Справа № 337/156/20(2-а/337/16/2020)
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2020-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

02 березня 2020 року м. Дніпросправа № 337/156/20(2-а/337/16/2020)

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Олефіренко Н.А. (доповідач),

суддів: Білак С.В., Шальєвої В.А.,

за участю секретаря судового засідання Лащенко Р.В.

за участю позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 03.02.2020 ( суддя першої інстанції Мурашова Н.А.) в адміністративній справі №337/156/20(2-а/337/16/2020) за позовом ОСОБА_1 до Cержанта поліції 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Гуржій Вікторії Сергіївни про визнання протиправними дій, та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

16.01.2020 р. ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Cержанта поліції 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Гуржій Вікторії Сергіївни, в якому просив визнати протиправними дії відповідача при винесенні постанови та скасувати постанову ЕАК №1955917 від 09.01.2020р.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 09.01.2020р. відповідачем винесена постанова ЕАК №1955917 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 1020,00грн. за те, що він 09.01.2020р. о 15.58год., керуючи автомобілем GEELY FE-1, державний номер НОМЕР_1 , по пр. Радянському, буд. 13-Б в м.Запоріжжі, в порушення п.33 ПДР здійснив зупинку та стоянку на парковочному місці, призначеному для стоянки інвалідів, яке позначено дорожньою розміткою 1.30 та дорожнім знаком 5.38 з доданою табличкою 7.17. Вважає такі дії поліцейського протиправними, оскільки він не вчиняв даного правопорушення, з порушенням ПДР не паркувався, а лише усував порушення іншої особи і звільняв місце, призначене для стоянки інвалідів, коли його зупинили поліцейські. Доказів того, що саме він здійснив паркування та стоянку на зазначеному місці, відповідач не надав. У зв`язку з цим в його діях відсутній склад зазначеного адміністративного правопорушення.

Рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 03.02.2020 року в задоволені позову відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована доводами адміністративного позову.

Відповідач не скористався своїм правом подання відзиву на апеляційну скаргу.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, внаслідок наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного перегляду, що постановою інспектора поліції 1 роти 1 батальйону УПП в Запорізькій області ДПП Гуржій В.С. ЕАК №1955917 від 09.01.2020р. позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 1020,00грн.

Так в постанові зазначено, те, що позивач 09.01.2020р. о 15.58год., керуючи автомобілем GEELY FE-1, державний номер НОМЕР_1 , по пр. Радянському, буд. 13-Б в м.Запоріжжі, в порушення п.33 ПДР здійснив зупинку та стоянку на парковочному місці, призначеному для стоянки інвалідів, яке позначене дорожньою розміткою 1.30 та дорожнім знаком 5.38 з доданою табличною 7.17. Вказана постанова була отримана особисто позивачем у день її винесення.

Правомірність та обґрунтованість вказаної постанови є предметом спору, який передано на вирішення суду.

За наслідками перегляду справи колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для відмови у задоволені позову з огляду на таке.

Стосовно визнання протиправними дій відповідача щодо прийняття оскарженої постанови.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені частиною другою статті 122.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 7 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853 (далі Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема частинами першою, другою і третьою статті 122 КУпАП.

Отже, складення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення відноситься до компетенції відповідача та є складовою частиною виконання посадовою особою Національної поліції України своїх обов`язків, передбачених законом, а тому вимоги позивача щодо визнання протиправними дій відповідача щодо складання оскарженої постанови задоволенню не підлягають.

Щодо вимог позивача про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Частиною 5 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено адміністративну відповідальність за зупинку чи стоянку транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю (крім випадків вимушеної стоянки), а так само створення перешкод водіям з інвалідністю або водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у зупинці чи стоянці керованих ними транспортних засобів, неправомірне використання на транспортному засобі розпізнавального знака "Водій з інвалідністю".

Пункт 1.30 розділу 34 «Дорожня розмітка» ПДР України позначає місця стоянки транспортних засобів, які перевозять осіб з інвалідністю чи на яких установлено розпізнавальний знак Розпізнавальний знак "Інвалід" «Водій з інвалідністю».

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

При цьому, суд звертає увагу, що позивачем підтверджується обставини використання транспортним засобом, власником якого є позивач паркувального місця для інвалідів, та не спростовує аргументів відповідача, що автомобіль перебував на паркувальному місці без будь-яких дозволів.

Отже, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги доводи позивача, що у відповідача відсутні будь-які докази, оскільки, з урахуванням пояснень ОСОБА_1 , який зазначив, що його автомобіль дійсно був припаркований на місці для стоянки інвалідів і він дійсно виїжджав з цього місця, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що зазначені пояснення підтверджують те, що позивачем було вчинене інкриміноване правопорушення.

Крім того, твердження позивача, що адміністративне правопорушення вчинено іншим водієм, суд оцінює критично, оскільки вони жодними доказами не підтверджені та є надуманими з метою уникнення позивачем адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення.

Встановлені обставини спростовують доводи позивача в позовній заяві про безпідставне притягнення його до адміністративної відповідальності.

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_1 не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.

Отже, колегія суддів приходить висновку, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджено положення нормативних актів, що регулюють спірні правовідносини та дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Таким чином, оскаржувана постанова складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам закону, вид покарання у виді штрафу призначений відповідно до вимог ст. 36 КУпАП у вірному розмірі в межах санкції статті 122 ч.5 КУпАП, відповідач при винесенні постанови діяв на підставі закону та в межах наданих йому повноважень.

Щодо доводів апелянта про безпідставне покладення на нього судом першої інстанції обов`язку доказування, суд зазначає, що обов`язок відповідача як суб`єкта владних повноважень передбаченого ч. 2 ст. 77 КАС України не є абсолютним, оскільки в силу ч. 1 ст. 77 КАС кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції під час розгляду справи дослідив обставини справи, ухвали рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, передбачені ст. 317 КАС України підстави для скасування судового рішення та прийняття нового відсутні.

Керуючись ст.ст.310, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 03.02.2020 в адміністративній справі №337/156/20(2-а/337/16/2020) залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та відповідно до ч .3 ст. 272 КАС України є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 02.03.2020 року.

Головуючий - суддя Н.А. Олефіренко

суддя С.В. Білак

суддя В.А. Шальєва