Справа № 191/168/20
Суддя: Кухар Д. О.
Дата ухвалення: 2020-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 191/168/20
Провадження № 2-а/191/1/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2020 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Кухар Д.О.

за участю секретаря - Яніної О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського УПП в Дніпропетровській області інспектора лейтенанта поліції Носенко Ігоря Вікторовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до поліцейського УПП в Дніпропетровській області інспектора лейтенанта поліції Носенко Ігоря Вікторовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 14.01.2020 року поліцейським УПП в Дніпропетровській області інспектором лейтенантом поліції Носенко Ігорем Вікторовичем відносно нього винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, серія ЕАК№ 1975599 (далі-Постанова).

Відповідно до винесеної постанови позивач визнаний винним у здійсненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.126 КУпАП України. Як зазначено в постанові, він здійснив обгін перед пішоходним переходом блтжче ніж 50 метрів в населеному пункті. Після зупинки не вівімкнув аварійну світлову сигналізацію. Він не пред`явив реєстраційні документи на ТЗ, чим порушив п.2 .1 ПДР. Позивачу поставлено в обов`язок сплатити грошовий штраф у розмірі 425 грн.

Позивач вважає, що винесена постанова є протиправною та підлягає скасуванню виходячи з наступного.

14 січня 2020 року після 13.00 год. він прямував по вул. Ватутіна м. Синельникове на автомобілі СІТRОЕN С5 н.з. ае НОМЕР_1 ва, розпочав обгін патрульної машини заздалегіть від пішохідного переходу, але попереду їхав інший автомобіль, який показав лівий поворотник, в зв`зку з чим він був змушений розпочати гальмування, що і зробив для того щоб не створити аварійну ситуацію. Таким чином мій кузов автомобіля зрівнявся з кузовом потрульного авто. Зважаючи на те, що позивач знаходився на полосі зустрічного руху і повинен був закінчити маневр, що він і розпочав здійснювати, але не встиг закінчити його до пішохідного переходу (все зафіксовано на відеореєстраторі патрульної машини) , тобто йому необхідно було обігнати патрульну машину, він не мав змоги перестроїтись на необхідну сторону, зважаючи на це здійснив наїзд на пішохідний перехід. Після чого його зупинив працівник ДПС і зазначив, що він не вімкнув аварійну світлову сигналізацію, так позивач це не заперечує, бо не встиг її увімкнути. Він попрохав патрульного пояснити причину зупинки, на що останній відповів, що він здіснив обгін перед пішохідним переходом ближче ніж 50 метрів в населеному пункті. Не зважаючи на те, що патрульні бачили всі обставини, які відбулися і що він вимушений був закінчити маневр, що їм і пояснював, але до уваги його пояснення не взято. Патрульний потребував у позивача документи, на що він їм задав запитання, а саме причину його зупинки. Після чого позивачу була надана відповідь для оформлення штрафу за невірний обгін, він відмовився надавати документи зважаючи на те, що вони не змогли довести його провину, але зазначив своє прізвище, ім`я і по батькові. Після чого патрульний не зміг довести свою правоту щодо порушення правил обгону та віписав позивачу штраф за ненаданя реєстраційних документів на ТЗ. Патрульним було притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП (адміністративний штраф було сплачено ним повністю).

Таким чином, позивач вважає, що відповідачем було складено незаконну постанову , а факти, викладені в ній не відповідають дійсності.

У зв`язку з цим, позивач просить визнати дії відповідача протиправними та скасувати постанову Серія ЕАк № 1975599 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а також повернути кошти в сумі 425 грн. згідно квитанції 0.0..2 від 15.01.2020 року..

Позивач в судове засідання не з`явився, однак до його до початку надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився по невідомій суду причині.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов наступного висновку.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як встановлено ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони :

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про

адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати : чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1,2 ст. 283 КУпАП України розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити : найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Як встановлено в судовому засіданні, постановою інспектора УПП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Носенко Ігорєм Вікторовичем від 14.01.2020 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн..

Зазначене рішення обґрунтовано тим, що 14.01.2020 року о 13:25 год. в м. Синельникове по вул. Ватутіна ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом СІТRОЕN С5 н.з. ае НОМЕР_1 ва, здійснив обгін перед пішохідним переходом ближче, ніж 50 метрів в населеному пункті. Водій Купрін ОСОБА_2 після зупинки транспортного засобу не ввімкнув аварійну світлову сигналізацію, не пред`явив, чим порушив п.2.1.б ПДР керування транспортним засобом особою, без реєстраційниї документів на ТЗ.

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст.126 КУпАП настає у разі керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Крім того, п.2 пп.2.1.б) ПДР України передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної Гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту технічний талон).

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цьогоЗакону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно ст. 53 Закону України «Про дорожній рух» юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Вирішуючи спір по суті суд виходить з того, що відповідно ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно п. 2 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейським матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі №1395 від 07.11.2015 року, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виносяться на місці вчинення адміністративного правопорушення. Поліцейські розглядають справи про адміністративні правопорушення, визначені у статті 222 КУпАП.

Викладене свідчить про спростування посилань позивача в частині неможливості розгляду відповідачем справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 126 КУпАП на місці вчинення адміністративного правопорушення. Застосування відповідачем ст. 252 КУпАП, з приводу того, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, не порушує процедури розгляду справи, а саме: порядку, визначеного ст. ст. 278, 279 КУпАП.

Відповідно до ст. 278 КУпАП України орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до ч. 3. п.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Крім того, в матеріалах спрапив міститься квитанція № 0.0..1 від 15.01.2020 року про сплату ОСОБА_1 штрафу в розмірі 425,00 грн..

А згідно ч.1 ст.296 КУпАП скасування постанови із закриттям справи про адміністративне правопорушення тягне за собою повернення стягнених грошових сум, оплатно вилучених і конфіскованих предметів, а також скасування інших обмежень, зв`язаних з цією постановою.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростування вимог позивача, позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, та є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі абз. 2 ч.5 ст. 139 КАС України, у зв`язку із задоволенням адміністративного позову позивача, звільненого від сплати судового збору та відсутність підтверджень понесення ним судових витрат, суд приходить до висновку що судові витрати у справі стягненню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2,72,139, 241- 244, 246, 250 КАС України, ст.ст.9,251,258, 278, 279, 280, 293 КУпАП, суд,-

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги задовольнити .

Скасувати постанову інспектора УПП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Носенко Ігоря Вікторовича серія ЕАк № 1975599 від 14.01.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, провадження у справі закрити.

Повернути ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер : НОМЕР_2 , з державного бюджету кошти в сумі 425 ( чотириста двадцять п`ять) гривень 00 копійок, сплачені ним 15.01.2020 року згідно квитанції № 0.0..1.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного адміністративного суду Дніпропетровської області або через Синельниківський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Д. О. Кухар