Справа № 808/2593/16
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2019-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

19 грудня 2019 року 14:47Справа № 808/2593/16 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Бойченко Ю.П., за участю секретаря судового засідання Гавриленко А.О.

та представників:

позивача: Гончарова Д.І.

відповідача: Лисенка Є.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Український рітейл"

до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

01.09.2016 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Український рітейл» (далі - позивач) до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального Головного управління ДФС (далі - відповідач), в якому позивач просить визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «П» від 03.08.2016 № та податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 03.08.2016 № .

В обґрунтування позовних вимог ТОВ «Український рітейл» посилається на те, що висновки контролюючого органу про завищення позивачем від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток та заниження суми податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет, які ґрунтуються на безтоварності господарських операцій з контрагентами позивача, є безпідставними з огляду на документальне підтвердження таких операцій первинними документами. Звертає увагу, що в акті перевірки відсутні зауваження до податкових накладних, складених за результатами взаємовідносин із контрагентами - постачальниками, у зв`язку із чим позивач правомірно скористався правом на включення до податкового кредиту відповідних сум ПДВ. Також зазначає, що відповідачем зроблено висновки щодо порушень податкового законодавства ТОВ «Український рітейл» на підставі наявності таких порушень з боку його контрагентів, проте формування суб`єктом господарювання податкового кредиту, витрат та доходу не може ставитися у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами. Щодо ненадання до перевірки документів, які підтверджують транспортування товарів, зазначає, що відсутність таких документів не є безумовною підставою для висновків про безтоварність господарських операцій. Стосовно зауважень щодо відображення в податковому обліку інших витрат, а саме включення до рядку 06.4.43 «Інші витрати» Додатку ІВ «Інші витрати» декларації з податку на прибуток за 2014 рік суми витрат, понесених в 2011 році та не підтверджених документально зазначає, що первинні документи по вказаним витратам надано в бухгалтерію в 2014 році та проведено у бухгалтерському обліку також у 2014 році. Вказує, що разом із запереченнями на акт перевірки, відповідно до п. 44.6 ст. 44 Податкового кодексу України, податковому органу надано всі необхідні первинні документи, проте на висновки податкової вказана обставина не вплинула. Отже, в даному випадку інші витрати визнані витратами того звітного періоду, в якому отримано документальне підтвердження їх здійснення, а тому вони не є витратами минулих періодів. Із посиланням на норми Податкового кодексу України, Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», вважає податкові повідомлення-рішення від 03.08.2016 № та від 03.08.2016 № протиправними та просить їх скасувати.

Ухвалою суду від 05.09.2016 позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення її недоліків до 10.10.2016. Позивачем недоліки позовної заяви усунуто.

Ухвалою суду від 13.10.2016 відкрито провадження в адміністративній справі №808/2593/16 та призначено попереднє судове засідання на 26.10.2016.

Відповідач позов не визнав, надав заперечення (вих. від 02.11.2016 №974/28-10-014/40), в яких зазначає про безтоварність господарських операцій позивача із контрагентами - постачальниками з підстав, викладених в акті перевірки. Зокрема, посилається на не надання до перевірки документів, які підтверджують транспортування продукції, отриманої від постачальників; не підтвердження реалізації товару/послуг по ланцюгу постачання; відсутність у контрагентів позивача трудових та матеріальних ресурсів для виконання спірних операцій; неподання контрагентами декларацій та несплату зобов`язань з ПДВ; фігурування контрагентів позивача ТОВ «Ерідан Системс ЛТД» та ТОВ «УНІПЛАЗА» у кримінальних провадженнях. Вказує, що позивачем до декларації з податку на прибуток за 2014 рік включено витрати у розмірі 2 605 113 грн., не враховані у минулих звітних періодах, не підтверджені первинними документами. З урахуванням викладеного, у задоволенні позову просить відмовити.

Ухвалою суду від 19.09.2017 допущено заміну Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби правонаступником - Офісом великих платників податків ДФС.

15.12.2017 набули чинності зміни до КАС України, запроваджені Законом України від 03.10.2017 №2147-VII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким КАС України викладено в новій редакції.

20.02.2018 судом отримано заяви представників сторін про розгляд справи спочатку у відповідності до норм нової редакції КАС України.

Ухвалою суду від 20.02.2018 призначено підготовче засідання на 02.03.2018.

02.03.2018 від представника відповідача надійшов відзив на позов, аналогічний за змістом наданим запереченням (вих. від 02.11.2016 №974/28-10-014/40).

03.04.2018 від відповідача надійшло заперечення на відповідь на відзив, в якому він посилається на вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16.06.2017 у справі №201/8082/16-к, який набрав чинності 18.07.2017, та яким ТОВ «Люксреал» визнано фіктивним підприємством, директор якого фактично не вів господарську діяльність, первинні документи не підписував та нікого на це не уповноважував.

На підставі розпорядження керівника апарату суду №135 від 31.05.2018 «Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справ» адміністративна справа №808/2593/16 призначена на повторний автоматизований розподіл у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді ОСОБА_1 .

Справа №808/2593/16, автоматизованою системою документообігу суду 31.05.2018 перерозподілена для розгляду судді Бойченко Ю.П.

Ухвалою суду від 31.05.2018 прийнято до провадження справу №808/2593/16 та призначено підготовче засідання на 26.06.2018.

Протокольною ухвалою суду від 05.09.2019 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті в цей же день.

Розгляд справи неодноразово зупинявся та відкладався за клопотаннями представників сторін.

Розгляд справи здійснювався за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу «Акорд».

У судовому засіданні 19.12.2019 на підставі ст. 250 КАС України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Український рітейл» () зареєстровано в якості юридичної особи.

Основним видом економічної діяльності позивача є роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (код КВЕД 47.11). На підтвердження наявності у позивача нерухомого майна, до матеріалів справи надано договори купівлі-продажу нежитлових приміщень, договори оренди та суборенди нежитлових приміщень, акти прийому - передачі, докази реєстрації права власності (т. 39, 107 - 220).

Відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78, п. 82.2 ст. 82 Податкового кодексу України, на підставі наказу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального Головного управління ДФС від 27.04.2016 №94 та направлень від 27.04.2016 №64, №65, №66, №67 відповідачем проведено позапланову документальну виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Український рітейл» з питання правильності визначення податкових зобов`язань з податку на додану вартість та податку на прибуток за період з 01.10.2012 по31.12.2015, за результатами якої складено акт від 13.06.2016 №45/28-04-14-00/32365436. Перевірку проведено у період з 28.04.2016 по 23.05.2016, та термін перевірки продовжено на підставі наказу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального Головного управління ДФС від 19.05.2016 №111 на 10 робочих днів з 24.05.2016.

Перевіркою встановлено порушення ТОВ «Український рітейл» вимог:

п. 44.1, п. 44.2 ст. 44, п. 138.1, п. 138.2, п. 138.5, п. 138.8, пп. 138.10.3 п. 138.10, п. 138.11 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено від`ємне значення об`єкта оподаткування податком на прибуток за 2014 рік у сумі 27 157 450 грн.;

ст. 1, ст. 4, ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п. 44.1, п. 44.2 ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, пп. 140.4.2 п. 140.4 ст. 140 розд. ІІІ та п. 3 підрозд. 4 розд. ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, в результаті чого завищено від`ємне значення об`єкта оподаткування податком на прибуток за 2015 рік у сумі 101 951 073 грн.;

п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено суму ПДВ, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет на суму 21 829 849 грн., в т.ч. по періодах: квітень 2014 року - 2 910 026 грн., липень 2014 року - 1 845 238 грн., серпень 2014 року - 58 598 грн., вересень 2014 року - 59 292 грн., листопад 2014 року - 757 грн., січень 2015 року - 42 697 грн., лютий 2015 року - 12 338 352 грн., березень 2015 року - 1 482 241 грн., квітень 2015 року - 2 224 936 грн., травень 2015 року - 120 465 грн., червень 2015 року - 107 691 грн., липень 2015 року - 75 667 грн., серпень 2015 року - 67 772 грн., вересень 2015 року - 95 823 грн., жовтень 2015 року - 164 536 грн., листопад 2015 року - 135 088 грн., грудень 2015 року - 40 198 грн.

Висновки акту перевірки ґрунтуються на тому, що господарські взаємовідносини позивача із контрагентами - постачальниками не мали реального характеру, що детально описано у р. 3.2.2 акту перевірки «Податковий кредит». На думку контролюючого органу, надані до перевірки документи (видаткові та податкові накладні) не мають юридичної сили первинних документів, оскільки в них відображено господарські операції, які фактично не відбувалися.

Так, контролюючий орган доходить висновку про нереальність господарських операцій позивача з:

ПП ОСОБА_2 (код ІНН НОМЕР_1 ) у лютому 2015 року з огляду на те, що: у податкових накладних постачальник посилається на Договір від 07.07.2011 №0707-1, в той час як до перевірки надано Договір від 21.03.2012 №21/03-12; не надано документи, які підтверджують транспортування продукції, отриманої від постачальника; ПП ОСОБА_2 перебуває на податковому обліку в Макіївській ОДПІ ГУ ДФС у м. Донецьку (Червоногвардійське відділення), тобто на непідконтрольній території України, не подає податкову звітність, в тому числі і за лютий 2015 року, та не сплачує податки на території України, в тому числі і ПДВ за лютий 2015 року у сумі 64 116 грн. Звідси, позивач не мав підстав для включення виписаних ПП ОСОБА_2 податкових накладних до реєстру отриманих податкових накладних, а суми ПДВ - до складу податкового кредиту відповідного податкового періоду, у зв`язку із його обізнаністю в тому, що вказаний контрагент не задекларував та не сплатив до бюджету належні суми ПДВ. Крім того, свідоцтво платника ПДВ ПП ОСОБА_2 анульовано 08.06.2015 за рішенням контролюючого органу (у зв`язку із ненаданням декларацій протягом року) (т. 1, а.с. 142-155);

ПП ОСОБА_3 (код ІНН НОМЕР_2 ) у лютому 2015 року з огляду на те, що: не надано документи, які підтверджують транспортування продукції, отриманої від постачальника; податкову декларацію з ПДВ за лютий 2015 року ПП ОСОБА_3 подано, проте вона має статус «До відома»; свідоцтво платника ПДВ ПП ОСОБА_3 анульовано 22.12.2015 за рішенням контролюючого органу (у зв`язку із ненаданням декларацій протягом року); контрагент перебуває на непідконтрольній території України; згідно звіту про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів (форма Д4) за лютий 2015 року у штаті працювало 0 осіб. Враховуючи, що податкову декларацію з ПДВ за лютий 2015 року не подано належним чином; ПДВ за лютий 2015 року у розмірі 65 291 грн. контрагентом не сплачено, контролюючий орган вважає, шо позивач не мав підстав для включення виписаних ПП ОСОБА_3 податкових накладних до реєстру отриманих податкових накладних, а суми ПДВ - до складу податкового кредиту відповідного податкового періоду, у зв`язку із його обізнаністю в тому, що вказаний контрагент не задекларував та не сплатив до бюджету належні суми ПДВ (т. 1, а.с. 155-163);

Підприємством об`єднання громадян (релігійної організації, профспілки) «Всесвіт-2» Громадської організації «Юні Бізнес Груп» () у березні 2015 року з огляду на те, що: до ЄДР внесено запис про відсутність контрагента за місцезнаходженням; керівник підприємства ОСОБА_4 (з 24.07.2015) є одночасно директором, головним бухгалтером та засновником 174 підприємств; декларацію за 2015 рік з податку на прибуток не подано; свідоцтво платника ПДВ анульовано за рішенням контролюючого органу 23.11.2015; станом на 31.12.2015 рахується дебіторська заборгованість по виконаним роботам, що суперечить умовам договорів; акт виконаних робіт складено за січень 2015 року, а податкова накладна та платіжне доручення датовано 04.03.2015, що суперечить умовам договору, згідно яких строк виконання робіт складає 15 календарних днів, починаючи з дати здійснення першого платежу; основним постачальником ПОГ «Всесвіт-2» є ТОВ «Пром Сіті Компані», при цьому згідно баз даних встановлено розбіжності між податковими зобов`язаннями ТОВ «Пром Сіті Компані» та податковим кредитом ПОГ «Всесвіт-2», відсутні зареєстровані податкові накладні в ЄРПН ТОВ «Пром Сіті Компані», що свідчить про неможливість придбання у останнього матеріалів для виконання будівельних робіт в магазинах ТОВ «Український рітейл». Звідси, взаємовідносини між позивачем та ПОГ «Всесвіт-2» у березні 2015 року не підтверджені відповідними первинними документами та не відповідають задекларованим даним на суму 29 206,68 грн. (т. 1, а.с. 163-175). Крім того, внаслідок вказаних порушень завищено витрати в розмірі 28 698 грн. (т. 1, а.с. 105-107);

ПП «Профлайн» () у березні 2015 року з огляду на те, що: не надано документи, які підтверджують транспортування продукції, отриманої від постачальника; видаткові накладні підписано, скріплено печатками, проте не зазначено прізвище осіб, які їх підписали; контрагент позивача перебуває на непідконтрольній території України, з серпня 2014 року не подає податкову звітність, в тому числі не подано податкову декларацію з ПДВ за березень 2015 року та не сплачено ПДВ у сумі 67 861 грн.; свідоцтво платника ПДВ анульовано 16.06.2015. Звідси, позивач не мав підстав для включення виписаних ПП «Профлайн» податкових накладних до реєстру отриманих податкових накладних, а суми ПДВ - до складу податкового кредиту відповідного податкового періоду, у зв`язку із його обізнаністю в тому, що вказаний контрагент не задекларував та не сплатив до бюджету належні суми ПДВ (т. 1, а с. 176-182);

ТОВ «Анімус» () у березні та квітні 2015 року з огляду на те, що: видаткові накладні підписано невідомими особами (відсутні ПІБ посадових осіб, номери довіреностей, відсутнє ПІБ отримувача); рахунки-фактури до перевірки не надано; не надано документи, які підтверджують транспортування продукції, отриманої від постачальника; при дослідженні ланцюга постачання встановлено його розрив - у березні 2015 року у ТОВ «ТД «Євроінфо» (контрагент ТОВ «Анімус») та у квітні 2015 року у ТОВ «Анімус», при цьому в ЄРПН не зареєстровано податкові накладні, які включено до податкового кредиту ТОВ «Анімус», а ТОВ «Азимут Трейд Компані» (контрагент ТОВ «Анімус») не відображено в декларації з ПДВ за квітень 2015 року податкові зобов`язання та податковий кредит по даним взаємовідносинам; відсутня інформація щодо наявності трудових ресурсів та основних засобів засоби. Вказане, на думку контролюючого органу, призвело до безпідставного формування податкового кредиту з ПДВ та заниження податкового зобов`язання з ПДВ на суму 550 051 грн., у т.ч. за березень 2015 року - 323 227 грн., за квітень 2015 року - 226 824 грн. (т. 1, а.с. 182-202). Крім того, внаслідок вказаних порушень завищено витрати в розмірі 2 750 256 грн. (т. 1, а.с. 88-90);

ТОВ «Групс Інвестмент» () у квітні 2015 року з огляду на те, що: не надано документи, які підтверджують транспортування продукції, отриманої від постачальника; до ЄДР внесено запис про відсутність контрагента за місцезнаходженням; за період квітень 2015 року встановлено відхилення/розбіжності системи автоматизованого співставлення податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів, у тому числі відсутність наміру декларування податкових зобов`язань з ПДВ по операціям з реалізації товару (продуктів харчування), які у подальшому реалізовано ТОВ «Український рітейл»; декларації з податку на прибуток контрагентом не подавались з моменту реєстрації; у контрагента відсутні трудові ресурси, виробниче обладнання, транспортне та торгівельне обладнання, сировина, матеріали для здійснення основного виду діяльності; не підтверджено реалізацію продукції по ланцюгу постачання. Враховуючи викладене, контролюючий орган дійшов висновку, що взаємовідносини між позивачем та ТОВ «Групс Інвестмент» у квітні 2015 року не підтверджені відповідними первинними документами та не відповідають задекларованим даним на суму 1 749 505 грн. (т. 1, а.с. 202-211). Крім того, внаслідок вказаних порушень завищено витрати в розмірі 8 748 224 грн. (т. 1, а.с. 94-96);

ТОВ «Дари природи» () у березні 2015 року з огляду на те, що: не надано рахунків-фактур, товарно-транспортних накладних, прибуткових ордерів та даних щодо довіреностей на отримання товарів від постачальника; відсутня будь-яка інформація про наявні складські приміщення, автомобільний чи інший транспорт, устаткування, що необхідні для здійснення діяльності; не підтверджено реалізацію продукції по ланцюгу постачання; відсутні трудові ресурси. Враховуючи викладене, контролюючий орган дійшов висновку, що взаємовідносини між позивачем та ТОВ «Дари природи» у березні 2015 року не підтверджені відповідними первинними документами та не відповідають задекларованим даним на суму 86 667 грн. (т. 1, а.с. 211-221). Крім того, внаслідок вказаних порушень завищено витрати в розмірі 433 333 грн. (т. 1, а.с. 90-91);

ТОВ «Егар Технолоджі Україна» () у березні та листопаді 2015 року з огляду на те, що: акти виконаних робіт протягом березня - листопада 2015 року відсутні; вчинення господарських операцій не підтверджено ні первинними документами, ні даними бухгалтерського обліку, що призвело до завищення податкового кредиту на загальну суму 90 400 грн., в тому числі: у березні 2015 року - 938 грн., у листопаді 2015 - 89 462 грн. (т. 1, а.с. 221-230);

ТОВ «ЕТС» () у лютому, березні, червні 2015 року з огляду на те, що: відсутні дані щодо відвантаження та отримання товару за довіреностями; встановлено обрив по контрагенту при формуванні податкового кредиту в ланцюгу придбання та продажу товару у зв`язку із відсутністю фізичних, технічних та технологічних можливостей для вчинення задекларованих господарських операцій, а саме: відсутній штат працюючих, основні фонди тощо, що свідчить про нереальне оформлення постачання товару, походження якого не підтверджується. Вказане, на думку контролюючого органу, призвело до безпідставного формування податкового кредиту з ПДВ на суму 1 494 582 грн., у т.ч. за лютий 2015 року - 717 351 грн., за березень 2015 року - 761 088 грн., за квітень 2015 року - 16 143 грн. (т. 1, а.с. 221-245). Крім того, внаслідок вказаних порушень завищено витрати в розмірі 82 094 грн. (т. 1, а.с. 103-104);

ТОВ «Рітейл Техсервіс» () у березні, квітні, жовтні 2015 року з огляду на те, що: контрагент має незначний штат працюючих, незначні основні фонди, не має можливості надання широкого спектру послуг без наявності дозволів та відповідної кваліфікації працівників на зазначені у договорі послуги; більшість податкових накладних виписані на постачання запчастин, які мають імпортне походження, проте накладні не містять кодів товарів згідно УКТ ЗЕД; не підтверджено реалізацію послуг по ланцюгу постачання; відсутні трудові ресурси, основні фонди у контрагента. Вказане, на думку контролюючого органу, призвело до безпідставного формування податкового кредиту з ПДВ на суму 192 567 грн., у т.ч. за березень 2015 року - 45 142 грн., за квітень 2015 року - 86 392 грн., за жовтень 2015 року - 61 033 грн. (т. 1, а.с. 245-250; т. 2, а.с. 1-7). Крім того, внаслідок вказаних порушень завищено витрати в розмірі 1 137 468 грн. (т. 1, а.с. 104-105);

ТОВ «Техно-Маркет» () у жовтні, листопаді 2014 року, лютому - квітні 2015 року з огляду на те, що: не надано документи, які підтверджують транспортування продукції, отриманої від постачальника; дані бухгалтерського обліку не співпадають з даними первинних документів, а саме згідно видаткових накладних отримано товару на суму 304 234,11 грн., в бухгалтерському обліку за жовтень 2014 року - 325 599,58 грн., згідно податкових та видаткових накладних сума отриманого товару за березень 2015 складає 667 199,87 грн., а за даними бухгалтерського обліку - 734 177,18 грн.; видаткові накладні підписано невідомими особами (відсутні ПІБ посадових осіб ТОВ «Техно-Маркет»); директор контрагента є одночасно директором, головним бухгалтером, засновником ще 5 підприємств; в ЄДР внесено запис щодо відсутності контрагента за місцезнаходженням; не встановлено наявність у контрагента трудових ресурсів, транспортних засобів, обладнання, складських приміщень та інших виробничих фондів; не підтверджено реалізацію товару по ланцюгу постачання. Вказане, на думку контролюючого органу, призвело до безпідставного формування податкового кредиту та заниження податкового зобов`язання з ПДВ на суму 449 639 грн., у т.ч. за жовтень 2014 року - 60 472 грн., листопад 2014 року - 757 грн., лютий 2015 року - 150 364 грн., березень 2015 року - 105 073 грн., квітень 2015 року - 132 973 грн. (т. 1, а.с. 221-245). (т. 2, а.с. 7-59). Крім того, внаслідок вказаних порушень завищено витрати в розмірі 1 305 282 грн. (т. 1, а.с. 107-108);

ТОВ «Укрдрайвпром» () у лютому 2015 року з огляду на те, що: наявні розбіжності між сумою податкового кредиту ТОВ «Український рітейл» та сумою податкових зобов`язань ТОВ «Укрдрайвпром» в розмірі 2 197 380 грн., причиною яких є неподання декларації з ПДВ за лютий 2015 року; відсутність прізвищ посадових осіб ТОВ «Укрдрайвпром» на первинних документах; не підтверджено реалізацію товару по ланцюгу постачання; відсутність у контрагента основних засобів та трудових ресурсів. Вказане, на думку контролюючого органу, призвело до безпідставного формування податкового кредиту та заниження податкового зобов`язання з ПДВ на суму 2 197 380 грн. за лютий 2015 року (т. 2, а.с. 59-67). Крім того, внаслідок вказаних порушень завищено витрати в розмірі 10 994 591 грн. (т. 1, а.с. 97-99);

ТОВ «Укр-Єшел» () у березні 2015 року з огляду на те, що: дані податкового обліку не співпадають з даними бухгалтерського обліку, а саме сума отриманої послуги по рахунку 6855 в березні 2015 складає 847 454,20 грн., а за даними податкової накладної від 30.03.2015 - 316 816,71 грн.; довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за березень 2015 року підписана невідомими особами; обсяги та характер робіт згідно наданих до перевірки документів свідчать про капітальний ремонт, а не поточний, як зазначено у податковій накладній від 30.03.2015 №1; не надано довідку форми КБ-2; у контрагента відсутні трудові ресурси та відсутня інформація щодо наявності к нього основних засобів; згідно довідки оперативного управління ДПІ у м. Краматорську ГУ Міндоходів у Донецькій області від 18.06.2015 №14182/7/05-15-07 місцезнаходження підприємства та його посадових осіб не встановлено; не підтверджено реалізацію послуг по ланцюгу постачання. Вказане, на думку контролюючого органу, призвело до безпідставного формування податкового кредиту та заниження податкового зобов`язання з ПДВ на суму 63 142 грн. за березень 2015 року (т. 2, а.с. 67-86);

ТОВ «ЛІБЕРТІ КОРПОРЕЙШЕН» () у лютому 2015 року з огляду на те, що: до ЄДР внесено запис про відсутність контрагента за місцезнаходженням; свідоцтво платника ПДВ анульовано 28.05.2015; відсутні трудові ресурси; не підтверджено реалізацію товару по ланцюгу постачання. Вказане, на думку контролюючого органу, призвело до заниження податкового зобов`язання з ПДВ на суму 2 331 120 грн. у лютому 2015 року. (т. 2, а.с. 86-97). Крім того, внаслідок вказаних порушень завищено витрати в розмірі 11 663 759 грн. (т. 1, а.с. 101-103);

ТОВ «Люкс актив» () у лютому 2015 року з огляду на те, що: не надано документи, які підтверджують транспортування продукції, отриманої від постачальника; на видаткових накладних відсутні прізвища посадових осіб; до ЄДР внесено запис про відсутність контрагента за місцезнаходженням; свідоцтво платника ПДВ анульовано 30.04.2015; відсутні трудові ресурси, основні засоби; не підтверджено реалізацію товару по ланцюгу постачання. Вказане, на думку контролюючого органу, призвело до заниження податкового зобов`язання з ПДВ на суму 2 287 190 грн. у лютому 2015 року. (т. 2, а.с. 97-107). Крім того, внаслідок вказаних порушень завищено витрати в розмірі 11 443 955 грн. (т. 1, а.с. 99-100);

ТОВ «ЛЮКС-ЕРА» () у лютому 2015 року з огляду на те, що: не надано документи, які підтверджують транспортування продукції, отриманої від постачальника; на видаткових накладних відсутні прізвища посадових осіб; відсутні трудові ресурси; не підтверджено реалізацію товару по ланцюгу постачання. Вказане, на думку контролюючого органу, призвело до заниження податкового зобов`язання з ПДВ на суму 2 242 510 грн. у лютому 2015 року. (т. 2, а.с. 107-117). Крім того, внаслідок вказаних порушень завищено витрати в розмірі 11 220 399 грн. (т. 1, а.с. 100-101);

ТОВ «МАКРОС ПРОДАКТ» () у лютому 2015 року з огляду на те, що: не надано документи, які підтверджують транспортування продукції, отриманої від постачальника; на видаткових накладних відсутні прізвища посадових осіб; відсутні трудові ресурси та основні фонди; не підтверджено реалізацію товару по ланцюгу постачання. Вказане, на думку контролюючого органу, призвело до заниження податкового зобов`язання з ПДВ на суму 2 203 040 грн. у лютому 2015 року. (т. 2, а.с. 117-127). Крім того, внаслідок вказаних порушень завищено витрати в розмірі 11 022 911 грн. (т. 1, а.с. 96-97);

ТОВ «КАСТ ГРУП» () у липні 2014 року та серпні 2014 року з огляду на те, що: не надано рахунків-фактур, товарно-транспортних накладних, прибуткових ордерів та даних щодо довіреностей на отримання товару від постачальника; не підтверджено реалізацію товару по ланцюгу постачання; відсутні трудові ресурси, складські приміщення, транспортні засоби. Вказане, на думку контролюючого органу, призвело до безпідставного формування податкового кредиту з ПДВ на суму 401 003 грн., у т.ч. за липень 2014 року - 342 405 грн., за серпень 2014 року - 58 598 грн. (т. 2, а.с. 127-142). Крім того, внаслідок вказаних порушень завищено витрати в розмірі 2 005 017 грн. (т. 1, а.с. 73-75);

ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ПРОВІДНІ МЕДИЧНІ ТЕХНОЛОГІЇ» () у липні 2014 року з огляду на те, що: не надано документи, які підтверджують транспортування продукції, отриманої від постачальника; свідоцтво платника ПДВ анульовано 23.09.2014 (до ЄДР внесено запис про відсутність за місцезнаходженням); не підтверджено реалізацію товару по ланцюгу постачання. Вказане, на думку контролюючого органу, призвело до безпідставного формування податкового кредиту з ПДВ за липень 2014 року на суму 1 502 833 грн. (т. 2, а.с. 142-151). Крім того, внаслідок вказаних порушень завищено витрати в розмірі 7 566 767 грн. (т. 1, а.с. 77-79);

ТОВ «Люксреал» () у вересні 2014 року з огляду на те, що: не надано документи, які підтверджують транспортування продукції, отриманої від постачальника; на видаткових накладних відсутні прізвища посадових осіб; свідоцтво платника ПДВ анульовано за рішенням контролюючого органу 25.12.2014; операції не підтверджуються стосовно врахування реального часу здійснення операцій, місцезнаходження майна, наявності трудових ресурсів, виробничо-складських приміщень та іншого майна, необхідних для виконання такого постачання; не підтверджено реалізацію товару по ланцюгу постачання. Вказане, на думку контролюючого органу, призвело до безпідставного формування податкового кредиту з ПДВ за вересень 2014 року на суму 59 292 грн. (т. 2, а.с. 151-161). Крім того, внаслідок вказаних порушень завищено витрати в розмірі 296 461 грн. (т. 1, а.с. 75-76);

ТОВ «ЕРІДАН СІСТЕМ ЛТД» () у квітні 2014 року з огляду на те, що: не надано рахунків-фактур, товарно-транспортних накладних, прибуткових ордерів та даних щодо довіреностей на отримання товару від постачальника; до ЄДР внесено запис про відсутність за місцезнаходженням; відсутні трудові ресурси та відсутня інформація щодо наявності складських приміщень, транспортних засобів; декларації з податку на прибуток не подавались з моменту реєстрації; відділом фінансових розслідувань СУ Броварської ОДПІ відкрито кримінальне провадження від 26.09.2014 №0000019, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 205 КК України, стосовно посадових осіб ТОВ «ЕРІДАН СІСТЕМ ЛТД»; не підтверджено реалізацію товару по ланцюгу постачання. Вказане, на думку контролюючого органу, призвело до безпідставного формування податкового кредиту з ПДВ за квітень 2014 року на суму 640 720 грн. (т. 2, а.с. 161-177). Крім того, внаслідок вказаних порушень завищено витрати в розмірі 3 147 574 грн. (т. 1, а.с. 76-77);

ТОВ «УНІПЛАЗА» () у квітні 2014 року з огляду на те, що: видаткові накладні підписано невідомими особами; не надано рахунки-фактури; не надано документи, які підтверджують транспортування продукції, отриманої від постачальника; не підтверджено реалізацію товару по ланцюгу постачання; відділом фінансових розслідувань СУ Броварської ОДПІ відкрито кримінальне провадження від 26.09.2014 №0000019, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 205 КК України, стосовно посадових осіб ТОВ «УНІПЛАЗА»; контрагент за місцезнаходженням не знаходиться, що підтверджується актом ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві від 02.06.2014 №1082/26-55-22-08; відсутні трудові ресурси та відсутня інформація щодо наявності складських приміщень, транспортних засобів, устаткування. Вказане, на думку контролюючого органу, призвело до безпідставного формування податкового кредиту з ПДВ за квітень 2014 року на суму 2 269 306грн.(т. 2, а.с. 178-186). Крім того, внаслідок вказаних порушень завищено витрати в розмірі 11 425 964 грн. (т. 1, а.с. 80-81);

ТОВ «ТД «КАЛИНІВКА-ПРЕМІУМ» () у квітні, вересні - грудні 2015 року з огляду на те, що: неможливо встановити походження деяких товарів (томати); не підтверджено реалізацію товару по ланцюгу постачання. Вказане, на думку контролюючого органу, свідчить про не підтвердження первинними документами та невідповідність задекларованим даним господарських операцій на суму 257 880 грн., в т.ч. по періодах: квітень 2015 року - 28 304 грн., вересень 2015 року - 70 988 грн., жовтень 2015 року - 89 351 грн., листопад 2015 року - 32 046 грн., грудень 2015 року - 37 190 грн. (т. 2, а.с. 177-195). Крім того, внаслідок вказаних порушень завищено витрати в розмірі 1 289 398 грн. (т. 1, а.с. 92-93);

ТОВ «АЗОВ-КАРІБЕ» () у січні, лютому, квітень - грудень 2015 року огляду на те, що: неможливо встановити походження деяких товарів (коріння селери, банани, квасоля, кабачок); не підтверджено реалізацію товару по ланцюгу постачання. Вказане, на думку контролюючого органу, свідчить про не підтвердження первинними документами та невідповідність задекларованим даним господарських операцій на суму 534 651 грн., в т.ч. по періодах: січень 2015 року - 42 697 грн., лютий 2015 року - 79 990 грн., квітень 2015 року - 938 грн., травень 2015 року - 120 465 грн., червень 2015 року - 91 547 грн., липень 2015 року - 75 667 грн., серпень 2015 року - 67 772 грн., вересень 2015 року - 24 835 грн., жовтень 2015 року - 14 153 грн., листопад 2015 року - 13 580 грн., грудень 2015 року - 3 007 грн. (т. 2, а.с. 195-220). Крім того, внаслідок вказаних порушень завищено витрати в розмірі 2 673 255 грн. (т. 1, а.с. 91-92).

Також, проведеною перевіркою відображеного показника за період з 01.10.2012 по 31.12.2014 в сумі 49 087 449 грн. на підставі головних книг за 2012 - 2014 роки, договорів, первинних банківських документів встановлено завищення задекларованих підприємством показників у рядку 06.4 Податкової декларації «Інші витрати звичайної діяльності та інші операційні витрати» на суму 2 605 113 грн. за 2014 рік.

Так, перевіркою встановлено, що до рядку 06.4.43 Додатку ІВ «Інші витрати» підприємством включено суму витрат, які понесено у 2011 році та не підтверджено документально (оренда нерухомості, оренда рекламних банерів, оренда обладнання, відшкодування витрат на опалення, відшкодування витрат на газ, відшкодування витрат на електроенергію, витрати на висновки, експертизи, маркетингові дослідження, рекламу тощо).

При цьому, платник письмово не заявляв контролюючому органу про знищення, псування первинних документів, обов`язковість ведення та зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку. На письмовий запит платник повідомив, що в декларацію з податку на прибуток за 2014 рік включена сума витрат 2 605 113,01 грн. за попередні періоди, оскільки первинні документи по ним надані в бухгалтерію у 2014 році та проведені в бухгалтерському обліку в 2014 року. Крім того, суму витрат, яка вплинула на формування об`єкту оподаткування за період з 01.10.2009 по 30.09.2012 та з 01.01.2013 по 31.12.2013 перевірено під час проведення позапланових перевірок ДПІ у Будьонівському районі м. Донецька ГУ Міндоходів в Донецькій області (акти документальної перевірки від 19.12.2012 №3532/22-011-1/34604386, від 08.05.2014 №101/05-41-22-01/34604386) (т. 1, а.с 81-82).

Не погодившись із висновками акту перевірки, ТОВ «Український рітейл» подало до контролюючого органу заперечення від 20.07.2016 №1080, до яких додало копії документів згідно переліку (т. 2, а.с. 240-248), зокрема: накладні на внутрішнє переміщення товарів, подорожні листи, накладні-вимоги, бухгалтерська довідки, товарно-транспортні накладні, первинні документи на підтвердження суми витрат у розмірі 2 605 113,01 грн.

Відповіддю від 29.07.2016 №3285/10/28-04-14-00 платника повідомлено про обґрунтованість висновків акту перевірки та залишення їх без змін.

На підставі акту перевірки від 13.06.2016 №45/28-04-14-00/32365436 Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального Головного управління ДФС прийнято податкові повідомлення-рішення:

від 03.08.2016 № форми «П», яким ТОВ «Український рітейл» зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 129 108 523 грн., у тому числі за 2014 рік на суму 27 157 450 грн. та за 2015 рік на суму 101 951 073 грн.;

від 03.08.2016 № форми «Р», яким ТОВ «Український рітейл» збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)» у розмірі 32 744 773,50 грн., у тому числі 21 829 849 грн. - за податковим зобов`язанням та 10 914 924,50 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями.

Не погодившись із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, ТОВ «Український рітейл» звернулося до суду з даним адміністративними позовом із вимогою про визнання їх протиправними та скасування.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із такого.

За правилами підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України (далів - ПК України; в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) об`єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);

збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);

зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Пункт 135.1 статті 135 ПК України встановлює, що базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Таким чином, фінансовий результат до оподаткування та, відповідно, база оподаткування податком на прибуток, визначається платником податку на прибуток у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності з урахуванням відповідних коригувань.

За змістом норм пп. 200.1, пп. 200.2 ст. 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

У свою чергу, відповідно до пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно розділу V цього Кодексу.

Право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з: придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг (абзац другий пункту 198.1 статті 198 ПК України).

Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг (п. 198.2 ст. 198 ПК України).

Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з, серед іншого, придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та наданням послуг.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 ст. 198 ПК України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Водночас, в силу норм п. 44.1 ст. 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-ХIV (далі - Закон №996-ХIV).

Відповідно до ст. 1 цього Закону (тут та надалі - в редакції, що діяла на момент виникненняф спірних правовідносин), первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення, а господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

За змістом частин 1 та 2 ст. 9 Закону №996-ХIV, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

У свою чергу, згідно ч. 3 ст. 9 цього Закону інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку.

Зі змісту наведених норм можна дійти висновків про те, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування об`єкту оподаткування податком на прибуток та податкового кредиту.

Дані висновки суду узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду, викладеної у постановах від 19.03.2019 у справі №826/9534/17 та від 26.02.2019 у справі №826/1536/18. Окрім того, у своїй постанові від 19.03.2019 у справі №826/9534/17 Верховний Суд відзначив те, що норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певним постачальником товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог законодавства щодо формування об`єкта оподаткування податком на прибуток та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагентів за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагентів та злагодженість дій між ними.

На підтвердження виконання умов договорів, укладених із контрагентами - постачальниками, операції із якими були предметом дослідження в ході позапланової документальної виїзної перевірки, до матеріалів справи надано копії:

накладних на внутрішнє переміщення товарів, прибуткових накладних із актами розбіжностей до них (т. 3, а.с. 1 - 248; т. 4, а.с. 1 - 250; т. 5, а.с. 1 - 246; т. 6, а.с. 1 - 250; т. 7, а.с. 1 - 250; т. 8, а.с. 1 - 250; т. 9, а.с. 1 - 250; т. 10, а.с. 1 - 250; т. 11, а.с. 1 - 250; т. 13, а.с. 1 - 250; т. 14, а.с. 1 - 250; т. 15, а.с. 1 - 247; т. 16, а.с. 1 - 250; т. 17, а.с. 1 - 250; т. 18, а.с. 1 - 23; т. 19, а.с. 1 - 250; т. 20, а.с. 1 - 249; т. 22, а.с. 1 - 250; т. 23, а.с. 1 - 250; т. 24, а.с. 1 - 250; т. 25, а.с. 1 - 250; т. 26, а.с. 1 - 250; т. 27, а.с. 1 - 251; т. 28, а.с. 1 - 250; т. 29, а.с. 1 - 250; т. 30, а.с. 1 - 191; т. 33, а.с. 1 - 122; т. 34, а.с. 1 - 234; т. 36, а.с. 1 - 250; т. 42, а.с. 1 - 250; т. 43, а.с. 1 - 250; т. 44, а.с. 1 - 250; т. 47, а.с. 1 - 250; т. 48, а.с. 1 - 249; т. 49, а.с. 1 - 251; т. 50, а.с. 1 - 250; т. 51, а.с. 1 - 250; т. 52, а.с. 1 - 250; т. 53, а.с. 1 - 210; т. 54, а.с. 1 - 249; т. 55, а.с. 1 - 249; т. 56, а.с. 1 - 251; т. 57, а.с. 1 - 251; т. 58, а.с. 1 - 247; т. 59, а.с. 1 - 250; т. 60, а.с. 1 - 251; т. 61, а.с. 1 - 250; т. 62, а.с. 1 - 220; т. 63, а.с. 1 - 251; т. 64, а.с. 1 - 250; т. 65, а.с. 1 - 248; т. 66, а.с. 1 - 234; т. 72, а.с. 113 - 150; т. 72, а.с. 210- 249; т. 75, а.с. 1 - 250; т. 76, а.с. 1 - 114; т. 77, а.с. 1 - 249; т. 79, а.с. 1 - 250; т. 80, а.с. 1 - 249; т. 80, а.с. 1 - 251);

Договору поставки від 13.02.2013 №13/02-2013, укладеного між ТОВ «Український рітейл» (Покупець) та ТОВ «Азов-Карібе» (Постачальник), за умовами якого Постачальник зобов`язується постачати, а Покупець приймати та оплачувати товар на умовах даного Договору. Найменування, асортимент та ціна товару, що постачається, зазначається у Додатку 1 «Специфікація/Прайс-лист», який є невід`ємною частиною даного Договору (п. 1.1, 1.2 Договору) із додатками; Протокол розбіжностей до Договору поставки від 13.02.2013 №13/02-2013; Додаткову угоду до Договору поставки від 13.02.2013 №13/02-2013 від 14.02.2013 №1; Додаткову угоду до Договору поставки від 13.02.2013 №13/02-2013 від 30.09.2013 №2; Додаткову угоду до Договору поставки від 13.02.2013 №13/02-2013 від 01.04.2015 №б/н; прибуткових накладних із актами розбіжностей до них; видаткових накладних (т. 12, а.с. 1 - 250); прибуткових накладних та накладних на внутрішнє переміщення товарів (т. 31, а.с. 1 - 250); накладних на внутрішнє переміщення товарів (т. 35, а.с. 1 -250; т. 45, а.с. 1 - 233, 240 - 249, т. 46, а.с. 1 - 243);

Договору поставки від 27.06.2014 №27/06-14, укладеного між ТОВ «Український рітейл» (Покупець) та ТОВ «КАСТ ГРУП» (Постачальник), за умовами якого Постачальник зобов`язується постачати, а Покупець приймати та оплачувати товар на умовах даного Договору. Найменування, асортимент та ціна товару, що постачається, зазначається у Додатку 1 «Специфікація/Прайс-лист», який є невід`ємною частиною даного Договору (п. 1.1, 1.2 Договору). Умови поставки товару - самовивіз транспортними засобами Покупця і за рахунок Покупця (п. 2.1 Договору); додатків до Договору; подорожніх листів вантажного автомобіля; видаткових накладних; накладних на внутрішнє переміщення товарів (т. 18, а.с. 1 - 148);

Договору поставки від 20.03.2015 №20/03-2015Х, укладеного між ТОВ «Український рітейл» (Покупець) та ТОВ «АНІМУС» (Постачальник), за умовами якого Постачальник на умовах, визначених даним Договором, зобов`язується здійснити поставку продукції, а саме непродовольчих товарів в асортименті, а Покупець зобов`язується приймати та оплачувати поставлену продукцію (п. 1.1 Договору). Продукція постачається на умовах самовивозу транспортними засобами Покупця і за рахунок Покупця (п. 2.1 Договору); додатків до Договору; видаткових накладних; бухгалтерської довідки; картки рахунку 631 за жовтень 2012 року - грудень 2015 року (т. 34, а.с. 235-250; т. 39, а.с. 72 - 89); подорожніх листів, складених по взаємовідносинам із ТОВ «Анімус» (т. 21, а.с. 1 - 10);

Договору поставки від 01.04.2015 №01/04-2015Т, укладеного між ТОВ «Український рітейл» (Покупець) та ТОВ «ГРУПС ІНВЕСТМЕНТ» (Постачальник), за умовами якого Постачальник зобов`язується постачати, а Покупець приймати та оплачувати товар на умовах даного Договору. Найменування, асортимент та ціна товару, що постачається, зазначається у Додатку 1 «Специфікація/Прайс-лист», який є невід`ємною частиною даного Договору (п. 1.1, 1.2 Договору). Умови поставки товару - самовивіз транспортними засобами Покупця і за рахунок Покупця (п. 2.1 Договору); Додаткової угоди до Договору поставки від 01.04.2015 №01/04-2015Т від 09.04.2015; додатків до Договору; подорожніх листів вантажного автомобіля; видаткових накладних; накладних на внутрішнє переміщення товарів (т. 21, а.с. 11 - 167);

Договору поставки від 12.03.2015 №ГООО17286, укладеного між ТОВ «Український рітейл» (Покупець) та ТОВ «ДАРИ ПРИРОДИ» (Постачальник), за умовами якого Постачальник зобов`язується постачати, а Покупець приймати та оплачувати товар на умовах даного Договору. Найменування, асортимент та ціна товару, що постачається, зазначається у Додатку 1 «Специфікація/Прайс-лист», який є невід`ємною частиною даного Договору (п. 1.1, 1.2 Договору); Додаткової угоди від 13.03.2015; додатку до Договору; видаткової накладної (т. 21, а.с. 168 - 174); свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів (т. 40, а.с. 32);

Договору поставки від 06.06.2014 №06/06-2014, укладеного між ТОВ «Український рітейл» (Покупець) та ТОВ «КАЛИНІВКА-ПРЕМІУМ» (Постачальник), за умовами якого Постачальник зобов`язується постачати, а Покупець приймати та оплачувати товар на умовах даного Договору. Найменування, асортимент та ціна товару, що постачається, зазначається у Додатку 1 «Специфікація», який є невід`ємною частиною даного Договору (п. 1.1, 1.2 Договору); Протоколу розбіжностей до Договору поставки від 06.06.2014 №06/06-2014; додатків до Договору поставки від 06.06.2014 №06/06-2014; видаткових накладних із актами розбіжностей; товарно-транспортних накладних (т. 21, а.с. 175 - 250); видаткових накладних із актами розбіжностей; товарно-транспортних накладних (т. 32, а.с. 1 - 250);

Договору поставки від 01.09.2014 №01/09-14, укладеного між ТОВ «Український рітейл» (Покупець) та ТОВ «ЛЮКСРЕАЛ» (Постачальник), за умовами якого Постачальник зобов`язується постачати, а Покупець приймати та оплачувати товар на умовах даного Договору. Найменування, асортимент та ціна товару, що постачається, зазначається у Додатку 1 «Специфікація/Прайс-лист», який є невід`ємною частиною даного Договору (п. 1.1, 1.2 Договору). Умови поставки товару - самовивіз транспортними засобами Покупця і за рахунок Покупця (п. 2.1 Договору); додатку до Договору; видаткових накладних; подорожніх листів вантажного автомобіля; накладних на внутрішнє переміщення товарів (т. 30, а.с. 192 - 250);

Договору поставки від 07.04.2014 №07/04-14 И, укладеного між ТОВ «Український рітейл» (Покупець) та ТОВ «ЕРІДАН СИСТЕМ ЛТД» (Постачальник), за умовами якого Постачальник на умовах, визначених даним Договором, зобов`язується здійснити поставку продукції сувенірного, галантерейного та іншого споживчого асортименту, а Покупець зобов`язується приймати та оплачувати поставлену продукцію (п. 1.1 Договору). Продукція постачається на умовах самовивозу транспортними засобами Покупця і за рахунок Покупця (п. 2.1 Договору); додатків до Договору; видаткових накладних; подорожніх листів вантажного автомобіля; накладних на внутрішнє переміщення товарів (т. 33, а.с. 123-250); накладних на внутрішнє переміщення товарів по постачальнику ТОВ «Ерідан Систем ЛТД» (т. 67, а.с. 1 - 255);

Договору поставки від 01.07.2014 б/н та Договору поставки від 21.01.2015 №21-344, укладених між ТОВ «Український рітейл» (Покупець) та ФОП ОСОБА_5 (Постачальник), за умовами яких Постачальник зобов`язується постачати, а Покупець приймати та оплачувати товар на умовах даного Договору. Найменування, асортимент та ціна товару, що постачається, зазначається у Додатку 1 «Специфікація/Прайс-лист», який є невід`ємною частиною даного Договору (п. 1.1, 1.2 Договорів) та додатків до Договорів; видаткових накладних; акту розбіжностей; товарно-транспортних накладних; тимчасового реєстраційного талону; картки рахунку 631 за 2015 рік (т. 37, а.с. 126-180); товарно - транспортних накладних (т. 81, а.с. 120 - 132);

Договору підряду від 24.10.2014 №8517, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український рітейл» (Замовник) та Підприємством об`єднання громадян «ВСЕСВІТ-2» (Підрядник), за умовами якого в порядку і на умовах, визначених даним Договором, Підрядник бере на себе зобов`язання своїми силами і матеріалами виконати ремонтно-будівельні роботи магазина « Брусничка » за адресою: смт Чкалівське, Леніна , 18 , в обумовлений даним Договором термін, а Замовник зобов`язується надати підряднику місце для проведення робіт, прийняти та оплатити роботи на умовах даного Договору (п. 2.1 Договору); додатків до Договору підряду від 24.10.2014 №8517; розрахунку загальновиробничих витрат до локального кошторису №2-1-1; підсумкової відомості ресурсів; платіжних доручень від 07.11.2014 №, від 04.11.2014 №, від 27.03.2015 №; картки рахунку 6855 за період з 01.11.2014 по 27.03.2015; Договору підряду від 25.09.2014 №7451, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український рітейл» (Замовник) та Підприємством об`єднання громадян «ВСЕСВІТ-2» (Підрядник), за умовами якого в порядку і на умовах, визначених даним Договором, Підрядник бере на себе зобов`язання своїми силами і матеріалами виконати роботи по технічному укріпленню магазинів «Брусничка» №02259, №02263, №02301, №02336, №02101, №02340 та офісу за адресою: м. Харків, вул. Артема, 42, м. Харків, вул. Новгородська, 22, м. Харків, вул. Ак. Проскури, 3в, м. Харків, пров. Піскуновський, 4, м. Харків, пр. Косіора, 71, м. Краснокутськ, вул. Леніна, 125, м. Харків, вул. Ганни, 20а в обумовлений даним Договором строк, а Замовник зобов`язується надати Підряднику місце для проведення робіт, прийняти та оплатити роботи на умовах даного Договору (п. 2.1 Договору); додатків до Договору підряду від 25.09.2014 №7451; Довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за січень 2015 (форми КБ-№); акту №1 приймання виконаних будівельних робіт за січень 2015 року; платіжних доручень від 04.03.2015 №, від 26.11.2014 №; картки рахунку 6855 за період з 26.11.2014 по 01.06.2015 (т. 38, а.с. 1 -84);

Договорів поставки від 21.03.2012 №21/03-12 та від 07.07.2011 №07/07-1, укладених між ТОВ «Український рітейл» (Покупець) та ФОП ОСОБА_2 (Постачальник), за умовами яких Постачальник зобов`язується постачати, а Покупець приймати та оплачувати товар на умовах даних Договорів. Найменування, асортимент та ціна товару, що постачається, зазначається у Додатку 1 «Специфікація/Прайс-лист», який є невід`ємною частиною даних Договорів (п. 1.1, 1.2 Договорів); додатки до Договорів; Протокол розбіжностей від 21.03.2012; Додаткових угод від 21.03.2012 №1, від 30.12.2012 №2, від 30.09.2013 №3, від 02.01.2014 №4, від 25.02.2015 №5, від 02.01.2014 про визнання податкових накладних в електронному вигляді; умов роботи; специфікації; правоустановчих документів ФОП ОСОБА_2 ; товарно-транспортних накладних; свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу; звіту по проводкам за 2015 рік (т. 38, а.с. 86 - 263); товарно-транспортних накладних (т. 81, а.с. 1 - 119);

Договору поставки від 15.08.2013 №15/08-13, укладеного між ТОВ «Український рітейл» (Покупець) та ПП «ПРОФЛАЙН» (Постачальник), за умовами якого Постачальник на умовах, передбачених даним Договором, зобов`язується здійснити поставку спецодягу, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити поставлену Продукцію (п. 1.1 Договору); додатки до Договору; Додаткова угода від 15.02.2014 №1 к; видаткові накладні (т. 39, а.с. 56 - 70); товарно-транспортних накладних (т. 40, а.с. 33-36); накладних на переміщення (т. 73, а.с. 90 - 250; т. 74, а.с. 1 - 26);

Договору поставки від 09.12.2013 №9/12/13, відповідно до умов якого ТОВ «ЕТС» (Постачальник) на умовах, передбачених даним Договором, на замовлення Покупця (ТОВ «Український рітейл»), зобов`язується здійснити поставку продукції, а Покупець зобов`язується приймати та оплачувати поставлену продукцію (п. 1.1 Договору); Протокол розбіжностей від 09.12.2013; додатки до Договору; додаткові угоди до Договору; коректування замовлення; накладні на внутрішнє переміщення товарів; подорожні листи вантажного автомобіля (т. 69, а.с. 19 - 205);

видаткових накладних та актів надання послуг по взаємовідносинам із ТОВ «ТЕХНО МАРКЕТ» (т. 69, а.с. 209 - 250, т. 70, а.с. 1 - 43); Договору поставки обладнання від 03.03.2014 №6116, відповідно до умов якого Постачальник (ТОВ «ТЕХНО МАРКЕТ») на умовах даного Договору зобов`язується в строки, визначені в кожному окремому додатку (специфікації) і за наявності кожного окремого технічного завдання, поставити на адресу Покупця (ТОВ «Український рітейл» обладнання, а також в залежності від виду обладнання і умов додатків (специфікацій) і технічних завдань здійснити його монтаж і пуско-налагоджувальні роботи в місці, зазначеному Покупцем, а Покупець в свою чергу зобов`язується на умовах даного Договору оплатити Постачальнику належним чином поставлене (змонтоване і налагоджувальне) обладнання (п. 1.1 Договору); додатки до Договору; накладних-вимог на відпуск (внутрішнє переміщення) товарів (т. 70, а.с. 1 - 250, т. 71, а.с. 1 - 218);

Договору на технічне обслуговування і ремонт будівлі та інженерних мереж від 01.02.2015 №01-02/2015, за умовами якого Підрядник (ТОВ «Рітейл Техсервіс») зобов`язується виконувати періодичне технічне обслуговування і своєчасний ремонт будівель, споруд, обладнання та інженерних мереж у відповідності з умовами даного Договору і Додатку №1 до даного Договору (п. 1.1. Договору); додатки до Договору; наказ з особового складу від 21.01.2015 №1 (т. 71, а.с. 222 - 250; т. 72, а.с. 1 - 112); видаткові накладні (т. 72, а.с. 181 - 209);

подорожних листів вантажного автомобіля по взаємовідносинам із ТОВ «Люкс Актив», ТОВ «Макрос Продакт», ТОВ «Люкс-Ера», ТОВ «Ліберті Корпорейшен», ТОВ «Укрдрайвпром», ТОВ «Українські провідні медичні технології», ТОВ «УНІПЛАЗА» (т. 72, а.с. 150 -179);

Договору поставки від 23.04.2014 №23/04-14 Р, відповідно до умов якого Постачальник (ТОВ «УНІПЛАЗА») на умовах, визначених даним Договором, зобов`язується здійснити поставку продукції, а саме: пакети пакувальні в асортименті, палетний стретч, фасувальні і пакувальні матеріали в асортименті, а Покупець (ТОВ «Український рітейл») зобов`язується приймати та оплачувати поставлену продукцію (п. 1.1 Договору); товарної накладної (т. 73, а.с. 2 - 5);

Договору поставки від 28.07.2014 №28/07-2014 РФМ, відповідно до умов якого Постачальник (ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ПРОВІДНІ МЕДИЧНІ ТЕХНОЛОГІЇ») на умовах, визначених даним Договором, зобов`язується здійснити поставку продукції, а саме: пакети пакувальні в асортименті, палетний стретч, фасувальні і пакувальні матеріали в асортименті, а Покупець (ТОВ «Український рітейл») зобов`язується приймати та оплачувати поставлену продукцію (п. 1.1 Договору); специфікації; видаткової накладної (т. 73, а.с. 6 - 10);

Договору поставки від 20.02.2015 №20/02-2015, відповідно до умов якого Постачальник (ТОВ «ЛІБЕРТІ КОРПОРЕЙШЕН») на умовах, визначених даним Договором, зобов`язується здійснити поставку продукції, а саме: пакети пакувальні в асортименті, палетний стретч, фасувальні і пакувальні матеріали в асортименті, а Покупець (ТОВ «Український рітейл») зобов`язується приймати та оплачувати поставлену продукцію (п. 1.1 Договору); специфікації; видаткових накладних (т. 73, а.с. 11 - 22);

Договору поставки від 22.02.2015 №22/02-2015, відповідно до умов якого Постачальник (ТОВ «МАКРОС ПРОДАКТ») на умовах, визначених даним Договором, зобов`язується здійснити поставку продукції, а саме: пакети пакувальні в асортименті, палетний стретч, фасувальні і пакувальні матеріали в асортименті, а Покупець (ТОВ «Український рітейл») зобов`язується приймати та оплачувати поставлену продукцію (п. 1.1 Договору); специфікації; видаткових накладних (т. 73, а.с. 23 - 34);

Договору поставки від 24.02.2015 №24/02-2015, відповідно до умов якого Постачальник (ТОВ «ЛЮКС АКТИВ») на умовах, визначених даним Договором, зобов`язується здійснити поставку продукції, а саме: пакети пакувальні в асортименті, палетний стретч, фасувальні і пакувальні матеріали в асортименті, а Покупець (ТОВ «Український рітейл») зобов`язується приймати та оплачувати поставлену продукцію (п. 1.1 Договору); специфікації; видаткових накладних (т. 73, а.с. 35 - 46);

Договору поставки від 25.02.2015 №25/02-2015, відповідно до умов якого Постачальник (ТОВ «ЛЮКС ЕРА») на умовах, визначених даним Договором, зобов`язується здійснити поставку продукції, а саме: пакети пакувальні в асортименті, палетний стретч, фасувальні і пакувальні матеріали в асортименті, а Покупець (ТОВ «Український рітейл») зобов`язується приймати та оплачувати поставлену продукцію (п. 1.1 Договору); специфікації; видаткових накладних (т. 73, а.с. 47 - 59);

Договору поставки від 26.02.2015 №26/02-2015, відповідно до умов якого Постачальник (ТОВ «УКРДРАЙВПРОМ») на умовах, визначених даним Договором, зобов`язується здійснити поставку продукції, а саме: пакети пакувальні в асортименті, палетний стретч, фасувальні і пакувальні матеріали в асортименті, а Покупець (ТОВ «Український рітейл») зобов`язується приймати та оплачувати поставлену продукцію (п. 1.1 Договору); специфікації; видаткових накладних (т. 73, а.с. 60 - 71);

Договору підряду від 31.03.2014 №6286, відповідно до умов якого в порядку і на умовах, визначених даним Договором, Підрядник (ТОВ «Укр-Єшел») бере на себе зобов`язання своїми силами та матеріалами виконати роботи по виконанню будівельно-монтажних робіт на об`єкті за адресою: м. Донецьк, вул. Зуєвська, 23 в обумовлений даним Договором термін, а Замовник (ТОВ «Український рітейл») зобов`язується надати Підряднику місце для проведення робіт, прийняти та оплатити роботи на умовах даного Договору (п. 2.1 Договору); Додаткових угод від 08.07.2014 №1 та від 22.10.2017 №2; додатків до Договору; довідки про вартість виконаних будівельних робіт і витрати за березень 2015 року; акт №1 виконаних будівельно-монтажних робіт за березень 2015 року; відомості ресурсів; акт №2 виконаних будівельно-монтажних робіт за березень 2015 року; акт №3 виконаних будівельно-монтажних робіт за грудень 2014 року; акт №1 на передання основних і допоміжних матеріалів підрядній організації (т. 74, а.с. 119-190);

накладні-вимоги на внутрішнє переміщення товарів (т. 74, а.с. 192-196);

бухгалтерські довідки (т. 74, а.с. 197 - 201);

Договору про надання послуг з технічної підтримки системи від 05.01.2015 №ТВ_ЕУ_22, за умовами якого Виконавець (ТОВ «ЕГАР ТЕХНОЛОЖІ УКРАЇНА») надає Замовнику послуги з технічної підтримки системи, а Замовник (ТОВ «Український рітейл») приймає та оплачує ці послуги згідно умов цього Договору (п. 2.1 Договору); додатки до Договору; платіжних доручень від 03.03.2015 № на суму 416,45 грн. та від 04.03.2015 № на суму 7 153,27 грн. (т. 81, а.с. 215 - 228).

Дослідивши та проаналізувавши зміст перелічених вище документів у сукупності, суд вважає, що первинні документи по взаємовідносинам із ПП ОСОБА_2 , ПП ОСОБА_3 , Підприємством об`єднання громадян (релігійної організації, профспілки) «Всесвіт-2» Громадської організації «Юні Бізнес Груп», ПП «Профлайн», ТОВ «Анімус», ТОВ «Групс Інвестмент», ТОВ «Дари природи», ТОВ «ЕТС», ТОВ «Рітейл Техсервіс», ТОВ «Техно-Маркет», ТОВ «Укрдрайвпром», ТОВ «Укр-Єшел», ТОВ «ЛІБЕРТІ КОРПОРЕЙШЕН», ТОВ «Люкс актив», ТОВ «ЛЮКС-ЕРА», ТОВ «МАКРОС ПРОДАКТ», ТОВ «КАСТ ГРУП», ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ПРОВІДНІ МЕДИЧНІ ТЕХНОЛОГІЇ», ТОВ «Люксреал», ТОВ «ЕРІДАН СІСТЕМ ЛТД», ТОВ «УНІПЛАЗА», ТОВ «ТД «КАЛИНІВКА-ПРЕМІУМ», ТОВ «АЗОВ-КАРІБЕ» в повній мірі відображають зміст і характер вчинених господарських операцій.

При вирішенні даного спору суд враховує також вимоги частини першої статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», яка встановлює: якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Так, на момент здійснення спірних господарських операцій ПП ОСОБА_2 , ПП ОСОБА_3 , Підприємством об`єднання громадян (релігійної організації, профспілки) «Всесвіт-2» Громадської організації «Юні Бізнес Груп», ПП «Профлайн», ТОВ «Анімус», ТОВ «Групс Інвестмент», ТОВ «Дари природи», ТОВ «ЕТС», ТОВ «Рітейл Техсервіс», ТОВ «Техно-Маркет», ТОВ «Укрдрайвпром», ТОВ «Укр-Єшел», ТОВ «ЛІБЕРТІ КОРПОРЕЙШЕН», ТОВ «Люкс актив», ТОВ «ЛЮКС-ЕРА», ТОВ «МАКРОС ПРОДАКТ», ТОВ «КАСТ ГРУП», ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ПРОВІДНІ МЕДИЧНІ ТЕХНОЛОГІЇ», ТОВ «Люксреал», ТОВ «ЕРІДАН СІСТЕМ ЛТД», ТОВ «УНІПЛАЗА», ТОВ «ТД «КАЛИНІВКА-ПРЕМІУМ», ТОВ «АЗОВ-КАРІБЕ» були зареєстровані в якості юридичних осіб в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань та мали статус платників податку на додану вартість.

Звідси, твердження контролюючого органу про відсутність контрагентів ПОГ «Всесвіт-2», ТОВ «Групс Інвестмент», ТОВ «Техно-Маркет», ТОВ «Укр-Єшел», ТОВ «ЛІБЕРТІ КОРПОРЕЙШЕН», ТОВ «Люкс актив», ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ПРОВІДНІ МЕДИЧНІ ТЕХНОЛОГІЇ», ТОВ «ЕРІДАН СІСТЕМ ЛТД», ТОВ «УНІПЛАЗА» за місцезнаходженням є неприйнятними.

Крім того, суд критично оцінює посилання в акті перевірки на анулювання свідоцтва платника ПДВ контрагентів позивача, а саме ПП ОСОБА_2 , ПП ОСОБА_3 , ПОГ «Всесвіт-2», ПП «Профлайн», ТОВ «ЛІБЕРТІ КОРПОРЕЙШЕН», ТОВ «Люкс актив», ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ПРОВІДНІ МЕДИЧНІ ТЕХНОЛОГІЇ», ТОВ «Люксреал» за рішеннями контролюючого органу, з огляду на те, що таке анулювання відбулося вже після здійснення спірних господарських операцій.

Слід зазначити, що відсутність у контрагентів позивача матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ними господарських операцій та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу).

Вказана позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 31.08.2018 у справі №1570/4299/12.

Так само, транспортні засоби можуть використовуватись підприємствами на підставі укладених договорів оренди транспортних засобів та/або інших договорів, що у свою чергу спростовує твердження відповідача про неможливість здійснення контрагентами спірних операцій через відсутність зареєстрованих за ними транспортних засобів.

Також, чинним законодавством не пред`являються вимоги до суб`єктів підприємництва стосовно кількості працівників у штаті підприємства, наявності тих чи інших основних фондів, зокрема, складських приміщень, транспортних засобів, тощо, для здійснення господарської діяльності, отже на його правосуб`єктність та статус платника податків це жодним чином не впливає. Проте, податковий орган має довести, що відсутність таких ресурсів унеможливила в кожному конкретному випадку реальне виконання правочину.

Доказів на підтвердження того, що контрагенти позивача не мали адміністративно-господарських можливостей на виконання господарських зобов`язань по спірним операціям, та доказів відсутності фактичних дій, спрямованих на виконання взятих зобов`язань, відповідачем до суду не надано, а отже посилання контролюючого органу на відсутність у контрагентів позивача будь-якого майна та трудових ресурсів для здійснення операцій з постачання товарів є безпідставними.

Так, в контексті спірних правовідносин належить відмітити рішення Європейського Суду з прав людини у справах "Інтерсплав" проти України (2007 рік, заява №803/02),"Булвес" АД проти Болгарії (2009 рік, заява №3991/03) і "Бізнес Супорт Центр" проти Болгарії (2010 рік, заява №6689/03), у яких, перевіряючи відповідність позбавлення права на податковий кредит/бюджетне відшкодування вимогам статті 1 Протоколу №1, Європейський суд з прав людини застосовував принцип пропорційності. Цей принцип є складовою частиною принципу верховенства права і вимагає додержання "справедливого балансу" між вимогами публічного інтересу та захистом прав приватних осіб, у реалізацію яких здійснюється втручання держави.

Провівши відповідну оцінку, Європейський Суд з прав людини визнав, що "справедливий баланс" не додержується, коли платника податку на додану вартість позбавляють права на податковий кредит/бюджетне відшкодування за відсутності доказів його залучення до протиправної діяльності, пов`язаної з незаконним отриманням бюджетного відшкодування, чи доказів того, що йому було відомо/повинно було відомо про таку діяльність його постачальників.

Таким чином, за змістом норм Податкового кодексу України право покупця на податковий кредит з податку на додану вартість не ставиться в залежність від дотримання контрагентами вимог законодавства та вчинення ймовірних зловживань за ланцюгом постачання товару.

Отже, враховуючи, що юридична відповідальність носить індивідуальний характер, суд також не бере до уваги посилання контролюючого органу на те, що реалізація товарів/послуг не підтверджується по ланцюгу постачання, що нібито свідчить про формування штучного кредиту без реального походження товарів.

Дефектність та наявність ознак фіктивності контрагента платника податків сама собою не свідчить про обізнаність платника податків із протиправним характером діяльності його контрагента або про дефектність самих господарських операцій, а відтак не є вичерпним доказом при встановленні реальності або нереальності господарської операції, наявності або відсутності в ній ділової мети, яка за змістом пп. 14.1.231 п. 14.1 ст. 14 ПК передбачає обов`язкову спрямованість будь-якої операції на отримання позитивного економічного ефекту.

Звідси, неприйнятними є посилання контролюючого органу на те, що керівники підприємств - контрагентів позивача є одночасно керівниками інших підприємств, а також те, що контрагентами позивача не подається податкова звітність та не сплачуються суми податку на додану вартість та податку на прибуток. Так, у разі, якщо контрагенти TOB «Український рітейл» не виконали свого зобов`язання зі сплати ПДВ, податку на прибуток до бюджету, настає відповідальність та відповідні негативні наслідки саме щодо цих осіб. При цьому, зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на включення сум ПДВ до податкового кредиту та віднесення витрат по взаємовідносинам з такими контрагентами до складу витрат у разі, якщо ним виконано усі передбачені законом умови щодо формування такого кредиту та витрат, а також за наявності документальних підтверджень розміру свого податкового кредиту та своїх витрат.

Стаття 204 Цивільного кодексу України закріплює принцип презумпції правомірності правочину: правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він невизнаний судом недійсним.

Згідно з ч. 2 ст. 215 Цивільного кодексу України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Аналізуючи наведені норми, суд дійшов висновку, що відповідно до презумпції правомірності правочину укладені позивачем правочини із ПП ОСОБА_2 , ПП ОСОБА_3 , Підприємством об`єднання громадян (релігійної організації, профспілки) «Всесвіт-2» Громадської організації «Юні Бізнес Груп», ПП «Профлайн», ТОВ «Анімус», ТОВ «Групс Інвестмент», ТОВ «Дари природи», ТОВ «ЕТС», ТОВ «Рітейл Техсервіс», ТОВ «Техно-Маркет», ТОВ «Укрдрайвпром», ТОВ «Укр-Єшел», ТОВ «ЛІБЕРТІ КОРПОРЕЙШЕН», ТОВ «Люкс актив», ТОВ «ЛЮКС-ЕРА», ТОВ «МАКРОС ПРОДАКТ», ТОВ «КАСТ ГРУП», ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ПРОВІДНІ МЕДИЧНІ ТЕХНОЛОГІЇ», ТОВ «Люксреал», ТОВ «ЕРІДАН СІСТЕМ ЛТД», ТОВ «УНІПЛАЗА», ТОВ «ТД «КАЛИНІВКА-ПРЕМІУМ», ТОВ «АЗОВ-КАРІБЕ» є чинними, якщо їх недійсність прямо не встановлена законом (нікчемні правочини). В усіх інших випадках питання про недійсність правочину має бути встановлено судом на підставі заяви зацікавленої особи після повного та всебічного розгляду питання про взаємовідносини, які відбулись між учасниками такого правочину. Про недійсність правочину ухвалюється судове рішення.

Суд зазначає, що відповідачем ні в акті перевірки, ні в судовому засіданні не надано будь-яких доказів, які б вказували на невідповідність правочинів позивача із вищевказаними контрагентами нормам цивільного законодавства.

Також, податковий орган не надав доказів на підтвердження того, що позивач діяв без належної обачності й обережності і йому мало бути відомо про порушення, які допускали його контрагенти, а також не зазначено інших обставин, які могли б свідчити про недобросовісність позивача. Крім того, не доведено та не надано доказів, які б свідчили про безтоварний або фіктивний характер здійснених операцій.

Стосовно ненадання до перевірки документів, які підтверджують транспортування товару суд зауважує, що відсутність товарно-транспортних накладних не є умовою для позбавлення права на отримання податкового кредиту та формування витрат, враховуючи те, що законодавчі норми не ставлять в залежність відсутність транспортних документів на перевезення вантажу (товару) з наслідками формування бази оподаткування податком на додану вартість та податку на прибуток. На безпідставність доводів податкового органу вказує також та обставина, що податковий кредит у межах спірних відносин сформований виключно по факту придбання товару, а не послуг перевезення.

Щодо посилань на виявлені розбіжності між сумами податкових зобов`язань та податкового кредиту з податку на додану вартість у розрізі контрагентів суд зазначає, що наявність таких розбіжностей не є самостійною підставою для визнання правочинів нікчемними.

Аналогічну позицію висловив Верховний Суд у постанові від 19.03.2019 у справі №2а/0370/2658/11.

Суд відхиляє наведені в тексті акту перевірки зауваження контролюючого органу про наявність недоліків у видаткових накладних, а саме відсутність в акті П.І.П. осіб, які їх підписали з огляду на те, що наявність такого недоліку не є підставою для висновку про недостовірність наведених в цих документах інформації про обсяги поставленого товару. З цих же підстав суд не приймає посилання на те, що у податкових накладних постачальник ПП ОСОБА_2 посилається на Договір від 07.07.2011 №0707-1, в той час як до перевірки надано Договір від 21.03.2012 №21/03-12, оскільки така розбіжність, за умови надання сукупності підтверджуючих первинних документів, не є самостійною підставою для висновку про нереальність спірних господарських операцій.

Суд також не бере до уваги посилання контролюючого органу на те, що ТОВ «Анімус», ТОВ «ГРУПС ІНВЕСТМЕНТ», ТОВ «ЛЮКС-ЕРА», ТОВ «КАСТ ГРУП», ТОВ «ЕРІДАН СІСТЕМ ЛТД», ТОВ «УНІПЛАПЗА», ТОВ «ТД «КАЛИНІВКА-ПРЕМІУМ» є фігурантами досудових розслідувань, виходячи з наступного.

Насамперед необхідно зазначити, що в акті перевірки податкова не посилалась на фігурування ТОВ «Анімус», ТОВ «ГРУПС ІНВЕСТМЕНТ», ТОВ «ЛЮКС-ЕРА», ТОВ «КАСТ ГРУП», ТОВ «ТД «КАЛИНІВКА-ПРЕМІУМ» у кримінальних провадженнях, а отже вказаний факт не слугував підставою для винесення спірних податкових повідомлень-рішень.

Також, в силу норм ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Також ч. 1 і 2 ст. 73 та ч. 2 ст. 74 зазначеного Кодексу визначено, що належними є саме докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У свою чергу ч. 2 ст. 74 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За таких обставин, суд зазначає, що належним доказом порушення ТОВ «Анімус», ТОВ «ГРУПС ІНВЕСТМЕНТ», ТОВ «ЛЮКС-ЕРА», ТОВ «КАСТ ГРУП», ТОВ «ТД «КАЛИНІВКА-ПРЕМІУМ» податкового законодавства України може бути вирок суду, в якому досліджено та надано оцінку діяльності підприємства, а також встановлено порушення таким підприємством/посадовими особами вимог чинного законодавства України.

В даному випадку, за відсутності вироку суду, набравшого законної сили, яким би встановлювалася фіктивність ТОВ «Анімус», ТОВ «ГРУПС ІНВЕСТМЕНТ», ТОВ «ЛЮКС-ЕРА», ТОВ «КАСТ ГРУП», ТОВ «ТД «КАЛИНІВКА-ПРЕМІУМ» і формування ними в адресу позивача податкового кредиту у періодах, що перевірялися, за начебто поставлені товари/послуги, які в дійсності не постачалися, посилання контролюючого органу лише на фігурування контрагентів позивача в кримінальних провадженнях не є належними доказами по справі та не спростовують висновків суду про реальність господарських операцій ТОВ «Український рітейл».

З цих же підстав суд не вважає належним та допустимим доказом надану відповідачем до матеріалів справи копію листа за підписом начальника другого відділу МОУ Офісу великих платників податків ДФС від 31.01.2017 №4665/28-10-21-12, відповідно до якого працівниками податкової міліції опитано керівника ТОВ «Групс Інвестмент» () ОСОБА_6 , який пояснив, що не має відношення до створення та провадження діяльності ТОВ «Групс Інвестмент», ніколи не був його керівником, засновником або працівником, а підприємство зареєстровано на нього без його відома. Вказав, що будь-яких документів від імені підприємства не складав та не підписував, послуг не надавав. Крім того, працівниками податкової міліції опитано керівника ТОВ «Макрос Продакт» () ОСОБА_7 , який надав аналогічні пояснення щодо діяльності вказаного товариства. На теперішній час, відповідно до вказаного листа, ТОВ «Групс Інвестмент» та ТОВ «Макрос Продакт» внесені до АІС «СФП» як фіктивні підприємства. Також до матеріалів справи надано копію пояснень ОСОБА_6 та копії його документів (паспорта, коду, трудової книжки) (т. 40, а.с. 59-64), а також копії пояснень ОСОБА_7 (т. 40, а.с. 104).

Крім того, контролюючий орган не довів, що такі пояснення отримано у розпорядження в порядку, визначеному Кримінальним процесуальним кодексом України.

Слід також зазначити, що результати оперативно-розшукових заходів в рамках кримінальної справи не є доказами, а лише відомостями про джерело тих фактів, які можуть стати доказами у податковому спорі після їх закріплення належним процесуальним шляхом. При цьому, відповідачем не надано суду відомостей щодо прийняття процесуальних рішень у даному досудовому розслідуванні, а також вироків суду, які б набрали законної сили.

При цьому, суд наголошує і на тому, що сам факт наявності вироку не дає підстав для автоматичного висновку про нереальність господарських операцій, внаслідок чого є нагальна необхідність перевіряти доведеність кожного податкового правопорушення і здійснювати комплексне дослідження усіх складових господарських операцій, з врахуванням обставин, встановлених вироком, який набрав законної сили, періоду часу, за який такі обставини встановлені, а також конкретної особи та наслідки її дій.

Так, судом досліджено вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16.06.2017 у справі №201/8082/16-к, відповідно до якого встановлено наступні обставини: «…На виконання розробленого ОСОБА_8 злочинного плану, всіма членами організованої групи, в т.ч. ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 для прикриття незаконної діяльності організованої злочинної групи та прикриття злочинів були залучені суб`єкти господарювання, які здійснювали фіктивну діяльність - …ТОВ «ЛЮКСРЕАЛ»…, які зареєстрували на підставних осіб та використовували у різні періоди часу існування організованої злочинної групи з січня 2013 по лютий 2015 рр. для прикриття незаконної діяльності з конвертації 97 млн. грн. безготівкових коштів у готівку, з метою ухилення від сплати податків 105 підприємствами-контрагентами, та внаслідок пособницької протиправної діяльності яких до бюджету не було сплачено податков на додану вартість на загальну суму 1 869 043 грн.…Отже, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , діючи спільно у складі організованої злочинної групи та в межах злочинного плану, розробленого ОСОБА_8 , набули можливість розпоряджатись всіма майновими і немайновими правами ТОВ «ЛЮКСРЕАЛ» (код 39204383), шляхом його оформлення на номінального керівника - директора підприємства ОСОБА_12 і Андрєєва С.О . , які не були обізнані про мету діяльності ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_8 , будучи організатором вчинення злочину, діючи у складі організованої злочинної групи, скоїли фіктивне підприємництво, тобто створення (придбання) суб`єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб) з метою прикриття незаконної діяльності, вчинене повторно…» (т. 40, а.с. 105-220).

Разом із тим, у даному вироці судом не досліджувалися конкретні господарські операції, не встановлювалися факти нереальності поставок товару на адресу ТОВ «Український рітейл» у вересні 2014 року та факти формування ТОВ «ЛЮКСРЕАЛ» неправомірного податкового кредиту в адресу позивача.

За таких обставин, даним вироком не підтверджується безтоварність спірних господарських операцій ТОВ «Український рітейл» з одного боку та ТОВ «ЛЮКСРЕАЛ» з іншого.

Крім того, вирок винесено вже після прийняття спірних податкових повідомлень - рішень.

Також суд не приймає твердження відповідача про ненадання позивачем специфікацій по взаємовідносинам із ПП ОСОБА_2 та ПП ОСОБА_3 , а також відсутність кодів УКТ ЗЕД у податкових накладних, складених по взаємовідносинам із ТОВ «АЗОВ-КАРІБЕ» з огляду на приписи ч. 2 ст. 77 КАС України, відповідно до яких в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Водночас, як вбачається з акта перевірки, ненадання позивачем специфікацій по взаємовідносинам із ПП ОСОБА_2 та ПП ОСОБА_3 , а також відсутність кодів УКТ ЗЕД у податкових накладних, складених по взаємовідносинам із ТОВ «АЗОВ-КАРІБЕ» не слугували підставами для винесення спірних податкових повідомлень-рішень.

Крім того, всі податкові накладні, складені по взаємовідносинам із ТОВ «АЗОВ-КАРІБЕ», зареєстровані в ЄРПН, про що зазначено в акті перевірки (т. 2, а.с. 211).

Стосовно не зазначення у податкових накладних, складених по взаємовідносинам із ТОВ «Рітейл Техсервіс», кодів УКТ ЗЕД, слід зауважити наступне.

За правилами п. 201.1. ст. 201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу); д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Пунктом 201.10 статті 201 ПК України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

З наведених норм (у редакції, чинній на момент виникненян спірних правовідносин) можна зробити висновок, що код товару згідно з УКТ ЗЕД є обов`язковим реквізитом лише для податкових накладних, складених для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, а зареєстрована продавцем (постачальником) в Єдиному реєстрі податкових накладних податкова накладна є для покупця достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Водночас, матеріали справи не містять доказів того, що товари, поставлені ТОВ «Рітейл Техсервіс» на адресу ТОВ «Український рітейл» у березні, квітні, жовтні 2015 року, є підакцизними товарами або товарами, ввезеними на митну територію України.

Крім того, акт перевірки не містить посилань на те, що податкові накладні саме за період березень, квітень, жовтень 2015 року не реєструвалися ТОВ «Рітейл Техсервіс» у Єдиному реєстрі податкових накладних. Доказів на підтвердження вказаних обставин суду також не надано.

Стосовно зауважень про те, що акт виконаних робіт по взаємовідносинам із ПОГ «Всесвіт-2» складено за січень 2015 року, а податкова накладна та платіжне доручення датовано 04.03.2015, що суперечить умовам договору, згідно яких строк виконання робіт складає 15 календарних днів, починаючи з дати здійснення першого платежу, суд зазначає, що за правилами п. 198.2 ст. 198 ПК України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше або дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг, або дата отримання платником податку товарів/послуг. Отже, складання податкової накладної датою списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату послуг не суперечить нормам законодавства, а дотримання виконання умов договору відноситься до компетенції сторін за даним договором.

Слід зазначити, що придбані у контрагентів - ПП ОСОБА_2 , ПП ОСОБА_3 , Підприємством об`єднання громадян (релігійної організації, профспілки) «Всесвіт-2» Громадської організації «Юні Бізнес Груп», ПП «Профлайн», ТОВ «Анімус», ТОВ «Групс Інвестмент», ТОВ «Дари природи», ТОВ «ЕТС», ТОВ «Рітейл Техсервіс», ТОВ «Техно-Маркет», ТОВ «Укрдрайвпром», ТОВ «Укр-Єшел», ТОВ «ЛІБЕРТІ КОРПОРЕЙШЕН», ТОВ «Люкс актив», ТОВ «ЛЮКС-ЕРА», ТОВ «МАКРОС ПРОДАКТ», ТОВ «КАСТ ГРУП», ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ПРОВІДНІ МЕДИЧНІ ТЕХНОЛОГІЇ», ТОВ «Люксреал», ТОВ «ЕРІДАН СІСТЕМ ЛТД», ТОВ «УНІПЛАЗА», ТОВ «ТД «КАЛИНІВКА-ПРЕМІУМ», ТОВ «АЗОВ-КАРІБЕ» товари/послуги відповідають напрямку економічної діяльності позивача - роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, що свідчить про їх придбання з метою використання їх у власній господарській діяльності; спірні господарські операції є реальними, відповідають дійсному економічному змісту та підтверджуються необхідними документами, що є свідченням добросовісності позивача при здійсненні вказаних операцій. Доказів на підтвердження зворотного відповідачем до суду не надано.

За таких обставин, суд вважає необґрунтованими висновки контролюючого органу про безтоварність господарських операцій ТОВ «Український рітейл» та ПП ОСОБА_2 , ПП ОСОБА_3 , Підприємством об`єднання громадян (релігійної організації, профспілки) «Всесвіт-2» Громадської організації «Юні Бізнес Груп», ПП «Профлайн», ТОВ «Анімус», ТОВ «Групс Інвестмент», ТОВ «Дари природи», ТОВ «ЕТС», ТОВ «Рітейл Техсервіс», ТОВ «Техно-Маркет», ТОВ «Укрдрайвпром», ТОВ «Укр-Єшел», ТОВ «ЛІБЕРТІ КОРПОРЕЙШЕН», ТОВ «Люкс актив», ТОВ «ЛЮКС-ЕРА», ТОВ «МАКРОС ПРОДАКТ», ТОВ «КАСТ ГРУП», ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ПРОВІДНІ МЕДИЧНІ ТЕХНОЛОГІЇ», ТОВ «Люксреал», ТОВ «ЕРІДАН СІСТЕМ ЛТД», ТОВ «УНІПЛАЗА», ТОВ «ТД «КАЛИНІВКА-ПРЕМІУМ», ТОВ «АЗОВ-КАРІБЕ» у періодах, що перевірялися.

Водночас, стосовно господарських операцій позивача із ТОВ «Егар Технолоджі Україна» у березні та листопаді 2015 року слід зазначити, що ані до перевірки, ані до суду позивачем не надано первинних документів (актів виконаних робіт), які б підтверджували фактичне виконання спірних операцій за Договором про надання послуг з технічної підтримки системи від 05.01.2015 №ТВ_ЕУ_22.

Відтак, податкове повідомлення-рішення від 03.08.2016 № в частині збільшення суми грошового зобов`язання за платежем «податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)» у розмірі 135 600,00 грн., у тому числі 90 400,00 грн. - за податковим зобов`язанням та 45 200,00 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями скасуванню не підлягає.

Стосовно висновків контролюючого органу про включення позивачем до рядку 06.4.43 Додатку ІВ «Інші витрати» суми витрат, які понесено у 2011 році та не підтверджено документально (оренда нерухомості, оренда рекламних банерів, оренда обладнання, відшкодування витрат на опалення, відшкодування витрат на газ, відшкодування витрат на електроенергію, витрати на висновки, експертизи, маркетингові дослідження, рекламу тощо) слід зазначити наступне.

Відповідно до пп. 138.10.2, пп. 138.10.3 п. 138.2 ст. 138 ПК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) до складу інших витрат включаються:

адміністративні витрати, спрямовані на обслуговування та управління підприємством: а) загальні корпоративні витрати, в тому числі організаційні витрати, витрати на проведення річних та інших зборів органів управління, представницькі витрати; б) витрати на службові відрядження й утримання апарату управління підприємством (у тому числі витрати на оплату праці адміністративного апарату) та іншого загальногосподарського персоналу; в) витрати на утримання основних засобів, інших необоротних матеріальних активів загальногосподарського використання (оперативна оренда (у тому числі оренда легкових автомобілів), придбання пально-мастильних матеріалів, стоянка, паркування легкових автомобілів, страхування майна, амортизація, ремонт, опалення, освітлення, водопостачання, водовідведення, охорона); г) винагороди за консультаційні, інформаційні, аудиторські та інші послуги, що отримує платник податку для забезпечення господарської діяльності; ґ) витрати на оплату послуг зв`язку (пошта, телеграф, телефон, телекс, телефакс, стільниковий зв`язок та інші подібні витрати); д) амортизація нематеріальних активів загальногосподарського використання; е) витрати на врегулювання спорів у судах; є) плата за розрахунково-касове обслуговування та інші послуги банків; ж) інші витрати загальногосподарського призначення;

витрати на збут, які включають витрати, пов`язані з реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг: а) витрати на пакувальні матеріали для затарювання товарів на складах готової продукції; б) витрати на ремонт тари; в) оплата праці та комісійні винагороди продавцям, торговим агентам та працівникам підрозділів, що забезпечують збут; г) витрати на рекламу та дослідження ринку (маркетинг), на передпродажну підготовку товарів; ґ) витрати на відрядження працівників, зайнятих збутом; д) витрати на утримання основних засобів, інших необоротних матеріальних активів, пов`язаних зі збутом товарів, виконанням робіт, наданням послуг (оперативна оренда, страхування, амортизація, ремонт, опалення, освітлення, охорона); е) витрати на транспортування, перевалку і страхування товарів, транспортно-експедиційні та інші послуги, пов`язані з транспортуванням продукції (товарів) відповідно до умов договору (базису) поставки; є) витрати на гарантійний ремонт і гарантійне обслуговування; ж) витрати на транспортування готової продукції (товарів) між складами підрозділів підприємства; з) інші витрати, пов`язані зі збутом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

Інші витрати визнаються витратами того звітного періоду, в якому вони були здійснені згідно з правилами ведення бухгалтерського обліку (п. 138.5 с. 138 ПК України).

Пунктом 138.11 статті 138 ПК України визначено, що суми витрат, не віднесені до складу витрат минулих звітних податкових періодів у зв`язку з втратою, знищенням або зіпсуттям документів, що підтверджують здійснення витрат, установлених цим розділом, та підтверджених такими документами у звітному податковому періоді.

Суми витрат, не враховані в минулих податкових періодах у зв`язку з допущенням помилок та виявлені у звітному податковому періоді в розрахунку податкового зобов`язання.

Зазначені в цьому пункті витрати, здійснені в минулі звітні роки, відображаються у складі інших витрат, а ті, які здійснені у звітному податковому році, - у складі витрат відповідної групи (собівартості реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, загальновиробничих витрат, адміністративних витрат тощо).

В акті перевірки зазначено, що платник письмово не заявляв контролюючому органу про знищення, псування первинних документів, обов`язковість ведення та зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку. На письмовий запит платник повідомив, що в декларацію з податку на прибуток за 2014 рік включена сума витрат 2 605 113,01 грн. за попередні періоди, оскільки первинні документи по ним надані в бухгалтерію у 2014 році та проведені в бухгалтерському обліку в 2014 року. Крім того, суму витрат, яка вплинула на формування об`єкту оподаткування за період з 01.10.2009 по 30.09.2012 та з 01.01.2013 по 31.12.2013 перевірено під час проведення позапланових перевірок ДПІ у Будьонівському районі м. Донецька ГУ Міндоходів в Донецькій області (акти документальної перевірки від 19.12.2012 №3532/22-011-1/34604386, від 08.05.2014 №101/05-41-22-01/34604386) (т. 1, а.с 81-82).

Разом з тим, приймаючи рішення, суд виходить з приписів частини 2 статті 2 КАС України, відповідно до яких у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За правилами абзацу 2 пункту 44.6 статті 44 ПК України, якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Як вже зазначалося вище, не погодившись із висновками акту перевірки, ТОВ «Український рітейл» подало до контролюючого органу заперечення від 20.07.2016 №1080, до яких додало копії документів згідно переліку (т. 2, а.с. 240-248), в тому числі і первинні документи на підтвердження суми витрат у розмірі 2 605 113,01 грн.

Проте, згідно відповіді від 29.07.2016 №3285/10/28-04-14-00 надані до заперечень копії первинних документів за 2011 - 2013 роки не вплинули на висновки за результатми перевірки.

Матеріали справи містять реєстр первинних документів по витратам, включеним у декларацію з податку на прибуток за 2014 рік (т. 67, а.с. 256 -260) та документи відповідно до реєстру (т. 67, а.с. 261 - 278; т. 68, а.с. 1 - 205; т. 69, а.с. 1 - 18).

Відповідач як суб`єкт владних повноважень, на якого законодавством покладено обов`язок доведення правомірності своїх рішень, не довів протиправність включення позивачем до рядку 06.4.43 Додатку ІВ «Інші витрати» декларації з податку за прибуток за 2014 рік суми витрат, які понесено у 2011 році у розмірі 2 605 113,01 грн., не надав обґрунтованих пояснень, чому надані до заперечень копії первинних документів за 2011 - 2013 роки не вплинули на висновки за результатми перевірки, а отже податкове повідомлення-рішення від 03.08.2016 № в даній частині прийнято необґрунтовано, тобто без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

При цьому, суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Враховуючи викладене, на думку суду, податкове повідомлення-рішення від 03.08.2016 № форми «П» підлягає повному скасуванню, а податкове повідомлення-рішення від 03.08.2016 № форми «Р» підлягає скасуванню в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 32 609 174,00 грн., в тому числі за податковим зобов`язанням на суму 21 739 449,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 10 869 725,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 139, 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Український рітейл" задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби від 03.08.2016 №.

3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби від 03.08.2016 № в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 32 609 174,00 грн., в тому числі за податковим зобов`язанням на суму 21 739 449,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 10 869 725,00 грн.

4. В іншій частині адміністративного позову відмовити.

5. Судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 425 766 (два мільйони чотириста двадцять п`ять тисяч сімсот шістдесят шість) гривень 00 копійок присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Український рітейл" (49022, м. Дніпро, вул. Маршала Малиновського, 114; ) за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11-Г, ).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення в повному обсязі складено та підписано 02.03.2020.

Суддя Ю.П. Бойченко