Справа № 640/18406/19
Суддя: Аверкова В.В.
Дата ухвалення: 2020-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2020 року м. Київ № 640/18406/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Аверкової В.В. при секретарі судового засідання Ващенку В.А.

за участі представників учасників справі:

від позивача - Циба О.В.

від відповідача - 1 - Демеденко О.О.

від відповідача - 2 - Косянчук Л.Г.

від третьої особи - не з`явився

розглянувши у судовому засіданні адміністративну справу:

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Розважальний комплекс

"Світлана"

до 1) Департаменту міського благоустрою Виконавчого органу Київської міської

ради (Київської міської державної адміністрації);

2) Комунального підприємства "Київблагоустрій"

третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю "Профіт-Рент"

про визнання протиправними та скасування припису від 17 вересня 2019 року та

доручення від 23 вересня 2019 року №064-5368,

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Розважальний комплекс "Світлана" звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Департаменту міського благоустрою Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Комунального підприємства "Київблагоустрій" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) в якому просить суд:

- визнати протиправними та скасувати припис Комунального підприємства "Київблагоустрій" від 17 вересня 2019 року № 1918079 та доручення Департаменту міського благоустрою Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 064-5368 від 23 вересня 2019 року;

- заборонити Департаменту міського благоустрою Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Комунальному підприємству "Київблагоустрій" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) приймати рішення, вживати заходи щодо здійснення демонтажу об`єкта нерухомого майна, розташованого за адресою: місто Київ, Чоколівський бульвар , 21 , загальною площею 217,4 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, земельна ділянка місця розташування: кадастровий номер: :72:085:006, площа: 0,0228 га, право власності зареєстровано 07 березня 2019 року, номер запису про право власності: 00608439, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 45864317 від 07 березня 2019 року, ОСОБА_1 , КП «Реєстраційний центр реєстрації нерухомості та бізнесу», власник Товариство з обмеженою відповідальністю "Розважальний комплекс "Світлана", .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що об`єкт нерухомого майна, який знаходиться за адресою: м. Київ, Чоколівський бульвар, 21, РНОНМ 000, власник ТОВ "Розважальний комплекс "Світлана", , не може бути віднесений до тимчасових споруд, оскільки не відповідає їх законодавчо передбаченим кваліфікаційним характеристикам та є об`єктом нерухомості у розумінні статті 181 Цивільного кодексу України, адже не може бути переміщений без втрати його цільового призначення.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 жовтня 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 листопада 2019 року призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В матеріалах справи наявна копія договору оренди нежитлових приміщень від 03 травня 2019 року, відповідно до якого ТОВ "Розважальний комплекс "Світлана" - Орендодавець, ТОВ "Профіт-Рент" - Орендар.

Відповідно п. 1.1 вказаного договору Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування без права викупу нежитлові приміщення, що знаходиться за адресою: м. Київ, Чоколівський бульвар, 21.

Пунктом 2.1 вказаного договору встановлено, що договір набуває чинності з моменту підписання його сторонами та діє протягом 35 календарних місяців, а саме: до 03 квітня 2022 року.

Частиною другою статті 49 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов`язки. Вони можуть бути залучені до участі у справі також за клопотанням учасників справи. Якщо адміністративний суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до судового розгляду встановить, що судове рішення може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. Вступ третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, не має наслідком розгляд адміністративної справи спочатку.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 грудня 2019 року залучено до участі у справі Товариство з обмеженою відповідальністю "Профіт-Рент" в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору.

У судовому засіданні 18 лютого 2020 року представник позивача адміністративний позові підтримав, представник відповідача - 2 заперечив проти задоволення позовних вимог.

В обґрунтування позиції відповідачі зазначили Департамент міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) наділений повноваженнями виносити припис, вживати заходи щодо демонтажу, приймати відповідні рішення про демонтаж та здійснювати демонтаж щодо об`єктів, які належать до тимчасових споруд у розумінні Правил благоустрою. За відсутності дозвільної документації й були прийняті спірні рішення щодо об`єкту нерухомого майна, який знаходиться за адресою: м. Київ, Чоколівський бульвар, 21, РНОНМ 000, власник ТОВ "Розважальний комплекс "Світлана", .

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

17 вересня 2019 року посадовою особою Департаменту міського благоустрою Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) винесено припис № 1918079, яким встановлено порушення Правил благоустрою у Солом`янському районі, бульвар Чоколівський, 21, яке вчинено Товариством з обмеженою відповідальністю "Розважальний комплекс "Світлана", на підставі правил благоустрою міста Києва, затверджених рішенням Київської міської ради від 25 грудня 2008 року № 1051/1051, запропоновано усунути порушення шляхом надання дозвільної документації на розміщення тимчасових споруд. Зазначено, що у разі відсутності дозвільної документації - демонтувати тимчасову споруду власними силами та відновити благоустрій в 3-х денний строк.

Вказаний припис отриманий директором Товариства з обмеженою відповідальністю "Розважальний комплекс "Світлана" 17 вересня 2019 року, що підтверджується підписом на вказаному приписі та не оскаржується відповідачами.

23 вересня 2019 року Департаментом міського благоустрою Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) винесено доручення № 064-5368, яким доручено Комунальному підприємству "Київблагоустрій" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) вжити заходи шляхом демонтажу наступних самовільно встановлених елементів благоустрою: тип об`єкту - павільйон, адреса - Чоколівський бульвар, 21, назва підприємства - Товариство з обмеженою відповідальністю "Розважальний комплекс "Світлана", № припису - 1918079 від 17 вересня 2019 року.

Вирішуючи адміністративну справу по суті, суду слід встановити, наявність дозвільної документації у Товариства з обмеженою відповідальністю "Розважальний комплекс "Світлана", чи є що об`єкт нерухомого майна, який знаходиться за адресою: м. Київ, Чоколівський бульвар, 21, РНОНМ 000, власник ТОВ "Розважальний комплекс "Світлана", тимчасовою спорудою, відповідно перевірити правомірність прийняття оскаржуваних приписів та доручення із відповідним дослідженням повноважень Департаменту міського благоустрою Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Комунального підприємства "Київблагоустрій" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише па підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою населених пунктів, заходи створення умов, сприятливих для життєдіяльності людини визначено Законом України від 06 вересня 2005 року № 2807-IV «Про благоустрій населених пунктів» (далі - Закон № 2807-IV).

Відповідно до частини 1 статті 7 вказаного Закону до повноважень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, у сфері благоустрою населених пунктів, належить: забезпечення формування державної політики у сфері благоустрою населених пунктів; здійснення координації діяльності місцевих органів виконавчої влади у цій сфері; забезпечення в межах своїх повноважень розроблення державних і регіональних програм благоустрою населених пунктів; розроблення в установленому законом порядку державних стандартів, норм і правил у цій сфері; здійснення в межах своїх повноважень нормативно-методичного забезпечення у цій сфері.

Управління у сфері благоустрою населених пунктів здійснюють Кабінет Міністрів України, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації, органи місцевого самоврядування та інші органи влади в межах їх повноважень (стаття 5 Закону № 2807-IV).

Відповідно до статті 34 Закону № 2807-IV правила благоустрою території населеного пункту (далі - Правила) - нормативно-правовий акт, яким установлюються вимоги щодо благоустрою території населеного пункту.

Правила розробляються на підставі Типових правил благоустрою території населеного пункту (далі - Типові правила) для всіх сіл, селищ, міст і затверджуються відповідними органами місцевого самоврядування.

Типові правила розробляються та затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

У разі якщо відповідною сільською, селищною, міською радою не прийнято рішення про затвердження Правил, застосовуються Типові правила.

Орган місцевого самоврядування забезпечує вільний доступ населення до затверджених Правил.

Правила включають: порядок здійснення благоустрою та утримання територій об`єктів благоустрою; вимоги до впорядкування територій підприємств, установ, організацій; вимоги до утримання зелених насаджень на об`єктах благоустрою - територіях загального користування; вимоги до утримання будівель і споруд інженерного захисту території; вимоги до санітарного очищення території; розміри меж прилеглої до підприємств, установ та організацій території у числовому значенні; порядок розміщення малих архітектурних форм; порядок здійснення самоврядного контролю у сфері благоустрою населених пунктів; інші вимоги, передбачені цим та іншими законами.

Правила не можуть передбачати обов`язок фізичних і юридичних осіб щодо отримання будь-яких дозволів, погоджень або інших документів дозвільного характеру, а також повноважень органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, підприємств, установ, організацій, утворених такими органами, видавати зазначені документи.

Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 27 січня 2011 року N 94 затверджено Положення про Департамент міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі по тексту Положення № 94).

Відповідно до підпункту 6.7 пункту 6 Положення № 94 Департамент має право здійснювати в установленому порядку заходи щодо демонтажу та очищення території міста від безхазяйного майна, самовільно розміщених (встановлених) тимчасових споруд, малих архітектурних форм, елементів благоустрою, рекламних носіїв, засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі, об`єктів сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі, покинутих будівельних матеріалів і конструкцій, транспортних засобів у місті Києві тощо та давати доручення на їх демонтаж (переміщення).

Рішенням Київської міської ради II сесії VI скликання від 25 грудня 2008 року № 1051/1051 затверджені Правила благоустрою, які визначають правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою міста і спрямовані на створення умов, сприятливих для життєдіяльності людини.

Згідно з положеннями розділу І Правил благоустрою тимчасова споруда - це споруда функціонального (в тому числі для здійснення підприємницької діяльності), декоративно-технологічного призначення, в тому числі мала архітектурна форма, яка виготовляється з полегшених збірних конструкцій та встановлюється без улаштування заглибленого фундаменту тощо.

В свою чергу поняття «тимчасові споруди для проваджений підприємницької діяльності» міститься в ст. 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року № 3038-VI, та наведено наступним чином: тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - це одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

Підпунктом 13.3.1 пункту 13.3 розділу XIII Правил благоустрою передбачено, що у разі виявлення самовільно розміщених (встановлених) малих архітектурних форм, тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, в т. ч. тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально- культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, паспорти прив`язки яких анульовані або строк дії яких закінчився, самовільно розміщених (встановлених) засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі (автомагазини, автокафе, автокав`ярні, авторозвозки, автоцистерни, лавки-автопричепи, візки, спеціальне технологічне обладнання (низькотемпературні лотки-прилавки) тощо), об`єктів сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі (на розміщення яких відсутні оформлені в установленому порядку документи) уповноважені особи Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації"), структурних підрозділів з питань контролю за благоустроєм районних в місті Києві державних адміністрацій, комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київблагоустрій» вносять припис його власнику (користувачу або особі, яка здійснила розміщення (встановлення)) з вимогою усунення порушень шляхом проведення демонтажу малої архітектурної форми, тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально- культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, демонтажу (переміщення) засобу пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі, об`єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі із зазначенням строку демонтажу (переміщення) відповідно до абзаців другого і третього цього підпункту.

Згідно із пунктом 13.3.2 Правил благоустрою у разі якщо власники (користувачі або особи, які здійснили розміщення (встановлення)) малої архітектурної форми, тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, об`єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі не здійснили демонтаж в строки, зазначені в приписі, Департамент міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), районні в місті Києві державні адміністрації вживають заходів щодо демонтажу самовільно розміщеної (встановленої*) малої архітектурної форми, тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, об`єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі, а Департамент промисловості та розвитку підприємництва - щодо демонтажу об`єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі на підставі рішень, зазначених у підпункті 13.3.3 пункту 13.3 цих Правил, за кошти міського бюджету або з інших джерел, не заборонених законодавством, з наступним відшкодуванням усіх витрат згідно з абзацом 3 цього підпункту.

Відповідно до пункту 20.2.1 Правил благоустрою у разі виявлення тимчасової споруди (малої архітектурної форми), встановлений (або невстановлений) власник (користувач) якої створив причини та умови, які можуть спричинити порушення благоустрою, посадова особа контролюючого органу зобов`язана скласти та видати офіційний документ - припис з дотриманням вимог цього Положення.

Пунктом 13.3 Правил благоустрою визначено порядок демонтажу малих архітектурних форм, засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі, майданчиків для харчування біля стаціонарних закладів ресторанного господарства та тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності.

З аналізу наведених правових норм випливає, що Департамент міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) наділений повноваженнями виносити припис, вживати заходи щодо демонтажу, приймати відповідні рішений про демонтаж та здійснювати демонтаж виключно щодо об`єктів, які належать до тимчасових споруд у розумінні Правил благоустрою.

Так, відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 158854930 від 07 березня 2019 року, за адресою м. Київ, Чоколівський бульвар, 21 знаходить об`єкт нерухомого загальною площею 217,4 кв.м, реєстраційний помер об`єкта нерухомого майна 000, земельна ділянка місця розташування: кадастровий номер: :72:085:006, площа: 0,0228 га, право власності на вказаний об`єкт нерухомого майна зареєстровано 07.03.2019, номер запису про право власності: 00608439, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 45864317 від 07.03.2019, ОСОБА_1 , КП «Реєстраційний центр реєстрації нерухомості та бізнесу», форма власності: приватна, власник: TOB «Розважальний комплекс «Світлана», .

Вказаний об`єкт нерухомого майна знаходиться на земельній ділянці кадастровий номер: :72:085:006, площа: 0,0228 га, право оренди на яку підтверджується Договором про поновлення договору оренди земельної ділянки від 09 жовтня 2015 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, Литвин A .C. , реєстровий № 456, строк дії договору - 5 років (п.3 Договору оренди земельної ділянки).

Доказів зворотного, або ознак неправомірності перебування об`єкт нерухомого майна на вищевказаній земельній ділянці суду не надано.

Вказане підтверджується також Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо спірного нерухомого майна від 25 вересня 2019 року № 182350443.

Таким чином, спірному об`єкту нерухомого майна присвоєно адресу (копія наказу Департаменту міського благоустрою Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 1323 від 23 жовтня 2019 року міститься в матеріалах справи), право власності зареєстровано у встановленому порядку, відповідно до технічного паспорту має фундамент, наведене у сукупності унеможлює віднесення об`єкту нерухомого майна розташованого за адресою: місто Київ, Чоколівський бульвар, 21 , загальною площею 217,4 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000 до тимчасових споруд.

Суд зазначає, що державна реєстрація права власності TOB «Розважальний комплекс «Світлана» на нежитлові приміщення за адресою: місто Київ, Чоколівський бульвар, 21, загальною площею 217,4 кв.м безумовно свідчить про відсутність підстав вважати такий об`єкт тимчасовою спорудою.

Відповідно, вказаний об`єкт нерухомого майна не може бути віднесений до тимчасових споруд, оскільки не відповідає їх законодавчо передбаченим кваліфікаційним характеристикам та є об`єктом нерухомості у розумінні етапі 181 Цивільного кодексу України, адже не може бути переміщений без втрати його цільового призначення.

Суд погоджується із твердженням позивача, що належне Товариству з обмеженою відповідальністю "Розважальний комплекс "Світлана" нерухоме майно не відповідає законодавчо визначеному поняттю тимчасової споруди (ТС) та малої архітектурної форми, а відтак посилання Відповідача-1 на порушення позивачем пункту 20.1.1 Правил благоустрою міста Києва, затверджених Рішенням Київської міської ради від 25 грудня 2008 року № 1051/1051, є помилковим, оскільки вказаний пункт Правил благоустрою, як і взагалі Правила благоустрою, регламентують порядок розміщення та використання саме тимчасових споруд та малих архітектурних форм.

Доводи відповідача про ненадання дозвільної документації відхиляються судом, оскільки у позивача відсутня дозвільна документація на тимчасову споруду, оскільки як встановлено судом спірний об`єкт нерухомості не має ознак тимчасової споруди.

Суд зазначає, що головною рисою індивідуальних актів є їхня конкретність (чіткість), а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб`єктами владних повноважень, які видають такі акти; розв`язання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань, настанов для їх розв`язання що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата, конкретної особи або осіб; чітка відповідність такого акта нормам чинного законодавства.

Європейським Судом з прав людини у рішенні по справі "Суомінен проти Фінляндії" від 01 липня 2003 року вказано, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Отже, рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Згідно пункту 20.1.1 Правил до відповідальності за порушення у сфері благоустрою притягуються особи, винні у:

- порушенні вимог Законів України "Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення", "Про відходи" та "Про охорону навколишнього природного середовища";

- порушенні встановлених державних стандартів, норм і цих Правил;

- проектуванні об`єктів благоустрою міста Києва з порушенням вимог Правил забудови міста Києва та державних будівельних норм;

- порушенні режиму використання й охорони територій та об`єктів рекреаційного призначення;

- самовільному зайнятті території (частини території) об`єкта благоустрою;

- пошкодженні (руйнуванні чи псуванні) вулично-дорожньої мережі, інших об`єктів благоустрою;

- знищенні або пошкодженні зелених насаджень чи інших об`єктів озеленення;

- забрудненні (засміченні) території;

- самовільному наклеюванні оголошень, інформаційно-агітаційних плакатів, реклами, листівок тощо та нанесенні написів, малюнків тощо на об`єктах благоустрою території міста;

- неналежному утриманні об`єктів благоустрою, зокрема покриття доріг, тротуарів, освітлення території тощо;

- створюванні умов, які ускладнюють або унеможливлюють прибирання об`єктів та елементів благоустрою.

Проте, спірний припис не містять вказівки на конкретний пункт порушення позивачем благоустрою, а лише зазначено послання на Правила благоустрою міста Києва, при цьому, під час розгляду справи відповідачами не надано пояснень та доказів на підтвердження того, які саме порушення допущені позивачем у сфері благоустрою.

Відповідно до пункту 19.1.1 Правил благоустрою міста Києва контроль за станом благоустрою міста, а також контроль за дотриманням та здійсненням заходів, спрямованих на виконання вимог Закону України "Про благоустрій населених пунктів", цих Правил здійснюється Департаментом міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), яке виконує функції інспекції з питань благоустрою в м. Києві, та управліннями (відділами) контролю за благоустроєм виконавчих органів районних у м. Києві рад (районних у м. Києві державних адміністрацій), а також Головним управлінням МВС України в м. Києві, іншими структурними підрозділами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), в межах наданих повноважень, комунальними підприємствами, установами та організаціями, які несуть відповідальність за належне утримання об`єктів благоустрою.

Водночас, згідно пункту 20.2.1 Правил благоустрою міста Києва, якщо під час перевірки виявлені причини та умови, які можуть спричинити порушення благоустрою, посадова особа контролюючого органу зобов`язана скласти та видати офіційний документ - припис, який є обов`язковим для виконання в термін до трьох діб особами, які є відповідальними за утримання об`єктів благоустрою.

У разі виявлення тимчасової споруди (малої архітектурної форми), встановлений (або невстановлений) власник (користувач) якої створив причини та умови, які можуть спричинити порушення благоустрою, посадова особа контролюючого органу зобов`язана скласти та видати офіційний документ - припис з дотриманням вимог Положення про порядок розміщення тимчасових споруд у м. Києві, затвердженого рішенням Київської міської ради "Про запровадження принципу організаційної єдності з видачі дозволів на розміщення тимчасових споруд у м. Києві" від 21.05.2009 № 462/1518. У такому випадку одна копія припису наклеюється на тимчасову споруду (малу архітектурну форму) поряд з Ордером на розміщення тимчасової споруди (у разі його наявності) або на фронтальній частині такої тимчасової споруди (малої архітектурної форми), а ще одна копія вручається особисто присутньому власнику (користувачу), надсилається власникові тимчасової споруди (малої архітектурної форми) поштою (цінним листом з описом вкладення) за адресою, зазначеною в Ордері на розміщення тимчасової споруди (у разі його наявності). Посадова особа, яка винесла припис, здійснює фотофіксацію наклеєного припису поряд з Ордером на розміщення тимчасової споруди (малої архітектурної форми) у випадку його наявності або на фронтальній частині тимчасової споруди (малої архітектурної форми). При цьому щонайменше на одній з фотографій має бути чітко та розбірливо видно інформацію про номер та дату складення припису.

Матеріали фотофіксації долучаються до припису, про що в приписі робиться відповідний запис, а власник (користувач) тимчасової споруди (малої архітектурної форми) вважається повідомленим про винесення припису належним чином.

Наведене свідчить, що винесення припису є результатом проведеної перевірки, в якому власнику пропонується надати в певний строк проектно-дозвільну документацію на розміщення тимчасової споруди або усунути порушення шляхом демонтажу тимчасової споруди власними силами в разі відсутності відповідних дозвільних документів.

Проте, матеріали справи не містять доказів вручення позивачу або направлення засобами поштового зв`язку спірного припису, які був наклеєний на перевіряємий об`єкт нерухомості.

Пунктом 13.3 Правил благоустрою міста Києва визначено порядок демонтажу малих архітектурних форм, засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі, майданчиків для харчування біля стаціонарних закладів ресторанного господарства та тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності.

Зокрема, згідно з підпунктом 13.3.3 пункту 13.3 розділу XIII Правил благоустрою міста Києва для проведення демонтажу (переміщення) засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі створюється комісія у складі представників Департаменту промисловості та розвитку підприємництва, структурного підрозділу з питань контролю за благоустроєм районної в місті Києві державної адміністрації та/або Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища, підприємства, яке здійснює демонтаж (переміщення), перевезення, зберігання засобу пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі, представника міліції, власника (користувача або особи, яка здійснила розміщення (встановлення)) (у разі його присутності).

За результатами проведеної роботи комісії складають акти демонтажу (переміщення) у двох примірника.

Отже, наведеними правовими нормами визначено процедуру здійснення уповноваженими органами демонтажу самовільно розміщеної (встановленої) тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, яка включає в себе наступні етапи:

- винесення припису з вимогою усунути порушення;

- у разі невиконання суб`єктом господарювання вимог припису, Департамент міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), районні в місті Києві державні адміністрації вживають заходів щодо демонтажу самовільно розміщеної (встановленої) тимчасової споруди шляхом прийняття рішення про демонтаж самовільно розміщеної (встановленої) тимчасової споруди;

- проведення демонтажу самовільно розміщеної (встановленої) тимчасової споруди у складі комісії, за результатами якого складаються акти.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що спірний об`єкт належить позивачу на праві приватної власності, що підтверджується правовстановлюючими документами.

Також, суд дійшов висновку, що позивачем було доведено, що спірне приміщення не є тимчасовою, як стверджують відповідачі, що підтверджується наявними в матеріалах справи технічним паспортом, свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.

При цьому, суд зазначає, що відповідачами не надано жодних належних та допустимих доказів, що спірна споруда є тимчасовими, в той час, коли позивачем такі обставини підтверджені належними та допустимими доказами.

З огляду на викладене, суд вважає обґрунтованою позовну вимогу про визнання протиправним та скасування припису Департаменту міського благоустрою Виконавчого органу Київської міської ради від 17 вересня 2019 року № 1918079, а з огляду на похідність оскаржуваного доручення від припису від 17 вересня 2019 року № 1918079, суд вважає і обґрунтованою вимогу про скасування доручення Департаменту міського благоустрою Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 064-5368 від 23 вересня 2019 року.

Відтак, адміністративний позов в частині визнання протиправними та скасування винесених Департаментом міського благоустрою Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) припису від 17 вересня 2019 року № 1918079 та доручення № 064-5368 від 23 вересня 2019 року підлягає задоволенню.

В частині вимоги про заборону Департаменту міського благоустрою Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Комунальному підприємству "Київблагоустрій" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) приймати рішення, вживати заходи щодо здійснення демонтажу об`єкта нерухомого майна, розташованого за адресою: місто Київ, Чоколівський бульвар, 21, загальною площею 217,4 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, земельна ділянка місця розташування: кадастровий номер: :72:085:006, площа: 0,0228 га, право власності зареєстровано 07 березня 2019 року, номер запису про право власності: 00608439, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 45864317 від 07 березня 2019 року, ОСОБА_1 , КП «Реєстраційний центр реєстрації нерухомості та бізнесу», власник Товариство з обмеженою відповідальністю "Розважальний комплекс "Світлана", суд зазначає, що вказана вимога вже розглянута в межах заяви про забезпечення позову.

Зокрема, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 жовтня 2019 року, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного суду від 10 грудня 2019 року у забезпеченні позову відмолено, зазначено згідно з абз. 2 п. 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 N 2 "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Таким чином, вирішуючи по суті вимогу про заборону Департаменту міського благоустрою Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Комунальному підприємству "Київблагоустрій" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) приймати рішення, вживати заходи щодо здійснення демонтажу об`єкта нерухомого майна, розташованого за адресою: місто Київ, Чоколівський бульвар, 21, загальною площею 217,4 кв.м, з огляду на скасування припису від 17 вересня 2019 року № 1918079 та доручення № 064-5368 від 23 вересня 2019 року, підстави для її задоволення відсутні, оскільки скасування спірного припису та доручення вже унеможливлює вчинення заходів щодо здійснення демонтажу об`єкта нерухомого майна.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з п. 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. " від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Європейським судом з прав людини у рішенні у справі "Trofimchuk проти України", від 28.10.2010 № 4241/03 зазначено, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

Крім того, судом враховується, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачами не доведено правомірність винесення оскаржуваних рішень, з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Розважальний комплекс "Світлана" підлягає частковому задоволенню.

Керуючись вимогами статтей 72 - 77, 90, 139, 241 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Розважальний комплекс "Світлана" (03087, м. Київ, бул. Чоколівський, буд. 21, ) - задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати припис Комунального підприємства "Київблагоустрій" (03057, м. Київ, вул. Дегтярівська, 31, кор. 2, ) від 17 вересня 209 року № 1918079.

3. Визнати протиправним та скасувати доручення Департаменту міського благоустрою Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (04074, м. Київ, вул. Вишгородська, буд. 21, ).

4. В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Згідно з частиною першою статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Частина перша статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.В. Аверкова

Повний текст рішення виготовлений 28.02.2020.