Справа № 200/420/20-а
Суддя: Смагар С.В.
Дата ухвалення: 2020-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2020 р. Справа№200/420/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Смагар С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Керівника Слов`янскої місцевої прокуратури Донецької області в інтересах держави (84122, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Центральна, 3в)

до 1) Лиманської міської ради Донецької області (, 84400, Донецька область, м. Лиман, вул. Незалежності, 46), 2) Комунального підприємства «Лиманський «Зеленбуд» (, 84400, Донецька область, м. Лиман, вул. Костянтина Гасієва, 8а)

про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Керівник Слов`янскої місцевої прокуратури Донецької області в інтересах держави звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Лиманської міської ради Донецької області, Комунального підприємства «Лиманський «Зеленбуд» про визнання протиправною бездіяльності відповідачів щодо обов`язку здійснення повноважень в частині проведення технічної інвентаризації та паспортизації, розробки та затвердження планів паспортизації та технічної інвентаризації об`єкту благоустрою населення, а саме дитячого спортивного майданчику, розташованого по провулку Телеграфному м. Лиман Донецької області (інвентаризаційний номер 109900110, балансоутримувач - КП «Лиманський «Зеленбуд»), зобов`язання Лиманську міську раду та КП «Лиманський «Зеленбуд» вчинити дії щодо проведення технічної інвентаризації та паспортизації дитячого спортивного майданчику, розташованого на території Лиманської міської ради Донецької області, а саме дитячого спортивного майданчику, розташованого по провулку Телеграфному м. Лиман Донецької області (інвентаризаційний номер 109900110, балансоутримувач - КП «Лиманський «Зеленбуд»).

13 січня 2020 року суд прийняв до розгляду позовну заяву та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що загрозою порушення інтересів держави у сфері охорони дитинства в даному випадку є бездіяльність Лиманської міської ради, що виражається у не проведені паспортизації об`єкта благоустрою, що є компетенцією міської ради, а саме: дитячого спортивного майданчика розташованого за адресою: Донецька область, м. Лиман, провулок Телеграфний. Даний факт негативно впливає на організацію належного утримання територій і споруд, а зважаючи на цільове призначення таких об`єктів, невиконання суб`єктами благоустрою своїх обов`язків у цій сфері може призвести до настання тяжких наслідків або шкоди користувачам, у тому числі дітям.

Лиманською міською радою Донецької області (відповідач 1) на адресу суду надано відзив на позовну заяву позивача, в якому відповідач 1 заперечив проти задоволення позовних вимог позивача та просив суд відмови у їх задоволенні в повному обсязі. В обґрунтування поданих заперечень відповідач 1 зауважив на відсутність підстав позивача для представництва у суді по даній справі, з огляду на те, що керівником Слов`янської місцевої прокуратури не було дотримано вимог частини 4 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» в частині повідомлення відповідачів з повідомленням про представництво у суді по даній справі. Також, відповідач 1 заперечив щодо того, згідно пункту 1.4 Інструкції з проведення технічної інвентаризації та паспортизації об`єктів благоустрою населених пунктів технічна інвентаризація та паспортизація об`єктів благоустрою проводяться власником, балансоутримувачем або виконавцем на підставі договору із замовником або самостійно. У той час, як зауважив відповідач 1, згідно наданих позивачем документів вбачається, що власник або балансоутримувач дитячого спортивного майданчику, розташованого по пров. Телеграфному м. Лиман Донецької області не встановлений.

Комунальне підприємство «Лиманський «Зеленбуд» (відповідач 2) також заперечив проти задоволення позовних вимог позивача та просив суд відмовити у їх задоволенні в повному обсязі. У наданому на адресу суду відзиві відповідач 2 відзначив, що керівником Слов`янської місцевої прокуратури не було виконано вимоги частини 4 статті 23 Закону України «Про прокуратуру», а тому, позивач не мав підстав для представництва по даній справі у суді, що є підставою для відмови у задоволені позову. Також, відповідач 2 мотивуючи вимоги поданих заперечень повідомив, що ним було надіслано листа до Лиманської міської ради Донецької області (як засновника) з проханням щодо виділення з місцевого бюджету коштів у сумі 49580грн. для проведення робіт з технічної інвентаризації та паспортизації дитячих ігрових майданчиків, які розташовані на території міста Лиман та Лиманської ОТГ, до яких належить і дитячий майданчик розташований по провулку Телеграфному, м. Лиман Донецької області. Також, відповідач 2 повідомив, що на комісії з питання щодо проведення заходу «Технічної інвентаризації та паспортизації об`єктів благоустрою (дитячі майданчики) на суму 49580 грн. було прийнято задовільне рішення та зазначене питання буде розглянуто на черговій сесії міської ради 20 лютого 2020 року.

19 лютого 2020 року на адресу суду надійшла відповідь позивача на відзив відповідача 1 та відповідача 2. Щодо доводів відповідачів про неповідомлення про представництво інтересів держави в суді позивач пояснив, що у порушеному в позовній заяві питанні захист інтересів держави у сфері охорони дитинства органи, які повинні здійснювати такий захист, не здійснювали передбачені повноваження, допустили протиправну бездіяльність, тому виступають відповідачами у справі, не мають статусу позивача та не потребують здійснення стосовно них повідомлення про представництво з боку прокурора. Також, посилаючись на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену в її постанові від 26 червня 2019 року по справі № 587/430/16-ц, позивач відзначив, що суд самостійно перевіряє чи справді відсутній орган, що мав би для захисту інтересів держави звернутися до суду з таким позовом як заявив прокурор. Щодо доводів Лиманської міської ради про не встановлення власника майданчику позивач заперечив, що КП «Лиманський «Зеленбуд» є балансоутримувачем об`єкту благоустрою комунальної власності з інвентаризаційним номером 109900110, що підтверджується наданою інформацією згідно листа від 20 грудня 2019 року № 1643. Крім того, позивач заперечив проти доводів КП «Лиманський «Зеленбуд» щодо вжиття комунальним підприємством заходів з метою технічної інвентаризації та паспортизації об`єктів благоустрою та зазначив, що вимоги відповідача про відмову у задоволенні позову прокуратури є безпідставними.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

Судом встановлено, що у відповідь на запит позивача щодо надання інформації та копії документів стосовно дитячих майданчиків, які розташовані в м. Лиман по провулку Телеграфному листом від 20 грудня 2019 року вих. № 1643 Комунальне підприємство «Лиманське «Зеленбуд» повідомило, що на підставі рішення Краснолиманської міської ради від 25 березня 2009 року № 5/29-2733 дитячі ігрові майданчики, які розташовані за адресою: м. Лиман, провулок Телеграфний були передані в оперативне управління КП «Лиманський «Зеленбуд»». Основні засоби у вигляді «дитячі майданчики» оприбутковуються лише на підставі рішення сесії та Акту прийому-передачі на рахунок 109 «Інші основні засоби» балансу підприємства.

Так, зі змісту рішення Краснолиманської міської ради від 25 березня 2009 року № 5/29-2733 «Про передачу об`єктів комунальної власності в оперативне ведення КП «Краснолиманський «Зеленбуд» вбачається, що з метою здійснення ефективних, комплексних заходів з утримання території міста Красний Лиман у належному стані, їх санітарного очищення, збереження об`єктів загального користування, а також природних ландшафтів, інших природних комплексів і об`єктів, надання послуг у рослинництві, облаштованість ландшафту, включаючи закладення та утримання парків і садів, кладовищ, зелених насаджень уздовж автошляхів, залізниць, берегів та інших шляхів сполучення міська рада вирішила вилучити з оперативного управління КП «Краснолиманська ЖЕК» і оперативного управління ПП «Лиманбудсервіс» об`єкти комунальної власності згідно додатків №1,2 та передати в оперативне управління КП «Краснолиманський «Зеленбуд» об`єкти комунальної власності територіальної громади м. Красний Лиман згідно додатків № 3,4.

Судом також встановлено, що відповідачем 2 на адресу міського голови направлено лист від 10 січня 2020 року вих. № 50/1, в якому було повідомлено про необхідність виділення додаткових коштів для виконання робіт з технічної інвентаризації об`єктів благоустрою, що знаходяться на балансі підприємства та розташовані а території Лиманської ОТГ.

Згідно листа на ім`я міського голови та постійної комісії з питань планування, фінансів, бюджету, соціально-економічного розвитку, інвестиційної та регуляторної політики, підприємницької діяльності в.о. начальника відділу ЖКГ просив розглянути питання щодо виділення бюджетних асигнувань по програмі реформування, розвитку житлово-комунального господарства та благоустрою території Лиманської об`єднаної територіальної громади на 2020 рік на захід «Технічна інвентаризація та паспортизація об`єктів благоустрою (дитячі майданчики)».

Крім того, матеріали справи містять проект рішення Лиманської міської ради Донецької області «Про внесення змін до Програми реформування, розвитку житлово-комунального господарства та благоустрою території Лиманської ОТГ на 2020 рік, затвердженої рішенням міської ради від 19.12.2019 № 7/73-4473», що передбачає внесення змін до Програми реформування на 2020 рік, зокрема, виділення додаткових коштів у сумі 49580 грн. на проведення технічної інвентаризації та паспортизації об`єктів благоустрою (дитячі майданчики).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з наступного.

Відповідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 143 Конституції України передбачено, що територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є у комунальній власності, та крім іншого, утворюють, організовують та ліквідують комунальні підприємства, організації та установи, а також здійснюють контроль за їх діяльністю; вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції.

Пунктом «а» частини 7 статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян.

Відповідно до вимог частини 1 статті 20 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом.

Крім того, відповідно до частини 1 статті 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить, зокрема, повноваження щодо затвердження місцевих програм і заходів з благоустрою населених пунктів. Затвердження правил благоустрою територій населених пунктів, створення в разі необхідності органів і служб для забезпечення здійснення спільно з іншими суб`єктами комунальної власності благоустрою населених пунктів, визначення повноважень цих органів (служб), визначення на конкурсних засадах підприємств, установ та організацій (балансоутримувачів), відповідальних за утримання об`єктів благоустрою.

Відповідно до пункту 5 частини 5 статті 18 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» закріплено обов`язок підприємств, установ та організацій проводити згідно з планами, затвердженими органами державної влади, органами місцевого самоврядування, інвентаризацію та паспортизацію закріплених за ними об`єктів благоустрою (їх частин).

Відповідно до пункту а частини 1 статті 13 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», до об`єктів благоустрою населених пунктів відносяться: 1) території загального користування: а) парки (гідропарки, лугопарки, лісопарки, парки культури та відпочинку, парки - пам`ятки садово-паркового мистецтва, спортивні, дитячі, історичні, національні, меморіальні та інші), рекреаційні зони, сади, сквери та майданчики.

Згідно зі статтею 21 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», елементами (частинами) об`єктів благоустрою є: 1) покриття площ, вулиць, доріг, проїздів, алей, бульварів, тротуарів, пішохідних зон і доріжок відповідно до діючих норм і стандартів; 2) зелені насадження (у тому числі снігозахисні та протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, в парках, скверах, на алеях, бульварах, в садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях; 3) будівлі та споруди системи збирання і вивезення відходів; 4) засоби та обладнання зовнішнього освітлення та зовнішньої реклами; 5) технічні засоби регулювання дорожнього руху; 6) будівлі та споруди системи інженерного захисту території; 7) комплекси та об`єкти монументального мистецтва, декоративні фонтани і басейни, штучні паркові водоспади;8) обладнання (елементи) дитячих, спортивних та інших майданчиків.

Порядок проведення робіт з технічної інвентаризації та паспортизації визначений Інструкцією з проведення технічної інвентаризації та паспортизації об`єктів благоустрою населених пунктів, затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 550 від 29 жовтня 2012 року (далі Інструкція).

Пунктом 1.2 Інструкції зазначено, що Інструкція визначає порядок проведення робіт з технічної інвентаризації та паспортизації парків (гідропарків, лугопарків, лісопарків, парків культури та відпочинку, парків - пам`яток садово-паркового мистецтва, спортивних, дитячих, історичних, національних, меморіальних та інших), рекреаційних зон, садів, скверів та майданчиків, пам`яток культурної та історичної спадщини, майданів, площ, бульварів, проспектів, вулиць, доріг, провулків, узвозів, проїздів, пішохідних та велосипедних доріжок, пляжів, кладовищ, інших територій загального користування; прибудинкових територій; територій будівель та споруд інженерного захисту територій; територій підприємств, установ, організацій та закріплених за ними територій на умовах договору, а також інших об`єктів благоустрою в межах населеного пункту (крім земельних ділянок, на яких розташовано вказані об`єкти).

Згідно з пунктом 1.3 Інструкції, паспортизація об`єктів благоустрою - складання технічних паспортів об`єктів благоустрою за результатами їх інвентаризації; технічна інвентаризація об`єктів благоустрою - сукупність заходів з обстеження, спрямованих на підтвердження наявності об`єктів нерухомого майна, елементів благоустрою та оцінку їх технічного стану, а також наявності інженерних мереж на об`єкті благоустрою.

Пунктами 1.4 та 1.5 Інструкції, технічна інвентаризація об`єктів благоустрою може бути плановою або позаплановою. Планова технічна інвентаризація повинна проводитись згідно з планами, затвердженими органами державної влади та органами місцевого самоврядування. Позапланова технічна інвентаризація проводиться у разі: введення в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта благоустрою; закінчення ремонту об`єкта благоустрою; зміни власника (балансоутримувача) об`єкта благоустрою; протиправного знищення чи пошкодження об`єкта благоустрою; надзвичайної ситуації техногенного або природного характеру на об`єкті благоустрою; прийняття рішення про її проведення власником (балансоутримувачем) об`єкта благоустрою.

Відповідно до пунктів 3.1 та 3.2 Інструкції, на основі проведеної інвентаризації об`єкта благоустрою складається його технічний паспорт за зразком, наведеним у додатку 5 до цієї Інструкції (далі - технічний паспорт), який затверджується власником (балансоутримувачем) цього об`єкту благоустрою та підписується представником виконавця. Технічний паспорт долучається до матеріалів інвентаризаційної справи.

Частиною 2 статті 6 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що держава гарантує дитині право на охорону здоров`я, безоплатну кваліфіковану медичну допомогу в державних і комунальних закладах охорони здоров`я, сприяє створенню безпечних умов для життя і здорового розвитку дитини, раціонального харчування, формуванню навичок здорового способу життя.

Частиною 2 статті 31 Конвенції про права дитини, прийнятою Резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989, яка набула чинності 02.09.1990, ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789X11 (78912) від 27.09.1991 передбачено, що держави-учасниці поважають і заохочують право дитини на всебічну участь у культурному і творчому житті та сприяють наданню їй відповідних і рівних можливостей для культурної і творчої діяльності, дозвілля і відпочинку.

Вищезазначене щодо питання забезпечення проведення робіт з технічної паспортизації дитячих та спортивних майданчиків ставить під загрозу закріплені статтями 3, 27 Конституції України права дітей на життя, охорону здоров`я, грубо порушує вимоги Закону України «Про благоустрій населених пунктів».

Щодо доводів відповідачів про відсутність повноважень керівника Слов`янської місцевої прокуратури

Суд зазначає, що матеріали справи дійсно не містять доказів попереднього звернення прокурора до відповідачів із повідомленням про звернення до суду. У той же час, суд зауважує, що матеріали справи також не містять відомостей щодо оскарження відповідачам (відповідачами) наявності підстав для представництва в суді.

Вирішуючи питання про наявність підстав представництва прокурора в суді по даній справі, суд виходить з наступного.

Згідно з нормами статты 131-1 Конституції України, на органи прокуратури покладається представництво інтересів держави у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до частини третьої статті 53 КАС України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Закон України «Про прокуратуру» визначає правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України.

Прокуратура України, відповідно до статті 1 зазначеного Закону, становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про прокуратуру» на прокуратуру покладаються такі функції:

1) підтримання державного обвинувачення в суді;

2) представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених цим Законом та главою 12 розділу III Цивільного процесуального кодексу України;

3) нагляд за додержанням законів органами, що провадять оперативно-розшукову діяльність, дізнання, досудове слідство;

4) нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Відповідно до частини третьої статті 23 цього Закону прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Отже, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї конституційної норми є поняття «інтерес держави».

У Рішенні Конституційного Суду України від 8 квітня 1999 року № 3- рп/99 Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття «інтереси держави» висловив міркування, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (п. 3 мотивувальної частини).

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій.

Із врахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах (пункт 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 8 квітня 1999 року № З-рп/99).

Так, як встановлено судом на підставі наявних матеріалів справи, Слов`янською місцевою прокуратурою Донецької області під час вивчення стану законності з питань дотримання вимог Законів України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про благоустрій населених пунктів» Лиманською міською радою Донецької області та КП «Лиманський «Зеленбуд» встановлені порушення: зазначеними органами не виконуються повноваження щодо проведення технічної інвентаризації та паспортизації об`єктів благоустрою дитячих майданчиків, що негативно впливає на організацію належного утримання та раціонального використання територій, будівель та інженерних споруд, і може привести, у разі їх не усунення, до настання тяжких наслідків для життя та здоров`я дітей. Вищевказане свідчить про те, що захисту підлягають інтереси держави у сфері охорони дитинства шляхом створення безпечних умов для життя і здорового розвитку дитини, які порушено протиправною бездіяльністю органу місцевого самоврядування.

У Преамбулі Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (у редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), яку ратифіковано Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, зазначено, що дитина, внаслідок її фізичної і розумової незрілості, потребує спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження. Статтею 3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Крім того, відповідно до статті 33 Конвенції про права дитини держави-учасниці вживають всіх необхідних заходів, включаючи законодавчі, адміністративні та соціальні, а також заходи в галузі освіти, з тим щоб захистити дітей від незаконного зловживання наркотичними засобами та психотропними речовинами, як вони визначені у відповідних міжнародних договорах, та не допускати залучення дітей до протизаконного виробництва таких речовин і торгівлі ними.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про охорону дитинства» забезпечення найкращих інтересів дитини - дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити. Охорона дитинства - система державних та громадських заходів, спрямованих на забезпечення повноцінного життя, всебічного виховання і розвитку дитини та захисту її прав.

Відтак, обов`язок органів державної влади та місцевого самоврядування полягає у створенні, у межах визначених законом повноважень, умов для комфортного та безпечного життя дитини, отримання освіти, соціального захисту, всебічного розвитку тощо, зокрема, й шляхом створення та належного утримання об`єктів благоустрою населених пунктів.

З огляду на зазначене, суд доходить висновку, що подання керівником місцевої прокуратури адміністративного позову по даній справі має на меті захист «інтересів держави».

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На думку суду, відповідачі, покладені обов`язки доказування з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, не виконали, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. У той же час, суд зауважує, що матеріалами справи встановлено, що КП «Лиманський «Зеленбуд» вчиняв певні дії щодо отримання фінансування щодо проведення технічної інвентаризації та паспортизації дитячого спортивного майданчику. Зокрема, ним було надіслано листа до Лиманської міської ради Донецької області (як засновника) з проханням щодо виділення з місцевого бюджету коштів у сумі 49580грн. для проведення робіт з технічної інвентаризації та паспортизації дитячих ігрових майданчиків, які розташовані на території міста Лиман та Лиманської ОТГ, до яких належить і дитячий майданчик розташований по провулку Телеграфному, м. Лиман Донецької області. Також, відповідач 2 повідомив, що на комісії з питання щодо проведення заходу «Технічної інвентаризації та паспортизації об`єктів благоустрою (дитячі майданчики) на суму 49580 грн. було прийнято задовільне рішення та зазначене питання буде розглянуто на черговій сесії міської ради 20 лютого 2020 року. Однак, суд зазначає, що відповідачами не надано інформації щодо розгляду та/або затвердження зазначеного питання на сесії міської ради. Тому, з метою обрання найбільш ефективного способу захисту, суд вважає за необхідне зобов`язати Лиманську міську раду розглянути питання щодо проведення технічної інвентаризації та паспортизації дитячого спортивного майданчику, розташованого на території Лиманської міської ради Донецької області, а саме дитячого спортивного майданчику, розташованого по провулку Телеграфному м. Лиман Донецької області (інвентаризаційний номер 109900110, балансоутримувач - КП «Лиманський «Зеленбуд»).

Відповідно до частини 2 статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Керуючись статтями 2-17, 19-20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224, 225-228, 229-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Керівника Слов`янскої місцевої прокуратури Донецької області в інтересах держави (84122, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Центральна, 3в) до 1) Лиманської міської ради Донецької області (, 84400, Донецька область, м. Лиман, вул. Незалежності, 46), 2) Комунального підприємства «Лиманський «Зеленбуд» (, 84400, Донецька область, м. Лиман, вул. Костянтина Гасієва, 8а) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Лиманської міської ради Донецької області, Комунального підприємства «Лиманський «Зеленбуд» щодо обов`язку здійснення повноважень в частині проведення технічної інвентаризації та паспортизації, розробки та затвердження планів паспортизації та технічної інвентаризації об`єкту благоустрою населення, а саме дитячого спортивного майданчику, розташованого по провулку Телеграфному м. Лиман Донецької області (інвентаризаційний номер 109900110, балансоутримувач - КП «Лиманський «Зеленбуд»).

Зобов`язати Лиманську міську раду розглянути питання щодо проведення технічної інвентаризації та паспортизації дитячого спортивного майданчику, розташованого на території Лиманської міської ради Донецької області, а саме дитячого спортивного майданчику, розташованого по провулку Телеграфному м. Лиман Донецької області (інвентаризаційний номер 109900110, балансоутримувач - КП «Лиманський «Зеленбуд»).

Рішення ухвалене у нарадчій кімнаті 2 березня 2020 року. Повне судове рішення складено 2 березня 2020 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Смагар