Справа № 389/73/20
Суддя: Савельєва О. В.
Дата ухвалення: 2020-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/389/2/20
Рішення

іменем України

3 березня 2020 року Знам`янський міськрайонний суд

Кіровоградської області

у складі: головуючого судді Савельєвої О.В.,

за участю секретаря судового засідання Солонько К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу суду в місті Знам`янка Кіровоградської області в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Переяслав-Хмельницького ВП ГУНП в Київській області, поліцейського СРПП №1 Переяслав-Хмельницького ВП ГУНП в Київській області Кепірича Р.О. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДПО18 №076534 від 26.08.2019.

Свої позовні вимоги мотивував тим, що 26.08.2019 відповідачем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДПО18 №076534, згідно з якою, він, керуючи транспортним засобом Hyundai Elantra, номерний знак НОМЕР_1 , о 17 годині 00 хвилин 26.08.2019 на 52 км автошляху Бориспіль-Дніпро порушив вимоги дорожньої розмітки 1.1 Правил дорожнього руху, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП. Даною постановою до нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Вважає, що постанова не відповідає обставинам справи, вимогам закону та підлягає скасуванню з наступних підстав. Вказує, що приблизно о 17 годині 00 хвилин 26.08.2019 він керував транспортним засобом Hyundai Elantra, номерний знак НОМЕР_1 , та на 52 км автошляху Бориспіль-Дніпро був зупинений відповідачем, який повідомив про порушення ним Правил дорожнього руху. Він заперечив поліцейському, оскільки не порушував Правил дорожнього руху. На його вимогу поліцейський надав йому відеозапис вчинення правопорушення, але на ньому не можливо було ідентифікувати транспортний засіб та особу, яка ним керувала. З відеозапису не видно, який саме автомобіль зафіксовано камерою, зокрема, не можливо встановити номерний знак автомобіля, його марку та модель. На його вимогу щодо надання інформації про камеру, на яку зафіксоване правопорушення, поліцейський відреагував негативно та згодом, погодившись з ним, дозволив продовжити рух, запитавши лише прізвище, ім`я та по батькові. Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, поліцейський у його присутності не складав. Про її існування йому стало відомо лише в січні 2020 року, коли він ознайомився з матеріалами виконавчого провадження. Будь-які докази вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, відсутні. Він змушений звернутися до суду з даним позовом, оскільки він не порушував Правил дорожнього руху та не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Позивач у судове засідання не з`явився, але подав суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримав у повному обсязі та просив справу розглядати за його відсутності.

Представник відповідача Переяслав-Хмельницького ВП ГУНП в Київській області та відповідач поліцейський СРПП №1 Переяслав-Хмельницького ВП ГУНП в Київській області Кепірич Р.О. в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Рішення відповідача - постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії (п.3 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 №2).

Стосовно позивача посадовою особою - поліцейським СРПП №1 Переяслав-Хмельницького ВП ГУНП в Київській області Кепіричем Р.О. 26.08.2019 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДПО18 №076534, згідно з якою, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Hyundai Elantra, номерний знак НОМЕР_1 , о 17 годині 00 хвилин 26.08.2019 на 52 км автошляху Бориспіль-Дніпро порушив вимоги дорожньої розмітки 1.1 Правил дорожнього руху, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП. Даною постановою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. Про будь-які докази в постанові не зазначено.

Дана постанова, відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, судом перевірялася, чи прийнята (вчинена) вона: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (стаття 72 КАС України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (стаття 73 КАС України). Речовими доказами є предмети матеріального світу, які своїм існуванням, своїми якостями, властивостями, місцезнаходженням, іншими ознаками дають змогу встановити обставини, що мають значення для справи (стаття 96 КАС України). Крім того, електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет) (стаття 99 КАС України).

Статтею 251 КУпАП також визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п.8.1 Правил дорожнього руху, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Відповідно до п.8.5.1 Правил дорожнього руху, горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 1 розділу 34 цих Правил.

Згідно з п.1.1 розділу 34 Правил дорожнього руху, вузька суцільна лінія - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей.

Частина 1 статті 122 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Докази порушення позивачем п.8.5.1 Правил дорожнього руху, а саме не виконання вимог дорожньої розмітки 1.1 «вузька суцільна лінія»,відповідачем не надано і в судове засідання. Доводи позивача щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, відповідачем не спростовані.

За таких обставин справи суд вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення є такою, що підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, ст.ст.77, 241-246, 250, 255, 286, 295 КАС України, суд,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Переяслав-Хмельницького ВП ГУНП в Київській області, поліцейського СРПП №1 Переяслав-Хмельницького ВП ГУНП в Київській області Кепірича Р.О. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, задовольнити.

Постанову поліцейського СРПП №1 Переяслав-Хмельницького ВП ГУНП в Київській області Кепірича Р.О. про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДПО18 №076534 від 26.08.2019, скасувати.

Закрити провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Судовий збір віднести на рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається до Третього апеляційного адміністративного судучерез Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області.

З дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області О.В. Савельєва