Справа № 120/3379/19-а
Суддя: Воробйова Інна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2020-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

04 березня 2020 р. Справа № 120/3379/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Воробйової Інни Анатоліївни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Харківського Національного університету Повітряних Сил ім.Івана Кожедуба до ОСОБА_1 про відшкодування витрат пов`язаних з утриманням

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся Харківський Національний університет Повітряних Сил ім.Івана Кожедуба (далі - університет, позивач) з адміністративним позовом до ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , відповідач), в якому просить стягнути на відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання в сумі 14 260,60 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що ОСОБА_1 проходив навчання та військову службу у Харківському Національному університеті Повітряних Сил у період з 01.08.2019 р. по 03.09.2019.

03.09.2019 р. контракт достроково розірвано та ОСОБА_1 виключений із списків особового складу університету. Як вказує позивач, у разі дострокового розірвання контракту витрати пов`язані із утриманням в закладі підлягають відшкодуванню відповідачем .Однак, такі не відшкодовано.

Ухвалою від 27.12.2019 р. відкрито провадження у справі і призначено справу за правилами спрощеного провадження без виклику сторін у письмовому провадженні.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження була надіслана відповідачу на адресу зазначену у позові, проте, до суду повернувся конверт із відміткою "за закінченням терміну зберігання".

Окрім того, відповідач також повідомлявся про розгляд справи через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до частини 11 статті 126 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином. При цьому, відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на адміністративний позов.

Окремо суд вказує, що в по батькові відповідача позивачем допущена описка, а саме замість ОСОБА_2 , зазначено ОСОБА_3 . Відтак, вірним слід вважати по батькові відповідача ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 13.02.2020 р. встановлено строк університету для надання письмової позиції щодо його заміни належним позивачем - Міністерством оборони України. Одночасно, Міністерству оборони України надано строк для надання письмової позиції щодо його участі в якості позивача або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору.

26.02.2020 р. на адресу суду надійшли письмові пояснення Харківського Національного університету Повітряних Сил ім.Івана Кожедуба № 350/176/11/882/98 від 24.02.2020 р., в яких позивач заперечив щодо його заміни іншим позивачем.

28.02.2020 р. на адресу суду надійшла заява МО України № 220 від 28.02.2020 р., в якій вказано, що Харківський Національний університет Повітряних Сил ім.Івана Кожедуба є належним позивачем у справі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

01.08.2019 р. між Міністерством оборони України в особі начальника Харківського Національного університету Повітряних Сил ім.Івана Кожедуба та ОСОБА_1 укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого начального закладу.

Абзацом 6 пункту 1 вказаного контракту передбачено, що курсант зобов`язаний відшкодовувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, в якому проходить військову службу (навчання), в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованості чи відмови від подальшого проходження військової служби після закінчення вищого навчального закладу у випадках, визначених частиною 10 статті 25 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

12.08.2019 р. О.Орловським подано рапорт про відрахування з навчання через небажання продовжувати навчання.

У зв`язку із чим, 02.09.2019 р. наказом начальника Харківського Національного університету Повітряних Сил ім.Івана Кожедуба за № 219 відповідача відраховано з навчання через небажання продовжувати таке, припинено чинність контракту про проходження військової служби та виключено зі списків змінного складу університету, усіх видів забезпечення з 03.09.2019 р.

Як видно із витягу наказу №219 від 02.09.2019 р., а також загального розрахунку від 04.09.2019 р., довідки-розрахунку та розрахунків коштів на відшкодування витрат, пов`язаних з навчанням ОСОБА_1 , загальна сума витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання складає 14 260, 60 грн., які і просить стягнути позивач на свою користь.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 17 частини першої статті 4 КАС України, публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", початком проходження військової служби вважається: день призначення на посаду курсанта вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу - для громадян, які не проходили військову службу, та військовозобов`язаних.

Положеннями статті 3 Закону України "Про Збройні Сили України" визначено, що Міністерство оборони України є центральним органом виконавчої влади і військового управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили України.

Відповідно до частини десятої статті 25 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до підпунктів "д", "е", "є", «з», "и" пункту 1 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.

В свою чергу, механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особами офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу (далі - вищі навчальні заклади) відповідно до пунктів "е", "є", "ж", "и", "і" частини шостої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі (далі - витрати), визначається Порядком відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 № 964 (далі- Порядок №964).

Згідно пункту 2 Порядку №964, витрати відшкодовуються Міноборони, МВС, Адміністрації Держприкордонслужби, Управлінню державної охорони, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Держспецтрансслужбі.

Пунктами 3 та 4 Порядку № 964, визначено, що відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної відпустки та у зворотному напрямку оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів.

Згідно пункту 6 Порядку №964, відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, витрати відшкодовуються у розмірі різниці сум витрат з утримання курсантів і витрат з утримання військовослужбовців строкової служби за відповідною військово-обліковою спеціальністю: курсантами, які навчалися менше встановлених законодавством строків строкової військової служби, - за весь період навчання.

Пунктом 8 Порядку №964 встановлено, що сума відшкодованих витрат зараховується до спеціального фонду державного бюджету і використовується відповідно до кошторису Міноборони, МВС, Адміністрації Держприкордонслужби, Управління державної охорони, СБУ, Служби зовнішньої розвідки та Держспецтрансслужби.

На виконання пункту 3 Порядку №964, виданий спільний наказ Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007 за № 419/831/240/605/537/219/534, яким затверджений Порядок розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах" Порядок розрахунку витрат), яким врегульовано механізм відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, у тому числі у разі дострокового розірвання контракту про проходження військової служби (навчання).

Із аналізу процитованих норм видно, що витрати пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі відшкодовуються саме Міністерству оборони України, зараховуються до державного бюджету та використовуються згідно кошторису Міністерства оборони України. Однак, із адміністративним позовом звернувся університет, а не Міністерство оборони України.

Так, ухвалою суду від 13.02.2020 р. встановлено строк університету для надання письмової позиції щодо його заміни належним позивачем Міністерством оборони України. Одночасно Міністерству оборони України надано строк для надання письмової позиції щодо його участі в якості позивача або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору. Зазначене узгоджується з приписами статті 48 КАС України.

26.02.2020 р. надійшли пояснення від позивача, в яких заперечив проти його заміни. Окремо вказав, що згідно наказу № 419/831/240/605/537/219/534 від 16.07.2007 р., сума нестач по відшкодуванню занесена до Книги обліку університету, а отже саме на університет покладено обов`язок відшкодувати витрати на утримання.

28.02.2020 р. надійшла заява Міністерства оборони України, з позицією, що саме університет є належним позивачем. Дана заява розцінюється судом, як непогодження брати участь у справі в якості позивача або третьої особи на стороні позивача з самостійними вимогами.

Оцінюючи доводи сторони позивача, суд вказує наступне.

Так, наказ Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України № 419/831/240/605/537/219/534 від 16.07.2007 р., яким затверджено Порядок розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, регулює порядок і методику саме розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах. Цей Порядок розроблено з метою впорядкування діяльності посадових осіб та органів військового управління щодо відшкодування курсантами, які проходять підготовку на посади осіб офіцерського складу, Міністерству оборони України витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому військовому навчальному закладі, військовому навчальному підрозділі вищого навчального закладу (далі - ВНЗ), у разі дострокового розірвання контракту про проходження військової служби (навчання) (далі - контракт) через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, а також у разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу у військових формуваннях, правоохоронних органах або органах спеціального призначення після закінчення ВНЗ.

Пункт 2.3 Порядку розрахунку витрат передбачає, що у наказі про звільнення курсанта сума відшкодування відображається узагальнено та вноситься до книги обліку нестач ВНЗ.

Відшкодовані за утримання курсантів у ВНЗ кошти враховуються у кошторисних показниках спеціального фонду відповідних центральних органів виконавчої влади як власні надходження ВНЗ та витрати на утримання курсантів (п.3 Порядку розрахунку витрат).

Із процитованих норм видно, що відшкодовані кошти враховуються у спеціальному фонді центрального органу виконавчої влади, як надходження ВНЗ.

Разом з тим, суд акцентує увагу, що аналізуємий Порядок визначає лише методику розрахунку та відображення в фінансових/бухгалтерських документах відшкодування витрат. При цьому, не вказує та не містить посилань на те, що витрати мають бути відшкодовані саме навчальному закладу.

Навпаки, як вже цитувалось, статтею 25 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", нормами Порядку№964 та контрактом від 01.08.2019 р., який підписаний між позивачем і МО України, чітко визначено, що витрати відшкодовуються Міністерству оборони України, якому підпорядкований навчальний заклад. При цьому, навчальні заклади лише здійснюють відповідні розрахунки витрат та вносять їх до книги обліку нестач ВНЗ.

Відтак, враховуючи, що відповідач має відшкодувати витрати саме Міністерству оборони України, однак з позовом звернувся університет, який в подальшому відмовився від його заміни належним позивачем, а Міністерство також не погодилось на залучення до участі у справі його як учасника, беручи до уваги вище наведене, суд доходить висновку, що правові підстави для стягнення коштів на користь університету відсутні. Відповідно, позов не підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що у разі відмови у задоволені позову судовий збір не відшкодовується.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

в задоволенні позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер за ДРФО НОМЕР_1 ).

Відповідач: Харківський Національний університет Повітряних Сил ім.Івана Кожедуба (вул.Сумська, 77/79, м. Харків, ).

Повний текст рішення сформовано: 04.03.2020 р.

Суддя Воробйова Інна Анатоліївна