Справа № 640/20216/19
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2020-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2020 року м. Київ № 640/20216/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Шулежка В.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - відповідач, ГУ ПФУ в м. Києві), в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови ОСОБА_1 у нарахуванні та виплаті надбавки до пенсії за вислугу років, як непрацюючому пенсіонеру, який має на своєму утриманні непрацездатних членів сім`ї, в розмірі 50 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність на кожного непрацездатного члена сім`ї;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити нарахування та виплату на користь ОСОБА_1 , починаючи з 01.03.2019, надбавки до пенсії за вислугу років, як непрацюючому пенсіонеру, який має на своєму утриманні непрацездатних членів сім`ї, в розмірі 50 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність на кожного непрацездатного члена сім`ї, а саме на непрацездатну дитину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацездатну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , непрацездатну дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови полковнику ОСОБА_1 в перерахунку та виплаті пенсії за вислугу років без обмежень її максимальним розміром, призначеної згідно з Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», виходячи з розміру грошового забезпечення за посадою першого заступника начальника Управління державної охорони України, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 19.10.2016 №718 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців та осіб начальницького складу» із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2018 №121, постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» згідно виданої Управлінням державної охорони України довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії від 05.09.2019 №2/6-1385;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату в повному обсязі пенсії за вислугу років у розмірі 65% грошового забезпечення полковнику ОСОБА_1 , призначеної згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», виходячи з розміру грошового забезпечення за посадою першого заступника начальника Управління державної охорони України, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 19.10.2016 №718 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців та осіб начальницького складу» із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2018 №121 та постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» згідно виданої Управлінням державної охорони України довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії від 05.09.2019 №2/6-1385 (з урахуванням надбавок, підвищень, цільової грошової допомоги, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) без обмеження пенсії максимальним розміром, починаючи з 01.04.2018 з урахуванням проведених виплат, виплатити одноразово недоотриману пенсію з 01.04.2018.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за вислугу років у розмірі 65% сум грошового забезпечення, що призначена згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-XII (далі - Закон №2262-XII). На виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.09.2018 (справа №826/11128/18) відповідачем, починаючи з 01.06.2016, обчислений розмір його пенсії на підставі виданої Управлінням державної охорони України довідки від 14.08.2018 №2/6-1378. Натомість, починаючи з березня 2019 року, відповідач припинив виплату підвищення - надбавки до пенсії за вислугу років, як непрацюючому пенсіонеру, який має на своєму утриманні непрацездатних членів сім`ї, в розмірі 50 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність на кожного непрацездатного члена сім`ї.

Крім того, згідно поданої позивачем заяви про перерахунок пенсії від 17.09.2019 відповідач відмовив у перерахунку пенсії за вислугу років за посадою першого заступника начальника УДОУ, призначеної згідно Закону №2262-XII, на підставі виданої Управлінням державної охорони України довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії від 05.09.2019 №2/6-1385.

Позивач вважає дії ГУ ПФУ в м. Києві протиправними, не погоджується з прийнятими відповідачем рішеннями щодо відмови у виплаті на його користь надбавки, як непрацюючому пенсіонеру, який має на своєму утриманні непрацездатних членів сім`ї, та щодо відмови в перерахунку пенсії на підставі виданої Управлінням державної охорони України довідки від 05.09.2019 №2/6-1385, відтак звернувся до суду за захистом порушених прав.

Ухвалою суду від 25.10.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, відповідно до якої вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Вказаною ухвалою встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.

Від Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві до суду надійшов відзив на позовну заяву та пояснення до відзиву, в яких відповідач просив відмовити в задоволенні позову та зазначив, що на дату зазначеного перерахунку надбавка непрацюючому пенсіонеру, який має на своєму утриманні непрацездатних членів сім`ї, не врахована, так як позивач перебував у трудових відносинах. Відповідно до заяви від 29.05.2017 та долучених документів позивачу з 01.06.2017 встановлено надбавку непрацюючому пенсіонеру, який має на своєму утриманні непрацездатних членів сім`ї. Умови встановлення надбавки до пенсії за вислугу років непрацюючому пенсіонеру, який має на своєму утриманні непрацездатних членів сім`ї, закріплені в пункті «а» ч.1 ст.16 Закону №2262-XII. Вимога позивача пов`язана з встановленням надбавки у зв`язку з перебуванням на утриманні дитини старше 18 років, а саме ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому згідно законодавства України позивач не має права на вказану надбавку.

Окрім того, у відзиві на позовну заяву та поясненнях до відзиву відповідач зазначив, що спеціальним законом, який регулює відносини щодо пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі та деяких інших осіб є Закон №2262-XII. Відповідно до ч.4 ст.63 Закону №2262-XII усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. Такий порядок визначений постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Таким чином, відповідач дійшов висновку, що позивач звернувся для перерахунку з особистою заявою всупереч зазначеному порядку перерахунку пенсій відповідно до ст.63 Закону №2262-XII, що не передбачено чинними нормативно-правовими актами України.

До суду від позивача надійшла відповідь на відзив та пояснення до відзиву, згідно якої позивач підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Виходячи з положень пункту 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов до висновку про можливість розгляду даної адміністративної справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві, отримує пенсію за вислугу років згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у розмірі 65% сум грошового забезпечення.

Відповідно до рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.09.2018 у адміністративній справі №826/11128/18, відповідачем з 01.06.2016 обчислений розмір пенсії позивача згідно виданої Управлінням державної охорони України довідки від 14.08.2018 №2/6-1378, виходячи із розміру грошового забезпечення за посадою першого заступника начальника Управління державної охорони України з урахуванням у складі: посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, надбавки за інтенсивність служби, надбавки за роботу в умовах режиму обмежень, надбавки державному експерту з питань таємниць, премії.

Як зазначає позивач, починаючи з березня 2019 року, відповідач припинив виплату на його користь підвищення - надбавки до пенсії за вислугу років непрацюючому пенсіонеру, який має на своєму утриманні непрацездатних членів сім`ї, в розмірі 50 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність на кожного непрацездатного члена сім`ї.

Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою від 15.07.2019, з проханням здійснити перерахунок пенсії з урахуванням надбавки непрацюючому пенсіонеру, який має на своєму утриманні непрацездатних членів сім`ї, що передбачено ст.16 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

За результатами розгляду заяви, відповідач листом від 19.08.2019 №185559/03 повідомив позивачу про відмову в проведені перерахунку в частині здійснення надбавки до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який має на своєму утриманні непрацездатних членів сім`ї, оскільки рішенням суду відповідача не зобов`язано проводити перерахунок підвищення до пенсії в зв`язку зі зміною прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, тому виплата пенсії позивача проводиться в розмірі, встановленому на виконання рішення суду.

Крім того, 17.09.2019 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про перерахунок пенсії, просив здійснити перерахунок пенсії за вислугу років у розмірі 65% грошового забезпечення за посадою першого заступника начальника УДО України на підставі виданої Управлінням державної охорони України довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії від 05.09.2019 №2/6-1385 з урахуванням раніше проведених виплат, виплати одноразово недоотриману пенсію з 01.03.2018 та виплачувати пенсію в перерахованому розмірі без обмеження її максимальним розміром, що визначено рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016.

За результатами розгляду заяви, відповідач листом від 25.09.2019 №211439/03 відмовив позивачу в перерахунку пенсії через відсутність правових підстав згідно поданої довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії від 05.09.2019 №2/6-1385.

Бездіяльність відповідача щодо відмови у виплаті на користь позивача надбавки, як непрацюючому пенсіонеру, який має на своєму утриманні непрацездатних членів сім`ї, та щодо відмови в перерахунку пенсії на підставі виданої Управлінням державної охорони України довідки від 05.09.2019 №2/6-1385 позивач вважає протиправною, у зв`язку з чим звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій щодо відмови у нарахуванні та виплаті надбавки до пенсії за вислугу років, як непрацюючому пенсіонеру, який має на своєму утриманні непрацездатних членів сім`ї та зобов`язання здійснити нарахування та виплату на користь позивача надбавки до пенсії за вислугу років, як непрацюючому пенсіонеру, який має на своєму утриманні непрацездатних членів сім`ї, в розмірі 50 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність на кожного непрацездатного члена сім`ї, суд зазначає наступне.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини в сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі та деяких інших осіб, є Закон України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Згідно пункту «а» ст.16 Закону №2262-XII до пенсії за вислугу років, що призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом (у тому числі до обчисленої в мінімальному розмірі), нараховується: надбавка непрацюючим пенсіонерам, які мають на своєму утриманні непрацездатних членів сім`ї, що належать до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника (стаття 30), - на кожного непрацездатного члена сім`ї в розмірі 50 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. При цьому надбавка нараховується тільки на тих членів сім`ї, які не одержують пенсійні виплати із солідарної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю, державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, допомогу на дітей одиноким матерям.

За змістом пункту «а» ч.4 та ч.6 ст.30 Закону №2262-XII непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема, діти, які не досягли 18-ти років, студенти, які навчаються за денною формою навчання у вищих навчальних закладах до закінчення навчальних закладів, але не більш як до досягнення ними 23 років.

Зважаючи на зміст вказаних вище норм Закону №2262-XII, позивач має на утриманні непрацездатних членів сім`ї - дитину-студента, який навчається за денною формою навчання у вищому навчальному закладі та який не досяг 23 років та двох дітей, які не досягли 18-ти років, а саме: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 23.11.1999 та довідкою від 09.09.2019 №0565/19 Київського національного лінгвістичного університету, згідно якої останній є студентом ІІІ курсу денного відділення факультету сходознавства; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 30.12.2003; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 20.11.2012.

За таких обставин судом встановлено, що в розумінні Закону №2262-XII позивач є непрацюючим пенсіонером, що підтверджується пенсійним посвідченням серії НОМЕР_4 від 25.09.2014 та індивідуальними відомостями про застраховану особу (форма ОК-7) від 07.10.2019, який має на своєму утриманні непрацездатних членів сім`ї, що належать до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника (стаття 30 Закону №2262-XII).

Суд не погоджується з доводами відповідача у відзиві на позовну заяву та поясненнях до відзиву, в частині того, що позивач не має права на вказану надбавку у зв`язку з перебуванням на утриманні дитини старше 18 років, а саме ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки такі доводи відповідача спростовуються як змістом норм ст.ст.16, 30 Закону №2262-XII, так і фактичними обставинами, що підтвердженні наявними у справі належними доказами.

До зазначеного вище, в матеріалах адміністративної справи наявний розрахунок пенсії позивача за вислугу років від 19.07.2019 по пенсійній справі № (Пенсійний фонд України, автоматизована система розрахунку пенсій), згідно якого до пенсії позивача встановлені надбавка у розмірі 782,00 грн. на непрацездатну дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та надбавка у розмірі 782,00 грн. на непрацездатну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що також підтверджується відповідачем у листі від 19.08.2019 №185559/03 про відмову позивачу в проведені перерахунку пенсії в частині виплати надбавки до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру. Відповідач не заперечує змісту розрахунку пенсії позивача за вислугу років від 19.07.2019 по пенсійній справі №, а тому згідно ч.1 ст.78 КАС України у суду немає обґрунтованих сумнівів щодо достовірності цих обставин.

Аналіз змісту розрахунку пенсії за вислугу років від 19.07.2019 по пенсійній справі № свідчить, що підсумок пенсії з надбавками становить 25 557,50 грн., в той же час відповідач зазначає у відзиві на позовну заяву, поясненнях до відзиву та листі від 19.08.2019 №185559/03, що розмір пенсії позивача становить лише 23 885,00 грн.

Таким чином, суд дійшов висновку, що у наявності належні докази, які підтверджують обставини невиплати на користь позивача надбавки до пенсії за вислугу років, як непрацюючому пенсіонеру, який має на своєму утриманні трьох непрацездатних членів сім`ї.

Відповідачем не надано до суду інших доказів, які б доводили зворотнє або спростовували доводи позивача та надані ним докази щодо припинення з березня 2019 року виплати надбавки до пенсії за вислугу років непрацюючому пенсіонеру, який має на своєму утриманні трьох непрацездатних членів сім`ї, в розмірі 50 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність на кожного непрацездатного члена сім`ї.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на зміст норм процесуального закону, наведені позивачем доводи та наявні у справі докази, суд вважає про наявність підстав для задоволення в цій частині заявлених позивачем вимог.

Позивачем доведені обставини припинення у березні 2019 року відповідачем виплати надбавки до пенсії за вислугу років непрацюючому пенсіонеру, який має на своєму утриманні непрацездатних членів сім`ї, тому поновлення порушеного права має бути здійснене з 01.03.2019, шляхом зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату відповідної надбавки на користь позивача.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій щодо відмови в перерахунку та виплаті пенсії за вислугу років без обмежень її максимальним розміром згідно виданої Управлінням державної охорони України довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії від 05.09.2019 №2/6-1385 та зобов`язання здійснити перерахунок та виплату в повному обсязі пенсії за вислугу років згідно виданої Управлінням державної охорони України довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії від 05.09.2019 №2/6-1385 (з урахуванням надбавок, підвищень, цільової грошової допомоги, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) без обмеження пенсії максимальним розміром.

Як уже зазначалось раніше, спеціальним законом, який регулює правовідносини в сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі та деяких інших осіб є Закон №2262-XII.

Вказаним законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Відповідно до ст.10 Закону №2262-XII обов`язок щодо нарахування та виплати пенсій покладено на органи Пенсійного фонду, а ч.18 ст.43 Закону №2262-XII визначено, що у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.

Згідно ч.1,2 ст.63 Закону №2262-XII перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону.

Окрім зазначеного, згідно ч.4 ст.63 Закону №2262-XII усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

За змістом постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2018 №121 та постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 затверджені нові збільшені розміри посадових окладів для окремих категорій посад військовослужбовців та осіб начальницького складу, які займають керівні посади, та збільшені розміри грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, що підтверджується змістом виданої Управлінням державної охорони України змістом довідки від 05.09.2019 №2/6-1385 та не заперечується відповідачем у справі.

Відповідно до п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначено, що пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.п.2,3 визначено, що Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки), та надсилає відповідну інформацію Міноборони, МВС, Національній поліції, Мін`юсту, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, ДФС, Управлінню державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, Адміністрації Держприкордонслужби, ДСНС (далі - державні органи).

Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі - уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

На підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Зважаючи на зміст вищевикладених норм Порядку проведення перерахунку пенсій, суд приходить до висновку, що визначені Порядком №45 державні органи після прийняття відповідних нормативно-правових актів, на підставі яких відбулося збільшення розмірів посадових окладів для окремих категорій посад військовослужбовців та осіб начальницького складу, які займають керівні посади, та збільшення розмірів грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу не виконали покладених на них зобов`язань згідно пунктів 2, 3 постанови Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», що підтверджується відповіддю Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 20.09.2019 №208055/02 на адвокатський запит від 17.09.2019 та відповіддю Управління державної охорони України від 24.09.2019 №2/6-734 на адвокатський запит від 17.09.2019.

Бездіяльність державних органів розцінюється судом, як звуження обсягу прав та свобод позивача, оскільки за таких обставин відбулося зменшення розміру його соціальних благ внаслідок позбавлення можливості здійснення права на перерахунок пенсії, що гарантоване нормами Конституції України, Закону №2262-XII та Порядку проведення перерахунку пенсій, а тому порушене право позивача потребує судового захисту шляхом ухвалення рішення по суті заявлених вимог.

За таких обставин, аналізуючи вказані вище норми законодавства, суд приходить до висновку, що перерахунок раніше призначених пенсій відповідно до Закону №2262-XII проводиться органами Пенсійного фонду у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців та осіб, які мають право на пенсію, на підставі повідомлення відповідними органами та надання вказаними органами відповідних довідок про розмір грошового забезпечення кожної особи (пункти 1 - 3 Порядку №45).

Тобто, перерахунок пенсій у визначеному вище порядку здійснюється виключно на підставі довідки уповноваженого органу про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

При цьому, згідно правової позиції Верховного Суду України викладеної у постанові від 22.04.2014 (справа №21-484а13) щодо застосування ст.ст. 49, 63 Закону №2262-XII, Верховний Суд України акцентує, що системний аналіз зазначених норм права дозволяє дійти висновку, що підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком проведення перерахунку, повідомляють орган ПФУ.

Зазначена вище правова позиція суду Верховного Суду України повністю узгоджується зі змістом ч.1 ст.63 Закону №2262-XII, згідно якої перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Отже, у разі відсутності у пенсійній справі необхідних для перерахунку пенсії документів, такий перерахунок здійснюється на підставі поданих пенсіонером додаткових документів.

Під час розгляду вказаної справи, суду надано докази отримання позивачем відповідної довідки із зазначенням видів грошового забезпечення, визначених ч.2 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-ХІІ, та подачі її до Пенсійного органу, разом із заявою від 17.09.2019.

Виходячи з системного аналізу наведених норм права, суд зазначає, що головні управління Пенсійного фонду України наділені повноваженнями щодо здійснення перерахунку пенсій після надходження довідок встановленого зразка.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 03.07.2018 у справі №709/2728/16-а та поставові Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.10.2019 у справі №640/19350/18.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, суд прийшов до висновку про наявність з боку відповідача порушень прав та законних інтересів позивача, оскільки законодавством чітко визначено процедуру, за якою провадиться перерахунок розміру пенсії, відповідно до ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а тому вважає за доцільне покласти обов`язок на відповідача діяти у відповідності до Порядку, що означає здійснення належного та допустимого захисту порушених прав та інтересів позивача.

Відповідно до ч.ч.2,3 ст.51 Закону №2262-XII визначено, що перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Постанова Кабінету Міністрів України від 28.02.2018 №121 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 19.10.2016 №718» набрала чинності 07.03.2018, а Постанова Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» набрала чинності 01.03.2018.

Враховуючи зміст ч.ч.2,3 ст.51 Закону №2262-XII та фактичні обставини справи, перерахунок має бути проведений з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії, тобто з 01.04.2018.

Крім того, рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016 у справі №1-38/2016 визнано неконституційним положення ч.7 ст.43 Закону №2262-XII, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Згідно з п.2 резолютивної частини цього рішення визнані неконституційними положення втрачають чинність з дня ухвалення рішення.

Суд вважає, що внесені Законом України від 06.12.2016 №1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» зміни до ч.7 ст.43 Закону №2262-XII, яка визнана неконституційною і втратила чинність, самі по собі не створюють підстав для обмеження максимального розміру пенсії.

Аналогічних висновків дійшов Касаційний адміністративний суд Верховного Суду в постанові від 03.10.2018 у справі №127/4267/17.

Враховуючи зміст рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016, перерахунок пенсії позивача на підставі виданої Управлінням державної охорони України довідки від 05.09.2019 №2/6-1385 повинен бути здійснений без обмеження її максимальним розміром.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Європейський Суд з прав людини, у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 01.07.2003, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини у справі «Суханов та Ільченко проти України» (заяви №№ 68385/10 та 71378/10) від 26.09.2014 за певних обставин «законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних Судів, якою підтверджується його існування.

Згідно зі ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичні особі гарантовано право мирно володіти своїм майном. При цьому зазначено, що ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Таким чином, з точки зору положень ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі сторони відповідача мало місце втручання у право власності позивача і таке втручання не було законним.

За таких обставин суд дійшов висновку, що заперечень і доказів, які б спростовували наведені позивачем обставини відповідачем не надано, правомірності своїх дій не доведено, а тому суд дійшов висновку, що вимоги позивача повністю доведені матеріалами справи, заперечення відповідача по суті позовних вимог є необґрунтованими, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Крім того, Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції, як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п. 53 рішення у справі Ковач проти України від 07.02.2008, п.59 рішення у справі Мельниченко проти України від 19.10.2004, п.50 рішення у справі Чуйкіна проти України від 13.01.2011, п.54 рішення у справі Швидка проти України від 30.10.2014 тощо).

Суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо позбавлена можливості реалізувати свої права.

У відповідності до ч.2 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Обираючи спосіб захисту порушеного права, слід врахувати положення статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний спосіб юридичного захисту), згідно яких під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Отже, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Надаючи оцінку кожному окремому специфічному доводу всіх учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Наведена позиція ЄСПЛ також застосовується у практиці Верховним Судом, що, як приклад, відображено у постанові від 28.08.2018 (справа № 802/2236/17-а).

За таких обставин, в межах заявлених позовних вимог та на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, виходячи з наведених висновків в цілому, проаналізувавши всі обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору на підставі п.13 ч.1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно посвідчення має пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій та понесення інших витрат ним не підтверджено, стягнення з відповідача судові витрати не підлягають.

Керуючись ст.ст.72-77, 139, 241-246, 257-263, 371, 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16; ) щодо відмови ОСОБА_1 у нарахуванні та виплаті надбавки до пенсії за вислугу років, як непрацюючому пенсіонеру, який має на своєму утриманні непрацездатних членів сім`ї, в розмірі 50 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність на кожного непрацездатного члена сім`ї.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16; ) здійснити нарахування та виплату на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ), починаючи з 01.03.2019, надбавки до пенсії за вислугу років, як непрацюючому пенсіонеру, який має на своєму утриманні непрацездатних членів сім`ї, в розмірі 50 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність на кожного непрацездатного члена сім`ї, а саме на непрацездатну дитину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацездатну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , непрацездатну дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ) щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку та виплаті пенсії за вислугу років без обмежень її максимальним розміром, призначеної згідно з Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», виходячи з розміру грошового забезпечення за посадою першого заступника начальника Управління державної охорони України, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 19.10.2016 №718 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців та осіб начальницького складу» із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2018 №121, постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» згідно виданої Управлінням державної охорони України довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії від 05.09.2019 №2/6-1385.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16; ) здійснити перерахунок та виплату в повному обсязі пенсії за вислугу років у розмірі 65% грошового забезпечення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_5 ), призначеної згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», виходячи з розміру грошового забезпечення за посадою першого заступника начальника Управління державної охорони України, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 19.10.2016 №718 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців та осіб начальницького складу» із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2018 №121 та постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» згідно виданої Управлінням державної охорони України довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії від 05.09.2019 №2/6-1385 (з урахуванням надбавок, підвищень, цільової грошової допомоги, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) без обмеження пенсії максимальним розміром, починаючи з 01.04.2018 з урахуванням проведених виплат, здійснити виплату суми недоплаченої частини основного розміру пенсії з 01.04.2018, з урахуванням проведених раніше виплат.

Судові витрати присудженню не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст.293, 295-297 КАС України з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини першої Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції згідно з Законом України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Суддя В.П. Шулежко