Справа № 461/5442/19
Суддя: Мисько Х. М.
Дата ухвалення: 2019-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №461/5442/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2019 року

Галицький районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді Мисько Х.М.,

з участю: секретаря судового засідання Волошин Ю.П.,

з участю: представника позивача Рудакевича Ю.Ю.,

представника відповідача Сивоуса С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного Управління Держпраці у Львівській області (адреса: 79005, м.Львів, пл.Міцкевича, 8; ) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного Управління Держпраці у Львівські області про скасування постанови №ЛВ 2870/053/АВ/П/ПТ/ПС від 09 липня 2019 року по справі про адміністративне правопорушення, винесеної головним державним інспектором Яворівською О.Г., якою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 935 (дев`ятсот тридцять п`ять) гривень за адміністративне правопорушення, передбачене ст.188-6 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позову покликається на те, що на думку інспектора праці суть порушення полягає в тому, що ОСОБА_1 , будучи головним лікарем 5-ої стоматологічної поліклініки Львова, допустив заборгованість із виплати заробітної плати, яка станом на день проведення перевірки становить 308,1 тис. грн. (невиплачена заробітна плата по спец коштах за квітень - грудень 2018 року та січень - травень 2019 року) перед 29-ма працівниками, в т.ч. перед одним звільненим - 59,6 грн. Однак, в постанові не зазначено, яку конкретно законну вимогу інспектора з питань праці не виконав позивач та в чому полягала суть цієї вимоги, що свідчить про поверховість розгляду справи та невідповідність обставин, які фактично описані інспектором диспозиції статті 188-6 КУпАП. Крім того, вказує, що П`ята стоматологічна поліклініка міста Львова перебуває у підпорядкуванні Управління охорони здоров`я Львівської міської ради. Відповідно, фінансування видатків на оплату праці працівників відбувається із Львівської міської ради. Так, позивач, будучи керівником комунального медичного закладу, усі кошти, які надходять як фінансування оплати праці, спрямовував на виплату заробітної плати в порядку, встановленому чинним законодавством. Порушення строків виплати заробітної плати, що призвело до формування заборгованості із виплати заробітної плати зумовлено несвоєчасним бюджетним фінансуванням зі сторони Львівської міської ради. Тобто, вказані обставини зумовлені причинами, які знаходяться поза волею позивача і не є сферою його відповідальності, а тому, відсутня вина як обов`язкова ознака складу адміністративного правопорушення. З винесеною постановою не погоджується та вважає, що така суперечить нормам матеріального і процесуального права, відтак, просить таку скасувати.

Від начальника Головного управління Держпраці у Львівській області Вільхової О.О. надійшов відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити в задоволенні позову у зв`язку з наступним. За результатами проведенного інспекційного відвідування було складено Акт інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю №ЛВ 2870/053/АВ від 09.07.2019 року, яким зафіксовано порушення вимог ч.1 ст.115 КЗпП України, ч.1 ст.24 ЗУ «Про оплату праці», зокрема, станом на день проведення перевірки, заборгованість із виплати заробітної плати становить 308,1 тис. (невиплачена заробітна плата по спец коштах за квітень - грудень 2018 року та січень - травень 2019 року) перед 29-ма працівниками, в т.ч. перед одним звільненим - 59,6 тис. грн. Крім того, звертає увагу суду на те, що в ході перевірки, інспектору праці було надано Довідку з якої вбачається, що заборгованість по зарплаті на день перевірки по спец коштах всього - 279,6 тис. грн., було на 02.04.2019 року, за час виконання припису заборгованість зросла до 308,1 тис. грн., що включає невиплачену заробітну плату за період березень - грудень 2018 року, звільненим 1 звільненим 59,6 тис. грн. Приписом про усунення виявлених порушень ЛВ 1913/459АВ/П від 02.04.2019 року ОСОБА_1 зобов`язано усунути порушення ч.1 ст.115 КЗпП України, ч.1 ст.24 ЗУ "Про оплату праці». Даний припис підписано та один примірник отримано керівником - головним лікарем ОСОБА_1 02.04.2019 року без жодних зауважень та заперечень. Відтак, у ОСОБА_1 був наявний обов`язок вчинити дії до усунення порушень, зазначених у Приписі.

Представник позивача Рудакевич Ю.Ю. в судовому засіданні адміністративний позов підтримав в повному обсязі, просив такий задовольнити, скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення №ЛВ 2870/053/АВ/П/ПТ/ПС від 09 липня 2019 року.

Представник відповідача Сивоус С.С. в судовому засіданні проти позову заперечив та підтримав доводи, викладені у відзиві на позов.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, керуючись принципами верховенства права та законності, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні в судовому засіданні аргументів учасників справі та доказів в їх сукупності, які є у справі, суд прийшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з п.1 ч.1 ст.20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади і їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень і в спосіб, передбачений Конституцією і законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлені наступні обставини.

02.04.2019 року, інспектором праці Яворівською О.Г. за результатами інспекційного відвідування Комунальної 5-тої стоматологічної поліклініки м.Львова складено припис №ЛВ 1913/459АВ/П про усунення виявлених порушень, яким ОСОБА_1 зобов`язано усунути ряд порушень щодо виплати заробітної плати та оплати праці працівникам установи (спецкоштів) у строк до 12.04.2019 року. Примірник припису ОСОБА_1 вручено 02.04.2019 року, що стверджується підписом останнього про отримання.

На підставі наказу Головного Управління Держпраці у Львівській області від 05.07.2019 року №1415-п та направлення на проведення інспекційного відвідування №1415 від 05.07.2019 року головним державним інспектором праці Яворівською О.Г. було проведено інспекційне відвідування в період часу з 08.07.2019 року по 09.07.2019 року на предмет контролю виконання вимог припису від 02.04.2019 року №ЛВ 1913/459АВ/П у Комунальній 5-ій стоматологічній поліклініці м.Львова (м.Львів, вул.Замарстинівська, 39).

09.07.2019 року за результатами проведення перевірки головним державним інспектором Яворівською О.Г. складено Акт інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю № ЛВ2870/053/АВ та протокол №ЛВ 2870/053/АВ/П/ПТ/ПТ про адміністративне правопорушення, передбачене ст.188-6 КУпАП. Згідно протоколу встановлено, що станом на день проведення перевірки заборгованість із виплати заробітної плати становить 308,1 тис. грн.. (невиплачена заробітна плата по спец коштах за квітень - грудень 2018 року та січень - травень 2019 року) перед 29-ма працівниками, в т.ч. перед одним звільненим - 59,6 тис. грн., чим порушено вимоги ч.ч.1,2 ст.115 КЗпП України, ч.1 ст.24 ЗУ «Про оплату праці».

Постановою по справі про адміністративне правопорушення від 09.07.2019 року №ЛВ 2870/053/АВ/П/ПТ/ПС ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого з 11.09.2007 року згідно Наказу №199-к від 11.09.2007 року головним лікарем 5-ої стоматологічної поліклініки, юридична адреса: м.Львів, Шевченківський р-н., вул.Замарстинівська, 39, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.186-6 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 935,00 грн.

Суд, перевіряючи законність та обґрунтованість винесеної інспектором праці постанови, приходить до наступних висновків.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.10, ст.11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків, а з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливість настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією статті 188-6 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за невиконання законних вимог посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, щодо усунення порушень законодавства про працю та загальнообов`язкове державне соціальне страхування або створення перешкод для діяльності цього органу.

Всупереч вищевикладеному, в оскаржуваній постанові про притягнення до адміністративної відповідальності не зазначено, яку конкретну законну вимогу інспектора з питань праці не виконав позивач та в чому полягала суть цієї вимоги.

Таким чином, враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості усі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суд вважає, що інспектор ГУ Держпраці у Львівській області Яворівська О.Г. не дослідила всебічно та повно усіх обставин справи.

Стаття 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» регламентує, що підставами для здійснення позапланових заходів є звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється виключно за погодженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.

Під час проведення позапланового заходу з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов`язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Відповідно до п.1 Положення про Державну службу України з питань праці (далі - Положення № 96), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 96, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Пунктом 7 Положення встановлено, що Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» №877-V від 05.04.2007 (далі Закон №877-V).

Дія цього Закону поширюється на відносини, пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності (ч.1 ст.2 Закону №877-V).

За визначенням п.1 ч.1 ст.1 Закону №877-V, державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Пунктом 2 частини першої статті 1 Закону №877-V визначено, що заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Згідно з ч.1 ст.259 КЗпП України, державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедура здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами та фізичними особами, які використовують найману працю, визначена Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 823.

Стаття 62 Конституції України закріплює презумпцію невинуватості, відповідно до якої особа, яка притягується до відповідальності може бути визнана винною і покараною лише за умови, якщо її вина буде доведена в передбаченому законом порядку і встановлена рішенням суду. Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування на особу, яка притягається до відповідальності. Усі сумніви щодо доведення вини особи, тлумачаться на її користь.

Посадовою особою, яка винесла постанову у справі про адміністративне правопорушення, не в повній мірі дотримані вимоги Закону. Зокрема, інспектором праці не перевірені факти щодо відсутності коштів на рахунках комунального підприємства, адже зазначена обставина виключає вину особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за правопорушення передбачене ст.188-6 КУпАП. Так, П`ята стоматологічна поліклініка міста Львова перебуває у підпорядкуванні Управління охорони здоров`я Львівської міської ради. Відповідно, фінансування видатків на оплату праці працівників відбувається із Львівської міської ради. Позивач, будучи керівником комунального медичного закладу, усі кошти, які надходять як фінансування оплати праці, спрямовував на виплату заробітної плати. Порушення строків виплати заробітної плати, що призвело до формування заборгованості із виплати заробітної плати зумовлено несвоєчасним бюджетним фінансуванням зі сторони Львівської міської ради. Наведене підтверджується долученими до матеріалів справи документами. Зокрема: листами, зверненнями та пояснюючими записками головного лікаря ОСОБА_1 в період 2018-2019 р.р.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, свою позицію не довів та не обґрунтував, адже на нього покладається обов`язок довести правомірність прийнятого ним рішення, в даному випадку винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Відповідно до норм встановлених статтею 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності адміністративний суд має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП передбачено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вище вказані норми та фактичні обставини справи, суд приходить до висновку про те, що постанову №ЛВ 2870/053/АВ/П/ПТ/ПС від 09 липня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності слід скасувати, а справу про адміністративне правопорушення відносно нього - закрити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.19, 62 Конституції України, ст.ст. 7,9,10,11, 247, 280 КУпАП, ст.6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», Положенням про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 96, ст. ст.6-10, 12, 19, 20, 22, 72-78, 79, 90, 94, 124, 139, 159, 160, 205, 241-246, 250, 257, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

адміністративний позов задоволити.

Скасувати постанову головного державного інспектора Головного управління Держпраці у Львівській області Яворівської О.Г. №ЛВ2870/053/АВ/П/ПТ/ПС від 09.07.2019 року по справі про адміністративне правопорушення.

Справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня складення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Х.М. Мисько