Справа № 200/14219/19-а
Суддя: Загацька Т.В.
Дата ухвалення: 2020-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2020 р. Справа№200/14219/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Загацька Т.В., за правилами загального позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Мангушського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Мангушського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (87400, Донецька область, смт. Мангуш, вул. Тітова, 72А) про визнання протиправним та скасування рішення Мангушського об`єднаного управління пенсійного фонду України в Донецькій області №55 від 15.08.2019 Про відмову в призначенні пільгової пенсії ОСОБА_1 ; зобов`язання повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05.08.2019 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пп.1 ч.2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, зарахувавши до пільгового стажу наступні періоди роботи ОСОБА_1 : з 26.10.1999 по 06.12.1999 та з 01.01.2000 по 30.04.2003 на ДПД ХК Макіїввугілля ДВАТ Шахта Північна (); з 01.05.2003 року по 04.08.2003 у Відокремленому підрозділі Шахта Північна Державного підприємства Макіїввугілля (0); з 01.06.2005 по 24.06.2008 у Відокремленому підрозділі Шахта Північна Державного підприємства Макіїввугілля (0); з 01.10.2008 по 31.03.2010 у Відокремленому підрозділі Шахта Ясинуватська-Глибока) Державного підприємства Макіїввугілля (), з 01.04.2012 по 31.10.2014 у Відокремленому підприємстві Шахта Північна Державного підприємства Макіїввугілля () відповідно до запису в трудовій книжці та з врахуванням висновків суду.

В обґрунтування вимог позивач зазначив, що рішенням Мангушського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 15.08.2019 №55 в задоволенні його заяви про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пп.1 ч.2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування відмовлено з посиланням на недостатність пільгового стажу. Вказане рішення вважає протиправним та таким, що порушує його права. Крім того, зазначив, що пенсійний орган не використував усі передбачені законом повноваження для повного та об`єктивного розгляду заяви про призначення пенсії.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому зазначав, що підставою для відмови в призначенні пенсії позивачу пенсії стало те, що позивач не мав необхідно стажу. Зазначено, що не зараховано до пільгового стажу періоди роботи позивача спірні періоди роботи, так як відсутня атестація робочих місць та заявником не були надані довідки, які підтверджують стаж на пільгових умовах за списком №1. Вважає, що діяв правомірно, оскаржене рішення відповідає вимогам законодавства. Просив в задоволенні позову відмовити.

Ухвалою суду від 16.12.2019 справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою суду від 14.01.2020 замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Ухвалою суду від 11.02.2020 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач та відповідач до судового засідання не з`явились, про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином.

На підставі ч.9 ст.205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у письмовому провадженні.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, про що свідчить паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Судом встановлено, що 05.08.2019 позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії згідно пп.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Разом із заявою надав: заяву, копію паспорту та ІНН, копію диплома про навчання, копію військового квитка, копію трудової книжки, копію довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 05.08.2019 №1451-.

Рішенням Мангушського ОУПФУ від 15.08.2019 №55 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до пп.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» через відсутність необхідного пільгового стажу. До пільгового стажу позивача не враховано періоди його роботи: з 26.10.1999 по 06.12.1999 та з 01.01.2000 по 30.04.2003 на ДПД ХК Макіїввугілля ДВАТ Шахта північна (); 01.05.2003 по 04.08.2003 в відокремленому підрозділі Шахта Північна Державного підприємства Макіїввугілля (); з 01.06.2005 по 24.06.2008 в відокремленому підрозділі Шахта Північна Державного підприємства Макіїввугілля (); з 01.10.2008 по 31.03.2010 в відокремленому підрозділі Шахта Ясинуватська-Глибока Державного підприємства Макіїввугілля (); з 01.04.2012 по 31.10.2014 в Відокремленому підрозділі Шахта Північна Державного підприємства Макіїввугілля (), так як відсутня атестація робочих місць. Також заявником не були надані довідки ,які підтверджують стаж на пільгових умовах за списком №1.

Згідно трудової книжки позивача серії НОМЕР_3 вбачається, що у спірні періоди останній працював:

- з 25.10.1999 по 12.04.2000 гірником підземним 3 розряду з повним робочим днем у шахті на підприємстві ХК Макіїввугілля;

- з 13.04.2000 по 04.08.2003 гірником 4 розряду по ремонту гірських виробок з повним робочим днем в шахті на підприємстві ХК Макіїввугілля;

- з 24.01.2005 по 30.05.2005 підземним проходчиком 4 розряду з повним робочим днем в шахті на підприємстві ВП «Шахта Північна» ДП Макіїввугілля;

- з 31.05.2005 по 12.03.2006 підземним проходчиком 5 розряду з повним робочим днем в шахті на підприємстві ВП «Шахта Північна» ДП Макіїввугілля;

- з 13.09.2006 по 16.06.2008 підземним гірником по ремонту гірських виробіток 4 розряду з повним робочим днем в шахті на підприємстві ДП Макіїввугілля;

- з 17.06.2008 по 23.03.2010 підземним гірським майстром 3 розряду з повним робочим днем в шахті на підприємстві ДП Макіїввугілля;

- з 24.03.2010 по 25.04.2010 гірником підземним 3 розряду з повним робочим днем в шахті на підприємстві ДП Макіїввугілля;

- з 26.04.2010 по 31.07.2018 підземним гірським майстром з повним робочим днем в шахті на підприємстві ДП Макіїввугілля.

Згідно довідки ДП «Макіїввугілля» від 31.10.2014 №21/516 позивач працював на шахті «Північна» у спірні періоди: з 25.10.1999 по 12.04.2000, з 13.04.2000 по 04.08.2003; з 24.01.2005 по 12.09.2006, з 13.09.2006 по 16.06.2008, з 17.06.2008 по 17.06.2008. Зазначено, що працює по теперішній час (31.10.2014). Вказано, що атестація робочих місць проведена наказами №790 від 21.10.1994, №190 від 07.01.2007, №864 від 31.12.2010, №182 від 06.03.2012.

Відповідно до довідки про заробітну плату ДП «Макіїввугілля» від 31.10.2014 №21/518 позивач з вересня 1989 року по грудень 1990 року отримував заробітну плату, на всі виплати нараховно страхові внески (єдиний внесок).

Відповідно до довідки про заробітну плату ДП «Макіїввугілля» від 31.10.2014 №21/519 позивач з липня 1992 року по серпень 1998 року отримував заробітну плату, на всі виплати нараховно страхові внески (єдиний внесок).

Як вбачається з наданих позивачем документів, на підприємстві шахта «Північна» ДП «Макіїввугілля» проведено атестацію робочих місць за списком №1 згідно наказів від 31.12.2010 №864, від 07.03.2007 №190/а, від 21.10.1994 №790.

Крім того, в матеріалах справи міститься архівна довідка від 31.10.2014 №21/517 про реорганізацію та перейменування шахти «Північна» ДП «Макіїввугілля».

Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правові норми належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до п.«а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до ч.1 ст.114 розд. ХІV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з п.1 ч.2 ст.114 вказаного Закону на пільгових умовах пенсія за віком призначається, зокрема працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, або за відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають особи, визначені наступними абзацами п.1 ч.2 ст.114 вказаного Закону.

Таким чином необхідними умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі п.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є зайнятість особи на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1, які затверджені Кабінетом Міністрів України, така зайнятість повний робочий день, наявність атестації робочих місць та наявність відповідного страхового стажу, в тому числі на зазначених роботах.

Орган Пенсійного фонду України не заперечує, що посади, які займав позивач протягом спірних періодів належать до відповідного списку №1.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» Кабінет Міністрів України постановою від 12.08.1993 №637 затвердив Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Згідно з п.п.1 та 2 вказаного Порядку за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 3 Порядку визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно зі ст.101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 30.05.2018 року в справі №174/658/16-а (провадження №К/9901/201/17) оцінюватися судом мають саме підстави відмови у призначенні пенсії, тобто, мотиви, з яких виходив відповідач, розглядаючи заяву про її призначення.

Суб`єктом владних повноважень в оскарженому рішенні наявність та/або відсутність щодо позивача необхідних умов для призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах в частині таких періодів відповідачем не встановлювалася і не досліджувалася.

Посилання відповідача на те, що останній порахував недостатність пільгового стажу для призначення пенсії, оскільки, позивачем не надано довідки, які підтверджують стаж на пільгових умовах за списком №1 (не зазначив які саме, за які періоди та яких підприємств), є неприйнятими з огляду на наступне.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2.1. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846, до заяви про призначення пенсії, серед іншого, додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 №637.

З самої назви та безпосередньо з п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, вбачається, що необхідність надання уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників виникає лише при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Отже, додаткові документи для підтвердження стажу роботи вимагаються лише у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків №1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383, зареєстрованого в Міністерстві юстиції 01.12.2005 за №1451/11731, передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що були чинними на період роботи особи. При цьому, до пільгового стажу роботи зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162 Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (яка була чинною у спірний період трудового стажу), затверджено Список №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, у розділі I Гірничі роботи Списку №1 передбачена посада електрослюсаря.

Таким чином, з викладених законодавчих норм вбачається, що правовою підставою для виникнення в особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є набуття нею відповідного стажу при виконанні робіт, передбачених Списком №1.

Записи, що містяться в трудовій книжці про роботу позивача у вказані періоди, свідчать про зайнятість позивача повний робочий день на підземних роботах. Іншого, зокрема про скорочений або неповний режим роботи протягом цих періодів, в трудовій книжці не міститься.

В трудовій книжці позивача чітко зазначені відомості щодо характеру роботи позивача у відповідний період на посаді, що віднесена до відповідного списку, що не потребувало надання уточнюючих довідок.

З огляду на наведене орган Пенсійного фонду України протиправно не зарахував до пільгового стажу спірні періоди роботи позивача.

Щодо посилання відповідача на відсутність атестації робочих місць, суд зазначає, що п.1.7 розділу ІІІ Порядку №22-1 передбачено, що у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

До суду не надано доказів повідомлення Управлінням позивача про необхідність подачі додаткових документів для призначення пільгової пенсії позивачу.

Крім того, суд звертає увагу, що разом з позовною заявою позивачем надано суду накази від 31.12.2010 №864, від 07.03.2007 №190/а, від 21.10.1994 №790 «Про висновки атестації робочих місць за умовами праці» на підприємстві шахта «Північна» ДП «Макіїввугілля».

Зважаючи на вищевикладене, суд вважає рішення Мангушського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 15.08.2019 №55 "Про відмову в призначенні пільгової пенсії" ОСОБА_1 протиправним, а тому воно підлягає скасуванню.

З практики Європейського суду з прав людини слідує таке: в національному праві має бути передбачено засіб правового захисту від довільних втручань органів державної влади в права, гарантовані Конвенцією. Будь-яка законна підстава для здійснення дискреційних повноважень може створити юридичну невизначеність, що є несумісною з принципом верховенства права без чіткого визначення обставин, за яких компетентні органи здійснюють такі повноваження, або, навіть, спотворити саму суть права. Отже, законом повинно з достатньою чіткістю бути визначено межі дискреції та порядок її здійснення, з урахуванням легітимної мети певного заходу, аби убезпечити особі адекватний захист від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Конкретна норма закону повинна містити досить чіткі положення про рамки і характер здійснення відповідних дискреційних повноважень, наданих органам державної влади. У разі, якщо ж закон не має достатньої чіткості, повинен спрацьовувати принцип верховенства права.

Статтею 58 Закону №1058-IV визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, територіальний орган Пенсійного фонду має виключну компетенцію у питаннях призначення (переведення з одного виду пенсії на інший) та перерахунку пенсії. Повноваження територіального органу Пенсійного фонду у питаннях зарахування періодів роботи до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії, є дискреційними. Відповідно суд не повноважний втручатися до таких повноважень і не може підміняти територіальний орган Пенсійного фонду, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення пенсій громадянам, у питаннях призначення (переведення з одного виду пенсії на інший) та перерахунку пенсії.

При цьому, у постанові Верховного суду від 06.03.2019 по справі №1640/2594/18 судом зазначено, що згідно Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

У разі наявності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту є втручанням у дискреційні повноваження.

Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

Відповідно до ч.2 ст.5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 4 ст.245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне зобов`язати Мангушське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати ОСОБА_1 до стажу, який дає право на пенсію за пільговими умовами, періоди роботи: з 26.10.1999 по 06.12.1999 та з 01.01.2000 по 30.04.2003 на ДПД ХК Макіїввугілля ДВАТ Шахта Північна; з 01.05.2003 року по 04.08.2003 у Відокремленому підрозділі Шахта Північна Державного підприємства Макіїввугілля; з 01.06.2005 по 24.06.2008 у Відокремленому підрозділі Шахта Північна Державного підприємства Макіїввугілля; з 01.10.2008 по 31.03.2010 у Відокремленому підрозділі Шахта Ясинуватська-Глибока Державного підприємства Макіїввугілля, з 01.04.2012 по 31.10.2014 у Відокремленому підприємстві Шахта Північна Державного підприємства Макіїввугілля, а також повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05.08.2019 про призначення пенсії за Списком №1 відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Ухвалою суду від 16.12.2019 задоволено клопотання позивача та відстрочено сплату судового збору до ухвалення рішення у справі.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Беручи до уваги наведене, сплачений позивачем судовий збір в сумі 768,40 грн. підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 32, 139, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 ) до Мангушського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (87400, Донецька обл., Мангушський р-н, смт. Мангуш, вул. Тітова, 72-а, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Мангушського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 15.08.2019 №55 «Про відмову в призначенні пільгової пенсії», прийняте щодо ОСОБА_1 .

Зобов`язати Мангушське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05.08.2019 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зарахувавши до стажу, який дає право на пенсію за пільговими умовами, періоди роботи: з 26.10.1999 по 06.12.1999 та з 01.01.2000 по 30.04.2003 на ДПД ХК Макіїввугілля ДВАТ Шахта Північна; з 01.05.2003 року по 04.08.2003 у Відокремленому підрозділі Шахта Північна Державного підприємства Макіїввугілля; з 01.06.2005 по 24.06.2008 у Відокремленому підрозділі Шахта Північна Державного підприємства Макіїввугілля; з 01.10.2008 по 31.03.2010 у Відокремленому підрозділі Шахта Ясинуватська-Глибока Державного підприємства Макіїввугілля, з 01.04.2012 по 31.10.2014 у Відокремленому підприємстві Шахта Північна Державного підприємства Макіїввугілля, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Мангушського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (87400, Донецька обл., Мангушський р-н, смт. Мангуш, вул. Тітова, 72-а, ) судовий збір у розмірі 768,40 на користь Державного бюджету України.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 03.03.2020.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя Т.В.Загацька