Справа № 942/1725/19
Суддя: Соболєв Є. О.
Дата ухвалення: 2020-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 942/1725/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2020 року смт Біловодськ

Суддя Біловодського районного суду Луганської області Соболєв Є.О., розглянувши у спрощеному письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Полтавській області, в якій позивач просить: скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 679151 від 09 вересня 2019 року, якою на позивача було накладено адміністративне стягнення за ч. 10 ст. 133-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн.; закрити відносно нього провадження у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач вказав, що винесеною відповідачем постановою від 09 вересня 2019 року серії ДПО18 № 679151 на нього накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 850,00 грн за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 10 ст. 133-1 КУпАП. Відповідно до цієї постанови він здійснював нерегулярні пасажирські перевезення в нічний час (з двадцять другої до шостої години) без встановленого на транспортному засобі тахографу. Зазначену постанову позивач вважає незаконною, яка підлягає скасуванню, оскільки вона була винесена без належних на те доказів, крім того співробітник поліції, котрий його зупинив для профілактичної бесіди, вимагав від нього документі на повірку тахографу, а не перевіряв його наявність в автобусі.

В судове засідання сторони не з`явились, хоча про час і місце розгляду справи сповіщувались належним чином. Представником відповідача Андрієвською І.А. у визначений судом строк був наданий відзив на позов, в якому вона вказала, що оскаржувана постанова була винесена у відповідності та з дотриманням закону, тим більше, що позивач під час розгляду справи не заперечував факту, що транспортний засіб не був обладнаний тахографом. До відзиву на позов представник відповідача також надала відеозапис процесу розгляду справи відносно позивача.

З огляду на те, що сторони в судовому засіданні були відсутні, суд вважав можливим розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним зазначити таке.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З оскаржуваної постанови серії ДПО18 № 679161 від 09.09.2019, згідно якої на позивача було накладено адміністративне стягнення за ч. 10 ст. 133-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн., вбачається, що ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 09 вересня 2019 року о 22:16 годині на автодорозі Київ-Довжанський МОЗ 395 км керував транспортним засобом, що перевозив пасажирів у нічний час (з двадцять другої до шостої години), здійснюючи перевезення автобусом в режими нерегулярних пасажирських перевезень, будучи не обладнаним контрольним приладом (тахографом) реєстрації режимів праці та відпочинку водіїв, чим порушив ч. 4 ст. 20 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Вказана постанова співробітником поліції Хмелевським І.С. винесена без дотримання зазначених вище норм закону.

Так, дійсно, частиною 4 ст. 20 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що до перевезень пасажирів автобусами у нічний час (з двадцять другої до шостої години), крім тих, що використовуються на маршрутах загального користування в режимі регулярних пасажирських перевезень, допускаються автобуси, обладнані контрольними приладами (тахографами) реєстрації режимів праці та відпочинку водіїв.

Згідно ч. 10 ст. 133-1 КУпАП відповідальність за порушення вказаної вище норми закону для водіїв наступає саме за перевезення пасажирів у нічний час (з двадцять другої до шостої години), якщо транспортні засоби використовуються не на маршрутах загального користування в режимі регулярних пасажирських перевезень, а також якщо автобуси не обладнані контрольними приладами (тахографами) реєстрації режимів праці та відпочинку водіїв.

Проте, як видно із суті адміністративного правопорушення, викладеної в оскаржуваній постанові, то з неї вбачається, що ОСОБА_1 притягнули до відповідальності не за перевезення пасажирів у нічний час автобусом, не обладнаним тахографом, а за керування таким автобусом, що по суті не є тотожнім.

Така сама суть правопорушення ОСОБА_1 співробітником поліції фактично була роз`яснена під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, за результатами якої було винесено оскаржувану постанову. Про це, зокрема, йдеться з відповідного відеозапису, наданого представником відповідача, з якого чітко вбачається, що працівник поліції Хмелевський І.С. у Дудніка С.Г з`ясовував тільки одне питання: чому саме транспортний засіб не обладнаний тахографом (що не є порушенням само по-собі). Питання чому ОСОБА_1 перевозив пасажирів у нічний час таким автобусом, не обладнаним тахографом, не з`ясовувалось взагалі.

Крім того, згідно ч. 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна, зокрема, містити відомості про порядок оскарження адміністративного стягнення.

Однак оскаржувана постанова цих відомостей не містить взагалі, а також не відповідає за змістом додатку № 5 до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (зі змінами і доповненнями), затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 № 1395, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853.

За таких обставин, враховуючи, що на ОСОБА_1 фактично було накладено стягнення за керування транспортним засобом, не обладнаним тахографом (за що відповідальність ч. 10 ст. 133-1 КУпАП не передбачена), а також оскаржувана постанова не відповідає вимогам закону, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 241-246, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову серії ДПО18 № 679151 від 09 вересня 2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення за ч. 10 ст. 133-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн., справу про адміністративне правопорушення відносно нього закрити за відсутністю складу правопорушення.

Рішення може бути оскаржене до Першого апеляційного адміністративного суду як безпосередньо, так й через Біловодський районний суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня його винесення.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому статтею 255 КАС України.

Суддя Є.О. Соболєв