно поширює на спірні правовідносини положення статей 44, 46, 49 КЗпП України.

Питання припинення юридичної особи (Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ) або шляхом реорганізації, або шляхом ліквідації, не входить до предмету доказування у даній справі. Ця обставина підлягала би з`ясуванню за умови пред`явлення позивачем вимоги про зміну формулювання причин звільнення. Однак, оскільки така вимога не заявлена, суд не приймає до уваги зазначені аргументи позивача.

Суд не враховує твердження позивача про порушення відповідачем-1 статей 116, 117 КЗпП України, оскільки не виплата вихідної допомоги, на яку позивач не має права, не свідчить про порушення строків розрахунку при звільненні.

Отже, у задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі.

Судові витрати компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України

Керуючись статтями 2, 5-10, 20, 22, 25, 72-77, 90, 132, 139, 143, 241-246, 250, 251, 255, 261, 295, 297, підпунктом 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (місцезнаходження: 84301, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Ярослава Мудрого, буд. 39/3; ), Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (місцезнаходження: 61002, м. Харків, вул. Ярослава Мудрого, буд. 16; ) про визнання протиправною бездіяльності Головного територіального управління юстиції у Донецькій області щодо не нарахування та не виплати вихідної допомоги у розмірі середнього місячного заробітку; зобов`язання Головного територіального управління юстиції у Донецькій області з правонаступником Східним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Харків) нарахувати та виплатити вихідну допомогу у розмірі середнього місячного заробітку, відмовити повністю.

Рішення прийнято, складено та підписано у нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу, 03 березня 2020 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Донецького окружного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Суддя А.І. Циганенко