Справа № 640/20449/19
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2020-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2020 року м. Київ № 640/20449/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі

головуючої судді - Добрівської Н.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Скай-Буд ЛТД»
до Київської міської ради
про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Скай-Буд ЛТД» (надалі ТОВ «Скай-Буд ЛТД», позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Київської міської ради (надалі відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення ІІІ сесії VІІ скликання Київської міської ради від 11.06.2015 року №621/1485 «Про надання статусу скверу земельній ділянці біля станції метро «Осокорки», непарна сторона у Дарницькому районі міста Києва».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що надання спірній земельній ділянці статусу скверу є перешкодою у реалізації позивачем права користування земельною ділянкою та порушує його права, оскільки статус скверу надано всій ділянці, кадастровий номер :90:325:0014, площею 0,6247 га, що унеможливлює використання позивачем такої земельної ділянки за її цільовим призначення, яке визначено у договорі оренди такої ділянки, та робить неможливим досягнення позивачем мети - здійснити будівництво приміщень офісно-торговельно-розважального призначення і закладів громадського харчування зі стоянкою автомобілів для відвідувачів.

В обґрунтування причин пропуску строку звернення до суду, зважаючи на дату винесення відповідачем оскаржуваного рішення, позивач зазначає, що строк звернення до адміністративного суду із позовом пропущений позивачем не у зв`язку з пасивною поведінкою позивача, а спричинений результатами розгляду попередніх звернень позивача до судових інстанцій та отриманням під час процедури судового оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 18.04.2016 року у справі №910/4198/16, постанови Київського апеляційного господарського суду від 30.08.2016 року та постанови Верховного Суду від 27.06.2018 року, наявність яких зумовила звернення позивача до Київського апеляційного адміністративного суду із заявою про перегляд справи №826/14797/15 за нововиявленими обставинами. Шостим апеляційним адміністративним судом 11.12.2018 року заява ТОВ «Скай-Буд ЛТД» була задоволена, визнано протиправним та скасовано рішення ІІІ сесії VІІ скликання Київської міської ради від 11.06.2015 року №621/1485 «Про надання статусу скверу земельній ділянці біля станції метро «Осокорки», непарна сторона у Дарницькому районі м. Києва». Однак, постановою Верховного Суду від 14.05.2019 року постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.12.2018 року скасована. При цьому, позиція Верховного Суду мотивована тим, що рішення господарського суду, на яке заявник посилався як на нововиявлену обставину за своєю правовою природою, є новою, але не нововиявленою обставиною, відтак, не є підставою для перегляду постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 25.01.2016 року за нововиявленими обставинами у силу статті 361 КАС України. Наведені Верховним Судом висновки у адміністративній справі №826/14797/15 слугували для позивача підставою для звернення до суду з окремим позовом за новими обставинами.

Отже, оскільки пропуск строку звернення до суду відбувся не з вини і волі позивача, останній просив суд визнати причини пропуску строку звернення до суду поважними.

Відповідач позовні вимоги не визнав. У своєму відзиві просив суд залишити без розгляду позовну заяву TOB «Скай-Буд ЛТД» до Київської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення III сесії VII скликання Київської міської ради від 11.06.2015 року № 621/1485 на підставі ч. 3 ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України; а в разі визнання судом поважними причини пропуску TOB «Скай-Буд» звернення до адміністративного суду - відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Мотивуючи свою позицію, заперечуючи проти задоволення позову по суті, Київська міська рада вказувала на те, що оскаржуване рішення прийняте в межах компетенції щодо розпорядження своїм майном та з метою подальшого ефективного розпорядження земельною ділянкою комунальної власності м. Києва, та наголошувала, що в межах одного цільового призначення земельної ділянки може бути визначено декілька видів її використання, що підтверджується земельним та містобудівним законодавством, тобто, в межах земельних ділянок з категорією «землі житлової та громадської забудови» можуть поряд з житловими та громадськими будівлями розміщуватися сквери, при цьому, оскаржуване рішення не змінює цільове призначення земельної ділянки, адже при його прийнятті не затверджувалось проекту землеустрою.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.11.2019 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (без виклику сторін).

Позивач неодноразово звертався до суду із клопотання пришвидшити розгляд даної справи, посилаючись на період часу перебування цього спору у судах різних юрисдикцій і інстанцій та на значення даної справи для відновлення порушених прав позивача.

При вирішенні питання щодо дотримання позивачем строку звернення до суду із даним позовом, і, як наслідок, щодо наявності підстав для розгляду клопотання відповідача про залишення позову без розгляду, судом враховується наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду із даним позовом після отримання повного тексту постанови Верховного Суду від 14.05.2019 року, в якому було висловлено позицію, що встановлення факту незаконності та скасування судом рішення про розірвання договору оренди є новою, але не нововиявленою обставиною, відтак, не є підставою для перегляду постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2016 року за нововиявленими обставинами у силу статті 361 КАС України.

Зважаючи на висновки Верховного Суду у справі № 826/14797/15 та враховуючи вимоги процесуального законодавства, позивачем оскаржено рішення відповідача від 11.06.2015 року №621/1485 з обґрунтуванням підстав заявленого позову встановленими господарським судом обставинами у справі №910/4198/16, рішення в якій набрало законної сили 05.04.2018 року.

При цьому, суд, зважаючи на положення ч. 5 ст. 170 КАС України, критично оцінює доводи відповідача про те, що перегляд постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 25.01.2016 року за нововиявленими обставинами не позбавляло можливості позивача раніше звернутися до суду з позовними вимогами, що заявлені в даній судовій справі, в межах строків звернення до адміністративного суду, шляхом подання окремого позову.

У статті 6 Конвенції, яка в силу положень статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства, закріплено принцип доступу до правосуддя.

Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами Європейського суду з прав людини розуміють здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

Європейський Суд з прав людини вже звертав увагу на те, що «застосовуючи процесуальні норми, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який може вплинути на справедливість провадження, так і надмірної гнучкості, яка призведе до анулювання вимог процесуального законодавства (рішення у справі «Волчлі проти Франції» (Walchli v. France), заява № 35787/03, п. 29, від 26.07.2007 року).

Зважаючи на встановлені у справі обставини, які вказують на те, що порушення позивачем строків звернення до суду зумовлено розглядом в судах заяви позивача про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами в межах справи №826/14797/15, а тому не можуть стати підставами для позбавлення права особи отримати судовий захист внаслідок пропуску строку звернення до адміністративного суду з окремим позовом.

Крім того, судом наголошується, що підставою для звернення до суду із даним позовом про визнання протиправним та скасування рішення ІІІ сесії VІІ скликання Київської міської ради від 11.06.2015 року №621/1485, на відміну від тих підстав, що були наведені позивачем у справі №826/14797/15, є саме преюдиційні факти, наведені у рішенні Господарського суду міста Києва, що набрало законної сили на підставі постанови Київського апеляційного господарського суду від 30.08.2016 року і було предметом перевірки Верховним Судом (постанова від 27.06.2018 року).

Отже, саме з моменту набрання чинності рішення суду господарської юрисдикції у позивача виникло право на звернення до суду із позовом з підстав про визнання у судовому порядку протиправним та скасування рішення III сесії VII скликання Київської міської ради №562/1426 від 28.05.2015 про розірвання договору оренди земельної ділянки площею 0,6247 га біля станції метро «Осокорки», непарна сторона у Дарницькому районі м. Києва (кадастровий номер № 8 000 000 000:90:325:0014), укладеного 31.08.2010 між Київською міською радою та TOB «Скай-Буд ЛТД».

За таких обставин, суд приходить до висновку про поважність наведених позивачем причин щодо пропуску строку звернення до суду і про відсутність підстав для задоволення вимог відповідача про застосування наслідків, передбачених статтею 123 КАС України.

Ознайомившись із письмово викладеними доводами учасників справи, дослідивши подані документи і матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Рішенням Київської міської ради від 08.10.2009 року №389/2458 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок ТОВ «Скай-Буд ЛТД» для будівництва приміщень офісно-торговельно-розважального призначення і закладів громадського харчування зі стоянкою автомобілів для відвідувачів біля станції метро «Осокорки», непарна сторона, у Дарницькому районі м. Києва; передано вказаному товариству, за умови виконання пункту 6 цього рішення, земельні ділянки загальною площею 0,77 га біля станції метро «Осокорки», непарна сторона, у Дарницькому районі м. Києва за рахунок міських земель, ненаданих у власність чи користування, в тому числі: ділянку № 1 площею 0,6247 га - у довгострокову оренду на 10 років для будівництва приміщень офісно-торговельно-розважального призначення і закладів громадського харчування зі стоянкою автомобілів для відвідувачів; ділянку № 2 площею 0,1379 га - у короткострокову оренду на 5 років, в межах червоних ліній, для експлуатації приміщень офісно-торговельно-розважального призначення і закладів громадського харчування зі стоянкою автомобілів для відвідувачів.

На підставі рішення Київської міської ради від 08.10.2009 року №389/2458 між позивачем та відповідачем укладено договір оренди земельної ділянки від 31.08.2010 року, який зареєстрований Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), про що зроблено запис 16.03.2011 року №63-6-00611 у книзі записів державної реєстрації договорів. У подальшому між сторонами складений акт приймання-передачі земельної ділянки від 16.03.2011 року.

Рішенням Київської міської ради ІІІ сесії VІІ скликання від 28.05..2015 року №562/1426 розірвано договір оренди земельної ділянки від 16.03.2011 року № 63-6-00611 площею 0,6247 га біля станції метро «Осокорки», непарна сторона, у Дарницькому районі м. Києва :90:325:0014), укладений між Київською міською радою та ТОВ «Скай-Буд ЛТД», у зв`язку із невиконанням умов пункту 8.4 договору оренди земельної ділянки від 16.03.2011 року №63-6-00611, а саме: невикористання земельної ділянки для забудови протягом трьох років підряд.

Рішенням Київської міської ради ІІІ сесії VІІ скликання від 11.06.2015 року №621/1485 надано земельній ділянці площею 0,6247 га біля станції метро «Осокорки», непарна сторона, у Дарницькому районі міста Києва (кадастровий номер :90:325:0014 ) статус скверу.

Рішення Київської міської ради від 28.05.2015 року №562/1426 про розірвання договору оренди, та рішення №621/1485 від 11.06.2015 року про надання земельній ділянці статусу скверу, оскаржувалось ТОВ «Скай-Буд ЛТД» в порядку адміністративного судочинства; зазначений спір розглянуто Окружним адміністративним судом міста Києва в межах справи №826/14797/15 із прийняттям постанови 16.11.2015 року про задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправними та скасування оскаржених рішень.

В свою чергу, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 25.01.2016 року скасовано постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.11.2015 року; закрито провадження у справі в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення ІІІ сесії VІІ скликання Київської міської ради «Про розірвання договору оренди земельної ділянки від 16.03.2011 року №63-6-00611»; в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення ІІІ сесії VІІ скликання Київської міської ради від 11.06.2015 року №621/1485 «Про надання статусу скверу земельній ділянці біля станції метро «Осокорки», непарна сторона у Дарницькому районі м. Києва» ухвалено нову постанову, якою у задоволенні позову відмовлено.

Приймаючи вказану постанову у справі №826/14797/15 апеляційний суд виходив з того, що вимога про скасування рішення про розірвання договору оренди має розглядатися в порядку господарського судочинства, тоді як відмова у задоволенні вимог щодо скасування рішення про надання земельній ділянці статусу скверу обґрунтована тим, що такі вимоги є похідними від вимог про визнання протиправним та скасування рішення від 28.05.2015 року №562/1426 «Про розірвання договору оренди земельної ділянки від 16.03.2011 року №63-6-00611» і останні не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

З урахуванням результатів розгляду справи №826/14797/15, TOB «Скай-Буд ЛТД» в порядку господарського судочинства звернулося до Господарського суду м. Києва із позовом до Київської міської ради, про визнання протиправним та скасування рішення III сесії VII скликання Київської міської ради №562/1426 від 28.05.2015 року про розірвання договору оренди земельної ділянки площею 0,6247 га біля станції метро «Осокорки», непарна сторона у Дарницькому районі м. Києва (кадастровий номер № 8 000 000 000:90:325:0014), укладеного 31.08.2010 року між Київською міською радою та TOB «Скай-Буд ЛТД».

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.04.2016 року у справі №910/4198/16, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 30.08.2016 року, позов задоволено повністю.

Постановою Вищого господарського суду України від 05.12.2016 року у справі №910/4198/16 постанову Київського апеляційного господарського суду від 30.08.2016 року та рішення Господарського суду міста Києва від 18.04.2016 року скасовано, а справу передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

При новому розгляді справи, рішенням Господарського суду міста Києва від 13.03.2017 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 05.04.2018 року, та постановою Верховного Суду від 27.06.2018 року позовні вимоги задоволено повністю.

Таким чином, саме з прийняттям Верховним Судом постанови 27.06.2018 року завершено судовий розгляд справи №910/4198/16, рішенням суду яке набрало законної сили 05.04.2018 року визнано незаконним та скасовано рішення Київської міської ради №562/1426 від 28.05.2015 року «Про розірвання договору оренди земельної ділянки від 16.03.2011 №63-6-00611».

Врахувавши висновки апеляційного адміністративного суду про похідний характер вимог в частині оскарження рішення Київської міської ради від 11.06.2015 року №621/1485 у справі №826/14797/15, 31.07.2018 року ТОВ «Скай-Буд ЛТД» звернулось до суду апеляційної інстанції із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 25.01.2016 року у справі № 826/14797/15.

За результатами перегляду справу №826/14797/15 за нововиявленими обставинами постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.12.2018 року заяву ТОВ «Скай-Буд ЛТД» задоволено; постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 25.01.2016 року скасовано в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення ІІІ сесії VІІ скликання Київської міської ради від 11.06.2015 року №621/1485 «Про надання статусу скверу земельній ділянці біля станції метро «Осокорки», непарна сторона у Дарницькому районі м. Києва», та ухвалено в цій частині нову постанову; позов задоволено частково; визнано протиправним та скасовано рішення ІІІ сесії VІІ скликання Київської міської ради від 11.06.2015 № 621/1485 «Про надання статусу скверу земельній ділянці біля станції метро «Осокорки», непарна сторона у Дарницькому районі м. Києва». В решті постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 25.01.2016 року залишено без змін.

Водночас, постановою Верховного Суду від 14.05.2019 року скасовано постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.12.2018 року з тих підстав, що встановлення факту незаконності та скасування судом рішення про розірвання договору оренди є новою, але не нововиявленою обставиною, що вказує на відсутність підстав для перегляду постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 25.01.2016 року за нововиявленими обставинами в силу статті 361 КАС України.

Таким чином, предметом оскарження у даній справі є рішення відповідача від 11.06.2015 року №621/1485 з обґрунтуванням підстав заявленого позову встановленими господарським судом обставинами у справі №910/4198/16, рішення в якій набрало законної сили 05.04.2018 року.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи доводи позивача та заперечення відповідача, суд при вирішенні спору по суті бере до уваги наступне.

Рішенням від 11.06.2015 року №621/1485 Київська міська рада вирішила надати земельній ділянці площею 0,6247 га біля станції метро «Осокорки», непарна сторона, у Дарницькому районі міста Києва (кадастровий номер :90:325:0014) статус скверу.

Пунктом 2 оскаржуваного рішення внесено зміни до Програми розвитку зеленої зони міста Києва до 2010 року та концепції формування зелених насаджень в центральній частині міста, затверджених рішенням Київської міської ради від 19.07.2005 року №806/3381 та продовжених на період до 2015 року рішенням Київської міської ради від 27.11.2009 року №714/2783 (таблиця 2 «Озеленені території загального користування м. Києва, що відповідають типологічним ознакам та планувальним вимогам»), додавши земельну ділянку, визначену пунктом 2 цього рішення, до переліку скверів Дарницького району.

Програму розвитку зеленої зони міста Києва до 2010 року та концепцію формування зелених насаджень в центральній частині міста розроблено та затверджено у порядку заходів по реалізації Генерального плану м. Києва на період до 2020 року (затверджений рішенням Київради № 370/1804 від 28.03.2002 року), який є містобудівною документацію, що визначає принципові вирішення розвитку, планування, забудови та іншого використання території населеного пункту відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Пунктом 1 Програми розвитку зеленої зони міста Києва до 2010 року та концепції формування зелених насаджень в центральній частині міста встановлено порядок забезпечення природоохоронних заходів, передбачених Програмою, зокрема доручено відповідним підрозділам КМДА та підприємствам забезпечити розробку та погодження проектів землеустрою з організації та встановлення меж та режимів використання земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, лісового фонду та зелених насаджень загального користування та подати їх на розгляд та затвердження Київради.

У 2015 році, внаслідок прийняття оскаржуваного рішення, Київською міською радою не було розроблено та затверджено проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та зміни її цільового призначення, що підтверджується відомостями Публічної кадастрової карти, за якими цільове призначення вказаної земельної ділянки - 03.10 «Для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької та іншої діяльності, пов`язаної з отриманням прибутку)».

В свою чергу, відповідно до п. 3 рішення Київської міської ради від 08.10.2009 року №389/2458 «Про передачу земельних ділянок товариству з обмеженою відповідальністю «Скай-Буд ЛТД» для будівництва приміщень офісно-торговельно-розважального призначення і закладів громадського харчування зі стоянкою автомобілів для відвідувачів біля станції метро «Осокорки», непарна сторона, у Дарницькому районі м. Києва», вирішено внести зміни до Генерального плану міста Києва та проекту планування його приміської зони на період до 2020 року, затверджених рішенням Київської міської ради від 28.03.2002 року №370/1804, а саме: перевести територію в межах, визначених містобудівним обґрунтуванням, з категорії земель промисловості, транспорту, зв`язку до категорії земель житлової і громадської забудови.

Цільове призначення земельної ділянки, що передана ТОВ «Скай-Буд ЛТД» в оренду - «Для будівництва приміщень офісно-торговельно-розважального призначення і закладів громадського харчування зі стоянкою автомобілів для відвідувачів», а відтак, суд погоджується з доводами позивача, що Програма розвитку зеленої зони міста Києва до 2010 року не може суперечити Генеральному плану міста Києва, а внесення змін до Програми розвитку зеленої зони міста Києва до 2010 року, без внесення змін до Генерального плану міста Києва, суперечить положенням чинного законодавства.

При прийнятті рішення від 08.10.2009 року №389/2458 про передачу земельних ділянок ТОВ «Скай-Буд ЛТД» для будівництва, а також оскаржуваного рішення від 11.06.2015 року №621/1485 про надання земельній ділянці статусу скверу, Київська міська рада діяла в межах своїх повноважень.

Рішення Київської міської ради від 28.05.2015 року №562/1426 «Про розірвання договору оренди земельної ділянки від 16.03.2011 року №63-6-00611, яке стало підставою для вирішення питання про надання статусу скверу такій земельній ділянці, визнано незаконним та скасовано в судовому порядку - рішенням Господарського суду міста Києва у справі №910/4198/16 від 13.03.2017 року, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 05.04.2018 року та постановою Верховного Суду від 27.06.2018 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Під час касаційного перегляду прийнятих рішень у господарській справі №910/4198/16 Верховним Судом у постанові від 27.06.2018 року зроблено висновок про відсутність у Київської міської ради правових підстав для одностороннього розірвання договору оренди земельної ділянки, що підтверджує незаконність рішення відповідача.

Окрім того, зі змісту постанови Верховного Суду у справі №910/4198/16 вбачається, що у відносинах сторін, зокрема в частині захисту порушених прав, за якими звернулось ТОВ «Скай-Буд ЛТД», здійснювався аналіз на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а саме:

(1) чи є втручання законним;

(2) чи переслідує воно «суспільний», «публічний» інтерес;

(3) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.

Згідно встановлених судами обставин у справі №910/4198/16, прийняття спірного рішення міською радою відбулось із порушенням цілої низки нормативно-правових актів, зокрема Цивільного, Господарського кодексів України, Законів України «Про оренду землі», «Про регулювання містобудівної діяльності», «Про місцеве самоврядування», Регламенту Київської міської ради; а у п. 113 постанови від 27.06.2018 Верховний Суд прийшов до висновку, що в даній справі не дотримано жодного критерію, які дають право суду на втручання у право особи на мирне володіння майном із гарантіями, наданими статтею 1 Першого протоколу.

Таким чином, вирішуючи питання щодо законності прийняття оскаржуваного у справі рішення Київської міської ради, яким земельній ділянці, що передана в оренду ТОВ «Скай-Буд ЛТД» надано статус скверу внаслідок незаконного розірвання договору оренди, судом враховується наступне.

Статтею 27 Закону України «Про оренду землі» визначено, що орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

Надання спірній земельній ділянці статусу скверу є перешкодою у реалізації позивачем права користування земельною ділянкою та порушує його права, оскільки статус скверу надано всій ділянці, кадастровий номер :90:325:0014, площею 0,6247 га, що унеможливлює використання позивачем такої земельної ділянки за її цільовим призначення, яке визначено у договорі оренди такої ділянки, та робить неможливим досягнення позивачем мети - здійснити будівництво приміщень офісно-торговельно-розважального призначення і закладів громадського харчування зі стоянкою автомобілів для відвідувачів.

Після скасування незаконного рішення особа, яка зазнала негативних наслідків виконання цього рішення, повинна бути відновлена у правах, які вона мала до порушення настільки, наскільки це можливо. Цей принцип, відомий у праві як «restitutіo in integrum», є визначальним для практики Європейського суду з прав людини. Реституція має, наскільки це можливо, усунути усі наслідки незаконного діяння і поновити ситуацію, яка, ймовірно, існувала за умови, що такі незаконні діяння не були вчинені. Цей обов`язок щодо потерпілого має держава в цілому, незалежно від того, дії яких саме органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових осіб призвело до порушення прав.

З моменту скасування рішення Київської міської ради про розірвання договору оренди від 28.05.2015 року №562/1426, права позивача на земельну ділянку були відновлені. А отже, має бути відновлений саме той юридичний стан земельної ділянки, що існував до прийняття міською радою рішення, скасованого у судовому порядку, з метою усунення будь-яких перешкод, фактичних і юридичних, у користуванні земельною ділянкою.

Таким чином, з моменту набрання законної сили судовим рішенням про скасування рішення Київської міської ради про розірвання договору оренди від 28.05.2015 року №562/1426, оскаржуване рішення про надання земельній ділянці статусу скверу втратило правомірність, оскільки вступило в суперечність з правом позивача на цю саму земельну ділянку.

Отже, за наведених вище мотивів, оскаржуване рішення відповідача не можна вважати правомірним, що дає суду підстави для задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Керуючись ст.ст.2, 5-11, 19, 73-77, 79, 90, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Скай-Буд ЛТД» задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення ІІІ сесії VІІ скликання Київської міської ради від 11.06.2015 року №621/1485 «Про надання статусу скверу земельній ділянці біля станції метро «Осокорки», непарна сторона у Дарницькому районі міста Києва».

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Скай-Буд ЛТД» (код ЄДРПОУ - 35311540, адреса: 01103, м. Київ, вул. Михайла Драгомирова, 16, оф.275) понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) гривня 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Київської міської ради (код ЄДРПОУ - 22883141, адреса: 01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36).

Рішення набирає законної сили у порядку, встановленому в ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено протягом 30 днів з моменту складення повного тексту до суду апеляційної інстанції в порядку, визначеному ст.ст.293, 296, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини першої Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції згідно з Законом України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Суддя: Н.А. Добрівська