Справа № 534/43/20
Суддя: Солоха О. В.
Дата ухвалення: 2020-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №534/43/20

Провадження № 2-а/534/37/20

28 лютого 2020 року м. Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області у складі:

Головуючого судді - Солохи О.В.,

за участі секретаря судового засідання Чебикіної Н.А.,

позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону патрульної поліції у місті Бориспіль УПП Київської області лейтенанта поліції Бабича Івана Ярославовича, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Департамент патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови від 11.01.2020 серії ЕАК №1963849 про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача в якому просить суд визнати нечинною постанову серії ЕАК № 1963849 від 11.01.2020 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Позов обґрунтовує тим, що 11.01.2020 приблизно о 18 год. 20 хв. рухаючись по автошляху Київ-Харків в зв`язку із потребою здійснити розворот, позивач заздалегідь перестроївся в крайню ліву смугу, для того щоб здійснити розворот у повній відповідності до ПДР і щоб його маневр не перешкоджав іншим учасникам дорожнього руху. Однак не доїхавши до місця де можна здійснити розворот був зупинений співробітником поліції, який стверджував, що позивач не мав наміру здійснювати поворот ліворуч. З цього приводу позивач в усній формі надав співробітнику поліції пояснення, що він заздалегідь перестроївся в лівий ряд для здійснення розвороту, що дозволяється п. 11.5 ПДР. Також позивач зазначив про те, що в автомобілі є свідок який може підтвердити надані ним пояснення. Однак, незважаючи на його пояснення інспектором роти №1 БПП у місті Бориспіль УПП Київської області лейтенантом поліції Бабичем І.Я. було винесено постанову серії ЕАК № 1963849 від 11.01.2020 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Враховуючи зазначене позивач вважає вказану постанову незаконною і такою, що не відповідає вимогам закону та обставинам справи, оскільки вказана постанова складена з порушенням вимог законодавства просить вказану постанову скасувати.

У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав повністю та прохав позов задовольнити. Показав суду, що він рухався по крайній лівій смузі, оскільки мав намір здійснити розворот ліворуч, тому що за даними його GPS навігатора розворот ліворуч був приблизно за 700 м. від зупинки його авто і позивач вказував, що ділянку цієї дороги дуже добре знає. Одночасно повідомив суду, що дві смуги руху мали розмітку з напрямком прямо, а третя права смуга з розміткою рух прямо та на право. Також вказав, що були інформаційно-вказівні знаки, котрі дозволяли такий же напрямок руху як і дорожня розмітка. Разом з тим до того як позичав їхав у крайній лівій смузі руху, інформаційно-вказівного знаку з напрямком руху поворот ліворуч чи розворот не було. Зазначив суду, що перед перестроюванням ліворуч керувався даними свого GPS навігатора, а не відповідними знаками та розміткою. Змістовних аргументів, чому після роз`яснення йому прав та обов`язків не повідомив інспектору, котрий виніс постанову про адміністративне правопорушення відносно нього, про намір здійснити розворот, суду не надав. Також зрозуміло не зміг пояснити, що йому заважало рухатися по правій смузі.

Відповідач повідомлений належним чином про дату та час судового засідання до суду не з`явився. Натомість направив до суду відзив проти позову. Позов не визнає, зазначає, що позивач порушив вимоги ПДР, тому його правомірно притягнуто до відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП. Відповідач вказує, що згідно постанови, винесеної інспектором роти № 1 БПП в м. Бориспіль УПП у Київській області ДПП лейтенантом поліції Бабич І.Я., 11.01.2020 о 18 год. 15 хв., водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Toyota Land Cruiser Prado», н.з. НОМЕР_1 за адресою: Київська область, Баришівський район, автодорога Київ-Харків, 77-км, рухався у крайній лівій смузі при вільній правій, не маючи наміру повернути ліворуч чи на розворот, чим порушив п. 11.5 ПДР та скоїв адміністративне правопорушення за яке ч. 2 ст.122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність. Внаслідок чого ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності шляхом накладення на нього штрафу у розмірі 425 гривен. Окрім цього, ОСОБА_1 було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, наміру скористатися будь-яким з них він не виявив. На відео з нагрудної камери інспектора, зафіксований порядок розгляду оскаржуваної постанови. Сам ОСОБА_1 під час розгляду справи надав усні пояснення та повідомив інспектору, що рухається прямо, про намір, здійснити розворот інспектору не повідомляв. Після винесення постанови ОСОБА_1 почав пояснювати інспектору чому він рухався у лівій смузі, а саме, задля того щоб здійснити розворот аби заїхати на АЗС та купити дитячу книжку. Відповідач також зазначає у відзиві, що АЗС, на яку планував заїхати після розвороту позивач, знаходиться майже напроти місця зупинки транспортного засобу позивача. До твердження позивача стосовно розвороту інспектор (він же відповідач у справі) віднісся критично, адже поворот чи розворот з крайньої лівої смуги у цьому місці заборонено, ця обставина підтверджується встановленням дорожнього знаку 5.16 «Напрямки руху по смугам». Відповідач звертає увагу суду на те, що повторне встановлення дорожнього знаку 5.16 «Напрямки руху по смугам» мається на дорозі ще через 300 м. Тільки на 78-км автодороги Київ-Харків встановлено дорожній знак 5.20.3 «Початок додаткової смуги» та дорожній знак 5.26 «Місце розвороту». Відповідач вказує, що водій зобов`язаний керуватися дорожніми знаками, а тому ані до місця зупинки поліцейським і ще довго після місця зупинки, водію заборонено здійснювати поворот чи розворот і саме на це вказують встановлені дорожні знаки, що дублюються з обох боків проїзної частини (у відзиві на позов містяться картинка геолокації з безкоштовного сайту Google Maps, на якій видно розташування знаків з обох боків проїзної частини, номер автошляху та наявність трьох смуг проїзної частини) (а.с.38-39). Відповідач вважає, що позивача правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП та просив в задоволенні позову відмовити з мотивів його безпідставності.

Третя особа про час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, у судове засідання свого представника не направила. Пояснення щодо позовної заяви та відомостей про причини не явки в судове засідання свого представника суду не надала.

Заслухавши пояснення позивача, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, та оцінивши досліджені у судовому засіданні письмові докази у їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, а саме, те що він 11.01.2020 о18 год.15 хв., керуючи транспортним засобом «Toyota Land Cruiser Prado», державний номерний знак НОМЕР_1 , на 77-км автодороги Київ-Харків, Баришівського району, Київської області, рухався в крайній лівій смузі при вільній правій не маючи наміру повернути ліворуч чи на розворот, чим порушив п. 11.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст.122 КУпАП. У зв`язку з чим на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 425 грн та складено постанову серії ЕАК №1963849.

Відповідно до ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Зазначене рішення суб`єкта владних повноважень наразі є предметом оскарження.

Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.ч.1,2,3,5 ст. 122 КУпАП.

Пунктом 1 ст.9 КУпАП зазначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч.5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII(надалі за текстом Закон №3353-XII)учасники дорожнього руху зобов`язані зокрема: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону; Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху.

За змістом п.1.1 «Правил дорожнього руху» затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (надалі по тексту - ПДР) ці Правила відповідно до Закону №3353-XII встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

У пункті 1.9 ПДР зазначено що, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками (п.8.1 ПДР).

Згідно п.11.2 ПДР, на дорогах, які мають дві і більше смуг для руху в одному напрямку, нерейкові транспортні засоби повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини, крім випадків, коли виконується випередження, об`їзд або перестроювання перед поворотом ліворуч чи розворотом.

Відповідно до положень п. 11.5 розділу 11 ПДР порушення яких інкримінуються позивачу, на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

Диспозицією ч.2 ст.122 КУпАП, передбачена відповідальність водія, за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п.п. 2,5 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 року №1395 (далі за текстом Інструкція №1395), постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

З аналізу вимог ч.3 ст. 254 та ст. 258 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення у разі притягнення особи до адміністративної відповідальності у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху не складається.

Статтею 283 КУпАП передбачено, що постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, містять відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення; опис обставин, установлених при розгляді справи; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження.

Суд наголошує, що позивач, як в позовній заяві так і під час розгляду справи не оспорював той факт, що він рухався в крайній лівій смузі. При цьому позивач не зміг зрозуміло пояснити суду, що йому заважало рухатися у правій смузі. Пояснення позивача про те, що йому начебто заважало рухатися по правій смузі руху авто, котре позивач випереджав по лівій смузі руху судом не приймаються до увагу з огляду на те, що позивач стверджував, що перед проїздом КПП «Березань» ним були зменшено швидкість до 50 км/год, крім того після випередження автомобіля смуга для руху з права була вільна та при складанні стосовно нього постанови позивач не повідомляв інспектору про те, що смуга для руху з права була зайнята. Обраний спосіб захисту у судовому засіданні розцінено судом як намір уникнути адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Судом встановлено, що працівником поліції при розгляді справи про адміністративне правопорушення були дотримані усі вимоги передбачені КУпАП, зокрема, щодо заслуховування пояснень та роз`яснення прав, оскільки такий факт стверджується відеозаписом на цифровому носії інформації DVD-R, поданому відповідачем на доведення правомірності свого рішення, з якого вбачається, що позивачу було роз`яснено його права та обов`язки, позивачем надано певну інформацію (пояснення) інспектору, та вже тільки після прийняття постанови позивач надав інші пояснення, з яких вбачається, що він рухався по крайній лівій смузі з огляду на намір здійснити розворот щоб заїхати на заправку по власних справах. Крім того позивач вказав суду, що він відмовився переглядати відеозапис під час винесення відносно нього постанови, а хотів це здійснити пізніше, проте коли достовірно суду не повідомив.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, діяв в межах повноважень та у спосіб, передбачений законом та Конституцією України.

Суд вказує, що п. 1.10 ПДР визначено, що дорожня обстановка - сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність та стан дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом.

Згідно із п. 2.3 ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний, зокрема, бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

Позивач в обґрунтування неправомірного притягнення його до адміністративної відповідальності вказував на та те, що виїзд на ліву смугу руху ним здійснено, з метою розвороту та вважає, що у даному випадку ПДР він не порушував.

Судом досліджено надані відповідачем роздруківки геолокації з он-лайн сервісу Google Map, що містять кількість смуг проїзної частини, дорожню розмітку та розміщення з обох боків проїзної частини дорожніх знаків і суд зазначає наступне.

Зокрема, дорожній знак 5.16 "Напрямки руху по смугах" показує кількість смуг на перехресті і дозволені напрямки руху по кожній з них. Дорожній знак 5.18 "Напрямок руху по смузі" показує дозволений напрямок руху по смузі. Дорожній знак 5.20.3 «Початок додаткової смуги» позначає початок додаткової смуги зліва або початок смуги гальмування перед перехрестям для повороту ліворуч або розвороту. Дорожній знак 5.26 «Місце для розвороту» позначає місце для розвороту транспортних засобів. Поворот ліворуч забороняється.

Суд вказує, що відповідно до положень ДСТУ 4100-2002, а саме п. 10.7.17: знаки 5.16 і 5.18 потрібно встановлювати над проїзною частиною так, щоб водії мали змогу своєчасно здійснити необхідні перестроювання. Поза населеними пунктами дорожні знаки 5.16 і 5.18 повинні встановлюватись на відстані від 150 м до 300 м.

За даними згідно роздруківок геолокації он-лайн сервісу Google Map судом встановлено, що від місця фіксації порушення (77 км автодороги Київ - Харків Е-40) найближче місце де можливо здійснити розворот приблизно через 1 км, тобто тільки на 78 км автодороги Київ - Харків Е-40 встановлено дорожній знак 5.20.3 «Початок додаткової смуги» та дорожній знак 5.26 «Місце для розвороту» (а.с. 39).

При дослідженні відео файлу, котрий міститься на диску, з нагрудної камери інспектора, вбачається що позивач був зупинений неподалік контрольно-пропускного пункту патрульної поліції. З пояснень позивача вбачається, що поблизу контрольно-пропускного пункту встановлено дорожні знаки тимчасового обмеження швидкості. Отже, позивач мав змогу урахувати наявність та стан дорожньої розмітки, дорожніх знаків та прийомів керування транспортним засобом та мав змогу своєчасно здійснити необхідні перестроювання.

Суд критично ставиться, до пояснень позивача щодо обрання ним для руху крайню ліву смугу у зв`язку з даними відображеними у його GPS навігаторі, оскільки Правилами дорожнього руху передбачено, що учасники дорожнього руху повинні керуватися виключно ними, зокрема, дорожньою розміткою, дорожніми знаками. Натомість ані дорожні знаки, ані дорожня розмітка не передбачали можливість дозволеного маневру на розворот. А тому з огляду на те, що права смуга руху не була зайнята, відповідних знаків чи розмітки з напрямком руху на ліво не містилось у позивача не було правових підстав рухатися у лівій смузі руху.

Суд погоджуються з доводами відповідача, що позивач без достатніх правових підстав рухався у лівій смузі руху та критично сприймає пояснення позивача, щодо заздалегідь перестроювання в ліву смугу руху для здійснення розвороту, оскільки такий спосіб захисту обраний позивачем з метою уникнути адміністративної відповідальності.

Приймаючи до уваги, що дотримання ПДР є невід`ємною частиною організації процесу дорожнього руху з метою створення безпеки для інших учасників дорожнього руху, уникнення дорожньо-транспортних пригод та їх наслідків, суд приходить до переконання, що відповідач належними та допустимими доказами довів факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, а тому постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху від 11 січня 2020 року серії ЕАК № 1963849 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. винесена правомірно та скасуванню не підлягає.

За таких обставин позовна заява не належить до задоволення.

Керуючись ст.ст. 77, 241-246, 268, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволені адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення. До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Харківського апеляційного адміністративного суду через Комсомольський міський суд Полтавської області.

Суддя О.В. Солоха