Справа № 500/818/19
Суддя: Мірінович Уляна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2020-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/818/19

18 лютого 2020 рокум. Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Мірінович У.А.

за участю:

секретаря судового засідання Хоменко Л.В.

представника позивача Федірко В.С.,

представника відповідача Одудько Д.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій та наказів протиправними,

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява (у новій редакції від 21.06.2019) ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , в якій просить:

- визнати протиправними дії командування в/ч НОМЕР_1 щодо виставлення 16.11.2018 старшого солдата 1 відділення 1 взводу 1 роти ОСОБА_1 з несправною снайперською гвинтівкою СВД № 69034, (а не з автоматом або карабіном з багнетом), на пост по охороні Контрольного Пункту в зоні проведення операції ООС, в особливий період, для виконання бойового завдання;

- визнати протиправними дії командування в/ч НОМЕР_1 щодо відправлення 22.11.2018 старшого солдата 1 відділення 1 взводу 1 роти ОСОБА_1 з зони проведення ООС до місця постійної дислокації в/ч НОМЕР_1 (місто Тернопіль);

- визнати протиправними дії командування в/ч НОМЕР_1 щодо направлення 28.11.2018 старшого солдата 1 відділення 1 взводу 1 роти ОСОБА_1 "на консультацію психіатра" в Тернопільський обласний психоневрологічний диспансер;

- визнати протиправними дії командування в/ч НОМЕР_1 щодо направлення 30.11.2018 старшого солдата 1 відділення 1 взводу 1 роти ОСОБА_1 "на консультацію психіатра" у Львівський військовий госпіталь;

- визнати протиправним і скасувати наказ тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 "Про призначення службового розслідування за фактами, що зазначені у заяві старшого солдата ОСОБА_1 " № 1626 від 26.12.2018;

- визнати протиправним і скасувати наказ тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 "Про підсумки службового розслідування за фактами що зазначені у заяві старшого солдата ОСОБА_1 " № 1032 від 29.12.2018;

- визнати протиправним і скасувати пункт 17 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) ОСОБА_3 № 270 від 10.12.2018;

- визнати протиправним та скасувати наказ тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 "Про підсумки службового розслідування щодо факту не прибуття на військову службу без поважних причин старшого солдата ОСОБА_1 " № 160 від 22.02.2019.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, зокрема, що 15.09.2016 позивач уклав контракт із Збройними Силами України строком на три роки із зобов`язанням не менше одного року виконувати бойові завдання в зоні АТО. 20.06.2016 наказом № 235 командира військової частини НОМЕР_1 позивач був призначений на посаду стрільця - снайпера 1 відділення 1 взводу 1 роти батальйону охорони в/ч НОМЕР_1 . Надалі, під час проходження військової служби, на підставі рапорту підполковника ОСОБА_4 , командира батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 , від 10.12.2018 № 10504, полковник зазначеної частини ОСОБА_3 видав 10.12.2018 наказ № 1548 "Про призначення службового розслідування по факту не прибуття на військову службу без поважних причин старшого солдата ОСОБА_1 ", згідно пунктом 1 якого, наказано майору ОСОБА_5 зазначеної військової частини провести службове розслідування по факту не прибуття на військову службу без поважних причин старшого солдата ОСОБА_1 . За результатами такого службового розслідування відповідач 22.02.2019 склав акт підсумків службового розслідування та видав наказ № 160 "Про підсумки службового розслідування щодо факту не прибуття на військову службу без поважних причин старшого солдата ОСОБА_1 ", згідно пунктів 1, 2 якого, наказано службове розслідування, призначене наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 10.12.2018 № 1548, вважати завершеним. За незаконну відсутність на службі у військовій частині НОМЕР_1 , за порушення вимог чинного законодавства України позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності та оголошено йому вид дисциплінарного стягнення "Сувора Догана".

Виданий зазначений наказ щодо підсумків службового розслідування позивач вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки службове розслідування проводилось відповідачем більше 64 днів, що перевищує встановлені законом строк, так як загальний строк службового розслідування не може перевищувати двох місяців. При цьому, позивач звернув увагу суду на те, що пунктом 2 наказу № 1548 "Про призначення службового розслідування по факту не прибуття на військову службу без поважних причин старшого солдата ОСОБА_1 " зобов`язано майора ОСОБА_5 представити полковнику ОСОБА_3 акт та матеріали службового розслідування до 17:00 год. 21.12.2018, а тому відповідач повинен був притягнути позивача до дисциплінарної відповідальності не пізніше ніж 21.01.2019.

Водночас, позивач зазначив, що відповідач не ознайомив позивача з його правами під час проведення службового розслідування, не відібрав письмових пояснень, не дав можливості витребувати та долучити нових документів для належного розслідування, в тому числі опитати осіб, яким відомі обставини, що стосуються правопорушення та не ознайомив з актом службового розслідування.

Ухвалою суду від 08.05.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі.

Ухвалою суду від 16.09.2019 закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду відповідно до статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України від 06.07.2005 № 2747-IV (далі - КАС).

Водночас, ухвалою суду від 18.02.2020 позовні вимоги ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 в частині:

- визнання протиправними дій командування в/ч НОМЕР_1 щодо виставлення 16.11.2018 старшого солдата 1 відділення 1 взводу 1 роти ОСОБА_1 з несправною снайперською гвинтівкою СВД № 69034, (а не з автоматом або карабіном з багнетом), на пост по охороні Контрольного Пункту в зоні проведення операції ООС, в особливий період, для виконання бойового завдання;

- визнання протиправними дій командування в/ч НОМЕР_1 щодо відправлення 22.11.2018 старшого солдата 1 відділення 1 взводу 1 роти ОСОБА_1 з зони проведення ООС до місця постійної дислокації в/ч НОМЕР_1 (місто Тернопіль);

- визнання протиправними дій командування в/ч НОМЕР_1 щодо направлення 28.11.2018 старшого солдата 1 відділення 1 взводу 1 роти ОСОБА_1 "на консультацію психіатра" в Тернопільський обласний психоневрологічний диспансер;

- визнання протиправними дій командування в/ч НОМЕР_1 щодо направлення 30.11.2018 старшого солдата 1 відділення 1 взводу 1 роти ОСОБА_1 "на консультацію психіатра" у Львівський військовий госпіталь;

- визнання протиправним і скасування наказу тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 "Про призначення службового розслідування за фактами, що зазначені у заяві старшого солдата ОСОБА_1 " № 1626 від 26.12.2018;

- визнання протиправним і скасування наказу тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 "Про підсумки службового розслідування за фактами що зазначені у заяві старшого солдата ОСОБА_1 " № 1032 від 29.12.2018;

- визнання протиправним і скасування пункту 17 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) ОСОБА_3 № 270 від 10.12.2018, залишено без розгляду (арк. справи 55-62).

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги щодо визнання протиправним та скасування наказу тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 "Про підсумки службового розслідування щодо факту не прибуття на військову службу без поважних причин старшого солдата ОСОБА_1 " № 160 від 22.02.2019 підтримав у повному обсязі, просив скасувати такий наказ.

Представник відповідача, заперечуючи проти позову, суду пояснив, що зазначений оскаржений наказ відповідач видав на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, просив відмовити у задоволенні позовних вимог щодо скасування наказу № 160 від 22.02.2019.

Заслухавши пояснення сторін та покази свідків, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

Як підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами, 15.09.2016 позивач уклав контракт із Збройними Силами України строком на три роки із зобов`язанням не менше одного року виконувати бойові завдання в зоні АТО.

20.06.2016 наказом № 235 командира військової частини НОМЕР_1 позивач був призначений на посаду стрільця - снайпера 1 відділення 1 взводу 1 роти батальйону охорони в/ч НОМЕР_1 .

Надалі, під час проходження військової служби, на підставі рапорту підполковника ОСОБА_4 , командира батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 , від 10.12.2018 № 10504, полковник зазначеної частини ОСОБА_3 видав 10.12.2018 наказ № 1548 "Про призначення службового розслідування по факту не прибуття на військову службу без поважних причин старшого солдата ОСОБА_1 ", пунктом 1 якого, наказано майору ОСОБА_5 зазначеної військової частини провести службове розслідування по факту не прибуття на військову службу без поважних причин старшого солдата ОСОБА_1 . Водночас, пунктом 2 зазначеного наказу зобов`язано майора ОСОБА_5 представити полковнику ОСОБА_3 акт та матеріали службового розслідування до 17:00 год. 21.12.2018 (арк. справи 24 з/б - 25).

За результатами такого службового розслідування відповідач 22.02.2019 склав акт підсумків службового розслідування, пунктом 1 якого, запропоновано службове розслідування, призначене наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 10.12.2018 № 1548, вважати завершеним (арк. справи 27-29).

Водночас, пунктом 2 зазначеного акта запропоновано притягнути позивача до дисциплінарної відповідальності та оголосити йому вид дисциплінарного стягнення "Сувора Догана" за незаконну відсутність на службі у військовій частині НОМЕР_1 , за порушення вимог статей 11, 12, 16 Закону України "Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України", статей 1-4 Закону України "Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України".

У зв`язку з чим, 22.02.2019 відповідач видав наказ № 160 "Про підсумки службового розслідування щодо факту не прибуття на військову службу без поважних причин старшого солдата ОСОБА_1 ", згідно пунктів 1, 2 якого, наказано службове розслідування, призначене наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 10.12.2018 № 1548, вважати завершеним. За незаконну відсутність на службі у військовій частині НОМЕР_1 , за порушення вимог статей 11, 12, 16 Закону України "Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України", статей 1-4 Закону України "Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України" позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності та оголошено йому вид дисциплінарного стягнення "Сувора Догана" (арк. справи 46-47 том ІІ).

При цьому, суд встановив, що на підставі рапорту підполковника ОСОБА_4 , командира батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 , від 14.12.2018 № 10525, полковник зазначеної частини ОСОБА_3 видав 14.12.2018 наказ № 1576 "Про призначення службового розслідування по факту не прибуття на військову службу без поважних причин старшого солдата ОСОБА_1 ", пунктом 1 якого, наказано майору ОСОБА_5 зазначеної військової частини провести службове розслідування по факту не прибуття на військову службу без поважних причин старшого солдата ОСОБА_1 (арк. справи 13).

Однак, на підставі рапорту майора ОСОБА_5 відповідач наказом від 29.01.2019 № 109 "Про скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 14.12.2018 № 1576" скасовано зазначений наказ від 14.12.2018 № 1576, у зв`язку із повторним призначенням службового розслідування по факту не прибуття на військову службу без поважних причин старшого солдата ОСОБА_1 (пункт 1 зазначеного наказу (арк. справи 17)).

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з того, що відповідно до частини другої статті 2 КАС у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частина перша преамбули Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України" від 24.03.1999 № 551-XIV (далі - Закон № 551-XIV) визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг.

Як підтверджується оскарженим наказом від 10.12.2018 № 1548, таке службове розслідування проводилося у відповідності до вимог статей 84-86 Закону № 551-XIV, Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України 21.11.2017 № 608, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 13.12.2017 № 1503/31371 (далі - Порядок № 608).

Відповідно частини першої статті 83 Закону № 551-XIV на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

За приписами частини першої та третьої статті 85 Закону № 551-XIV (частина перша в редакції, яка діяла на момент призначення службового розслідування) службове розслідування призначається письмовим наказом командира, який вирішив притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром, доручено офіцерові чи прапорщикові (мічманові), а у разі вчинення правопорушення солдатом (матросом) чи сержантом (старшиною) - також сержантові (старшині).

Згідно з частиною сьомою статті 85 Закону № 551-XIV (частина сьома в редакції, яка діяла на момент призначення службового розслідування) порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України встановлюється наказом Міністерства оборони України, в інших військових формуваннях - центральними органами виконавчої влади, яким вони підпорядковані.

Відповідно до пункту 3 розділу ІІІ Порядку № 608 службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), у якому зазначаються підстава, обґрунтування або мета призначення службового розслідування, особа, стосовно якої воно проводиться, строк проведення службового розслідування, а також визначаються посадова (службова) особа, якій доручено його проведення, або голова та члени комісії з проведення службового розслідування (далі - особи, які проводять службове розслідування). Днем початку службового розслідування вважається день видання наказу про його призначення. Днем закінчення службового розслідування вважається день надання командиру (начальнику), який призначив службове розслідування, акта службового розслідування та матеріалів на розгляд, визначений в наказі про призначення службового розслідування.

Пунктами 12-14 розділу ІІІ Порядку № 608 визначено, що службове розслідування має бути завершено протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). В окремих випадках цей строк може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більше ніж на один місяць. Загальний строк службового розслідування не може перевищувати двох місяців. До строку службового розслідування не зараховується час перебування військовослужбовця, стосовно якого проводиться розслідування, у відпустці, на лікуванні або час відсутності з інших документально підтверджених поважних причин. Перенесення строків проведення службового розслідування здійснюється за відповідним наказом посадової особи, яка призначила службове розслідування. Одночасне проведення декількох службових розслідувань за одним випадком вчинення правопорушення не допускається.

При цьому, частиною першою статті 84 Закону № 551-XIV визначено, що прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Пунктом 2 розділу VI Порядку № 608 визначено, що наказ (витяг з наказу) про притягнення до відповідальності доводиться до військовослужбовця у частині, що його стосується, під підпис із зазначенням дати доведення.

Аналізуючи зазначені норми права, суд дійшов висновку, що службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), в якому, зокрема зазначається строк проведення службового розслідування. Водночас, днем початку службового розслідування вважається день видання наказу про його призначення та розслідування має бути завершено протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). В окремих випадках цей строк може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більше ніж на один місяць, в тому числі перенесення строків проведення службового розслідування здійснюється за відповідним наказом посадової особи, яка призначила службове розслідування. Днем закінчення службового розслідування вважається день надання командиру (начальнику), який призначив службове розслідування, акта службового розслідування та матеріалів на розгляд, визначений в наказі про призначення службового розслідування. При цьому, загальний строк службового розслідування не може перевищувати двох місяців та рішення про накладення дисциплінарного стягнення приймається лише на підлеглого, винятки відсутні.

Суд встановив, що 10.12.2018 наказом №1548 було призначено зазначене службове розслідування та в якому зазначено строк проведення такого розслідування до 17:00 год. 21.12.2018 (т. 1 арк. справи 25). При цьому, суд встановив, що таке розслідування було закінчене 21.02.2019, так як акт службового розслідування був наданий командиру (начальнику), який призначив службове розслідування лише 21.02.2019. У зв`язку з чим, полковник ОСОБА_3 22.02.2019 видав наказ № 160 "Про підсумки службового розслідування щодо факту не прибуття на військову службу без поважних причин старшого солдата ОСОБА_1 ", пунктом 1 якого, наказав службове розслідування, призначене наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 10.12.2018 № 1548, вважати завершеним (т.2 ар. справи 46).

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що таке розслідування проведено з порушенням строків визначених у наказі від 10.12.2018 № 1548 "Про призначення службового розслідування по факту не прибуття на військову службу без поважних причин старшого солдата ОСОБА_1 ", так як зазначеним наказом було зобов`язано майора ОСОБА_5 представити полковнику ОСОБА_3 акт та матеріали службового розслідування до 17:00 год. 21.12.2018, чим порушено пункт 3 розділу ІІІ Порядку № 608. При цьому, сторони не надали, а суд не здобув доказів, які б підтверджували, що полковником ОСОБА_3 видавалися відповідні накази щодо продовження строків проведення такого службового розслідування, в тому числі перенесення строків проведення такого службового розслідування.

Більше того, таке службове розслідування з дня моменту початку службового розслідування до дня закінчення такого службового розслідування (з 10.12.2018 (з дня прийняття наказу) по 21.02.2019 (день надання полковнику відповідного акта)) проводилося аж 74 дні, тобто більше двох місяців, чим грубо порушено пункт 12 Порядку № 608 та статтю 85 Закону № 551-XIV.

Водночас, суд встановив, що старшого солдата ОСОБА_1 , стрільця - снайпера 1 відділення 1 взводу 1 роти батальйону охорони в/ч НОМЕР_1 , призначеного наказом командувача військ оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (по особовому складу) від 28.01.2019 № 4-РС на посаду розвідника розвідувального відділення розвідувального взводу мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_2 ,з 21.02.2019 виключено зі списків особового складу в/ч НОМЕР_1 , і визнано таким, що 21.02.2019 справи та посаду стрільця - снайпера 1 відділення 1 взводу 1 роти батальйону охорони здав та вибув для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_2 , та з 21.02.2019 знято зі всіх видів забезпечення та не заперечується сторонами (арк. справи 170).

Таким чином, враховуючи те, що зазначеним наказом позивача з 21.02.2019 було виключено зі списків особового складу в/ч НОМЕР_1 , суд дійшов висновку, що останній не є з 22.02.2019 підлеглим командира військової частини НОМЕР_1 в розумінні статті 84 Закону № 551-XIV та пункту 2 розділу VI Порядку № 608.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що відповідачем прийнято оскаржуваний наказ від 22.02.2019 № 160 про застосування дисциплінарної відповідальності у вигляді "суворої догани" до не підпорядкованої особи, а отже поза межами дисциплінарної влади відповідача, оскільки позивач вже проходив службу в іншій військовій частині - НОМЕР_2 , та як наслідок позивачу не було доведено до відома такий наказ, що в свою чергу визнано сторонами у справі, а отже відповідачем при прийнятті оскаржуваного наказу порушено частину першу статті 83 та статтю 84 Закону № 551-XIV, а також пункт 2 розділу VI Порядку № 608.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статей 9, 77 КАС кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Водночас, суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 06.09.2005; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18.07.2006; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10.02.2010; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09.12.1994, пункт 29).

Таким чином, враховуючи те, що службове розслідування було проведено з грубим порушенням частини третьої статті 85 Закону № 551-XIV та пункту 12 Порядку № 608, а також те, що оскаржений наказ від 22.02.2019 № 160 прийнято з порушенням частини першої статті 83 та статті 84 Закону № 551-XIV, а також пункту 2 розділу VI Порядку № 608, суд дійшов висновку, що такий наказ є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, як наслідок позовні вимоги позивача у цій частині підлягають задоволенню.

Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до статті 5 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 3674-VI, суд дійшов висновку, що підстави для відшкодування судових витрат у справі відповідно до положень статті 139 КАС відсутні.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 в частині визнання протиправним і скасування наказу тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 "Про підсумки службового розслідування щодо факту не прибуття на військову службу без поважних причин старшого солдата ОСОБА_1 " № 160 від 22.02.2019, задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 "Про підсумки службового розслідування щодо факту не прибуття на військову службу без поважних причин старшого солдата ОСОБА_1 " № 160 від 22.02.2019.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 28.02.2020.

Реквізити сторін:

Позивач ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 );

Відповідач Військова частина НОМЕР_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_4 ).

Головуючий суддя Мірінович У.А.

копія вірна

Суддя Мірінович У.А.