Справа № 415/1216/20
Суддя: Калмикова Ю. О.
Дата ухвалення: 2020-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 415/1216/20
Провадження № 2-а/415/205/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2020 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді - Калмикової Ю.О.,

за участю секретаря - Кравченко О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні у залі суду м. Лисичанська адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського взводу № 2 роти № 4 поліцейського Романішвілі Зураба Давідовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

Описова частина

Зміст позовних вимог

До Лисичанського міського суду Луганської області надійшли матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до поліцейського взводу №2 роти №4 поліцейського Романішвілі Зураба Давидовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилалася на те, що 16.02.2020 року о 00-20, знаходячись на пасажирському сидінні в автомобілі ВАЗ 2101 по вул. Ломоносова у м. Привілля стосовно Мирошніченко В.О. інспектором патрульної поліції взводу № 2 роти № 4 батальйону УПП Луганській області поліцейським - Романішвілі З.Д., яким в порушення законодавства України, було винесено незаконну постанову у справі про адміністративне правопорушення серія ДП18 № 570879 від 16.02.2020 року.

Позивач заявляє, що ним не порушувались ПДР в час та за обставинами, що були зазначені інспектором поліції в постанові.

Позивач зазначає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 №570879 від 16.02.2020 року прийнята з грубим порушенням вимог закону, не відповідає обставинам справи та є такою, що підлягає скасуванню.

Пояснюється це наступним. Так, відповідно до п. 1 статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Протокол про адміністративне правопорушення не складався, обсяг доказування працівником поліції визначений не був, постанова у справі про адміністративне правопорушення в порядку діючого законодавства України не містить доведеності порушення безпеки дорожнього руху.

Відомості що були зазначені працівником поліції не містить жодних фактів, зафіксованих будь-яким способом порушення ПДР, тим самим у порядку ст. 7 КУпАП не була встановлена об`єктивна сторона цього адміністративного правопорушення.

Транспортний засіб патрульною поліцією не зупинявся. Як вказано у постанові при перевірці документів позивач не пред`явив водійського посвідчення відповідної категорії. ОСОБА_1 перебував на пасажирському сидінні. Та не був водієм транспортного засобу.

Позивачем надавались пояснення, що він не є водієм цього транспортного засобу. Пояснення позивача відповідачем було проігноровано.

Поліцією не доведено та не встановлено, хто саме керував автомобілем. Позивач зазначає, що він не керував автомобілем, в розумінні поняття «керування транспортним засобом», де останнє, слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування…»

Відповідні докази у працівника поліції відсутні, тому винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є незаконними діями.

На підставі викладеного, просив суд визнати протиправними дії інспектора патрульної поліції взводу № 2 роти № 4 батальйону УПП Луганській області поліцейським - Романішвілі З.Д. щодо складання постанови ДП18 № 570879 від 16.02.2020 року; скасувати постанову ДП18 №570879 від 16.02.2020 року складену інспектором патрульної поліції взводу № 2 роти № 4 батальйону УПП Луганській області поліцейським - Романішвілі З.Д. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП, а провадження у справі закрити.

Доводи особи, яка подала позов

Позовна заява мотивована тим, що позивач ОСОБА_1 вважає дії відповідача протиправними щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, а тому і постанова серії ДП18 № 570879 від 16.02.2020 року про оскарження дій суб`єкта владних повноважень та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим просить її скасувати.

Відзив на позовну заяву не надійшов. Відповідачем був наданий відеоматеріал правопорушення ОСОБА_1 від 16.02.2020.

Надходження позовної заяви та інших заяв до суду

19.02.2020 року ухвалою суду про відкриття провадження у справі № 415/1216/19 було відкрито провадження у цій адміністративній справі.

24.02.2020 року відповідачем було надано письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності та долучено відеоматеріал правопорушення ОСОБА_1 від 16.02.2020.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надав письмове клопотання, в якому просив справу розглянути за його відсутності.

Дослідивши докази по справі, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та зміст спірних правових відносин.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 570879 від 16.02.2020 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 16.02.2020 року о 00 годині 20 хвилин в м. Привілля по вул. Ломоносова, буд. 13 а, керував транспортним засобом ВАЗ 2101, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на якому був відсутній задній бризговик, при перевірці документів водій не надав посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п.2.1 а, скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 126 КУпАП.

Спір між позивачем та відповідачем виник з приводу того, що позивач вважає постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 №570879 від 16.02.2020 року протиправною, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення врегульований статтею 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до пункту третього частини першої цієї норми, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Позивач не погоджуючись з обставинами, викладеними в постанові серії ДП18 № 570879 від 16.02.2020 року, посилаючись на не порушення ним правил дорожнього руху та відсутність складу адміністративного правопорушення, скористався своїм правом і звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Мотивувальна частина

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідачем наданий суду відеозапис на DVD-R диску з нагрудної камери інспектора УПП від 16.02.2020 року та з відеореєстратора.

Згідно з п. 7 постанови про накладення адміністративного стягнення відносно позивача вбачається, що до неї надані відео з бодікамер DSJ-Х300153_ВВ0153.

Судом встановлено, що на підтвердження факту порушення позивачем п. п.2.1 а. ПДР, відповідачем надані відеозаписи відео з відео реєстратора, відео № DSJ-Х300153_ВВ0153 та № DSJ-Х300175_ВВ0175, тоді як в оскарженій постанові про адміністративне правопорушення вказано лише відео № DSJ-Х300153_ВВ0153.

Відповідно до абз. 4 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

На підставі вищевикладеного, суд не приймає до уваги відеозапис на DVD-R диску з нагрудної камери інспектора УПП від 16.02.2020 за № DSJ-Х300175_ВВ0175 та відео з відеореєстратора, на який відсутнє посилання в постанові, що оскаржується. Суд вважає дані відео є неналежним доказом.

З дослідженого в судовому засіданні відео-матеріала, наданого відповідачем, а саме: № DSJ-Х300153_ВВ0153, неможливо встановити факт вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Окрім того, суд зауважує, що в постанові в п. 5 зазначено, що позивачем порушено п. 2.1.а, але не зазначено пункт якого нормативного акту порушено.

Отже, судом встановлено, що на підтвердження факту скоєння позивачем ч. 1 ст. 126 КУпАП, відповідачем не надано суду належних, допустимих та достатніх доказів.

За таких обставин суд приходить до висновку, що постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 570879 від 16.02.2020 року складена з порушенням норм статті 283 КУпАП, а тому не може вважатися такою, що відповідає чинному законодавству у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та підлягає скасуванню.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідачем суду не наведено будь-яких причин, з яких він не дотримався наведених положень КУпАП щодо фіксування і дослідження доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 до поліцейського взводу № 2 роти № 4 поліцейського Романішвілі Зураба Давідовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст. 2, 72-90, 99, 241-246, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського взводу №2 роти №4 поліцейського Романішвілі Зураба Давідовича про скасування постанови серії ДП18 № 570879 від 16.02.2020 року по справі про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення дорожнього руху зафіксованої не в автоматичному режимі серії ДП18 № 570879 від 16.02.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, провадження по справі закрити.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду через Лисичанський міський суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники судового розгляду:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Відповідач: поліцейський взводу №2 роти №4 поліцейський Романішвілі Зураб Давідович, місце роботи за адресою: буд. 8, вул. Штейгерська, м. Лисичанськ, 93100, Луганська область, Україна, код ЄДРПОУ невідомо.

Повний текст судового рішення складено 02.03.2020.

Суддя Ю. О. Калмикова