Справа № 214/7895/19
Суддя: Попов В. В.
Дата ухвалення: 2020-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 214/7895/19
2-а/214/39/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26 лютого 2020 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Попова В.В.,

при секретарі Джемерчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Кривому Розі, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє Колесник Денис Юрійович, до поліцейського роти 1 батальйону 2 Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області капрала поліції Кожоміна Артема Ігоровича про визнання неправомірною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати неправомірною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК №1591488 від 06.10.2019 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, та закрити провадження у справі, посилаючись на те, що згідно зазначеної постанови позивач 06 жовтня 2019 року, о 00 год. 36 хв., керуючи автомобілем марки «Volkswagen Passat CL», н/з НОМЕР_1 , рухалась по пр. Гагаріна, 19 в м. Кривому Розі, без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби, чим порушила п.19.1 (а) Правил дорожнього руху України. Однак позивач вважає, що у даному випадку дії відповідача є протиправними, а вказана Постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки вказане правопорушення вона не вчиняла так як її автомобіль у вказаний у протоколі день та час стояв на узбіччі з увімкненими фарами ближнього світла та відповідачем не було надано доказів вчинення нею вказаного адміністративного правопорушення. Крім того, під час винесення постанови позивачці не було роз`яснено її прав.

Представник позивача у судове засідання надав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд розглянути справу за його відсутності.

Відповідач, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи належним чином, у судове засідання не прибув, але надав до суду відзив на позов, додавши до нього носій відеоінформації стосовно порушення позивачем Правил дорожнього руху України. Згідно наданого відзиву, відповідач заперечив проти задоволення пред`явлених вимог у повному обсязі. Вважав, що спірна постанова була винесена відповідно до вимог законодавства. Зазначив, що позивачем пропущено строк звернення до суду із позовом, що є підставою для залишення його без розгляду. Також зазначив, що ним, під час патрулювання 06 жовтня 2019 року, по пр. Гагаріна в м. Кривому Розі, близько 00 год. 36 хв. був помічений транспортний засіб марки «Volkswagen Passat CL», н/з НОМЕР_1 , водій якого керувала транспортним засобом без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби, чим порушила п. 19.1 (а) Правил дорожнього руху України. Після того, як були помічені ознаки правопорушення та після зупинки транспортного засобу, він підійшов до автомобіля, яким керувала позивач, представився та повідомив про причину зупинки. Після чого попросив пред`явити посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб. Відповідач зачитав позивачеві її права передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України. Переконавшись, що вимоги ст. 278 КпАП України виконані, він перейшов до розгляду справи про адміністративне правопорушення. Було досліджено відеодоказ вчиненого правопорушення, на відеозаписі було чітко зафіксовано рух транспортного засобу у темну пору доби із ввімкненим світлом габаритних вогнів фар, заслухано пояснення водія, яка зазначила, що її транспортний засіб стоїть на узбіччі. Під час розгляду справи від позивача жодних клопотань не надходило. Отже, відповідач вважає, що за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення ним законно та обґрунтовано було винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Так, згідно складеної відповідачем постанови у справі про адміністративне правопорушення, позивач 06 жовтня 2019 року, о 00 год. 41 хв., керуючи автомобілем марки «Volkswagen Passat CL», н/з НОМЕР_1 , рухалась по пр. Гагаріна, 19 в м. Кривому Розі, без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби, чим порушила п.19.1 (а) Правил дорожнього руху України, у зв`язку з чим зазначеною постановою у справі про адміністративне правопорушення її було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. (а.с.4).

Відповідно до п. 19.1 (а) Правил дорожнього руху України у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої: на всіх механічних транспортних засобах фари ближнього (дальнього) світла.

Частиною ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

У відповідності до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У відповідності до ст.ст. 251, 280 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи з положень ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2, 3 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Так, судом був досліджений носій відеоінформації, долучений відповідачем до відзиву на позов, під час перегляду якого, було встановлено, що автомобіль, яким керувала позивач у зазначений у постанові день та час дійсно стоїть на узбіччі з увімкненими фарами ближнього світла (відео файл 2019_1006_002416_1, час 00:00:03 00:25:47). При цьому, відповідач обґрунтовуючи свої заперечення проти позову посилається на відеозапис, що міститься на цьому ж відео файлі 2019_1006_002416_1, але на 00:00:16 секунду зйомки. Проте, досліджуючи відеозапис на вказаному відео файлі, а саме починаючи з 00:00:16 до 00:00:17 секунди зйомки, судом установлено, що в зазначений час рухався інший автомобіль, який мав певні відмінності від автомобіля, яким керувала позивач, а саме на його даху був установлений знак таксі та на фарах була встановлена підсвітка блакитного кольору. Разом з тим, досліджуючи місце стоянки автомобіля позивача з прив`язкою до місцевості, то на 00:00:03 (00:25:47) секунді зйомки видно, що автомобіль позивача стоїть на узбіччі, при цьому на тротуарі трохи позаду розташований кіоск червоного кольору, біля якого на узбіччі і зупинився патрульний автомобіль після того як здійснив маневр розвороту, що також свідчить про те, що автомобіль, яким керувала позивач не рухався. Відтак зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що п.19.1 (а) Правил дорожнього руху України порушив саме водій автомобіля таксі, рух якого був зафіксований на 00:00:16 секунді зйомки, а автомобіль позивача весь час, а саме починаючи з 00:00:03 (00:25:47) секунди та до кінця зйомки стояв на узбіччі.

Отже, досліджений носій відеоінформації, який відповідач долучив до матеріалів справи як доказ на підтвердження правомірності своїх дій з приводу притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення вказаного вище правопорушення не містить доказів вчинення позивачем вказаного правопорушення.

Враховуючи вище викладене, суд уважає, що обставини наявності адміністративного правопорушення не підтверджені належними доказами, зокрема, поясненнями свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, що вказує на відсутність фактичних даних, на підставі яких можливо встановити наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та винність позивача у його вчиненні. Окрім того суд зазначає, що постанова про накладення адміністративного стягнення не є окремим доказом винності позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки відображає не фактичні обставини події, а думку особи, яка її складає, про ці події.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.6, 8, 9, 72-77, 90, 241-242, 244-246, 250-251, 255, 286, 295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , в інтересах якої діє Колесник Денис Юрійович, задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАК №1591488 від 06.10.2019 року поліцейського роти 1 батальйону 2 Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області капрала поліції Кожоміна Артема Ігоровичапро притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.122 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.122 КУпАП, закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду протягом 10-ти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя В.В. Попов