Справа № 200/14443/19-а
Суддя: Голошивець І.О.
Дата ухвалення: 2020-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2020 р. Справа№200/14443/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Голошивця І.О., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 03.10.2019.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що відповідачем було проведено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 та складено акт такої перевірки від 05.09.2019 № 0001/05/99/818/32/ НОМЕР_1 . На підставі акту перевірки, відповідачем було прийнято податкове повідомлення - рішення від 03.10.2019 №, сума штрафних санкцій склала 33800,00 грн. Позивач не погоджується із встановленними ревізорами порушеннями, вважає що встановлюючих фактів вчинення правопорушення ФОП ОСОБА_1 , працівниками ГУ ДПС у Донецькій області в акті про результати фактичної перевірки від 05.09.2019 не зазначено, зокрема ким саме здійснений продаж алкогольних напоїв 04.09.2019, а отже відсутній факт продажу алкогольних напоїв без ліцензії ФОП ОСОБА_1 . Перевіряючими не надано об`єктивних доказів наявності предметів, описаних в акті перевірки № 001/05/99/818/32/ НОМЕР_1 від 05.09.2019, як алкогольних напоїв та їх реалізації. ОСОБА_1 не здійснювала дії по продажу спиртних напоїв без ліцензії, спрямованих на отримання прибутку. Свідки в акті перевірки не зазначені. Інших належних та допустимих доказів контролюючим органом не надано. Таким чином, відсутній факт продажу позивачем без відповідної ліцензії алкогольних напоїв для споживання на місці за ціною нижчою від встановленої мінімальної роздрібної ціни на алкогольні напої.

Представник відповідача надав до суду відзив на позовну заяву у якому зазначив, що Головним управлінням ДПС Донецькій області проведена фактична перевірка магазину згідно вимог діючого законодавства, висновки викладені в акті перевірки від 05.09.2019 № 0001/05/99/818/32/ НОМЕР_1 є обґрунтованими і законними. На підставі вищевикладеного, ГУ ДПС у Донецькій області здійснювала повноваження щодо контролю за додержанням платниками податків вимог податкового законодавства України в межах та засобами, що передбачені чинним законодавством України і вважає, що позовна заява є безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 16.12.2019 відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено засідання по справі на 29.01.2020.

29.01.2019 розгляд справи відкладено для надання додаткових доказів на 19.02.2019.

Сторони про розгляд справи були повідомлені судом належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи відповідними повідомленнями.

Розглянувши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1 ), зареєстрована як фізична особа-підприємець, (РНОКПП: НОМЕР_1 ), про що свідчить виписка з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 14).

Відповідач Головне управління ДПС у Донецькій області є юридичною особою, органом державної влади. Статус державної податкової служби в Україні, її функції та правові основи діяльності, порядок адміністрування податків та зборів, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю визначені Податковим кодексом України.

Головним управлінням ДПС у Донецькій області на підставі наказу від 04.09.2019 № 17 «Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 » та направлень на перевірку від 04.09.2019 №4 та №5 проведено фактичну перевірку бару - магазину за адресою: АДРЕСА_1 , господарську діяльність у якому здійснює ФОП ОСОБА_1 (а.с. 64,65).

Від отримання наказу та направлень на проведення перевірки ФОП ОСОБА_1 відмовилась, про що було складено відповідні акти (а.с. 62,63)

За результатами проведеної фактичної перевірки з 04.09.2019 по 05.09.2019 бару - магазину за адресою: АДРЕСА_1 , господарську діяльність у якому здійснює ФОП ОСОБА_1 , працівниками ГУ ДПС у Донецькій області складено акт фактичної перевірки від 05.09.2019 року № 0001/05/99/818/32/ НОМЕР_1 (а.с. 15-16).

Акт перевірки ФОП ОСОБА_1 не підписувався.

За результатами вищезазначеної перевірки були встановлені наступні порушення: здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями; продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці без придбання статусу суб`єктів господарювання громадського харчування; здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями за ціною нижчою від встановленої мінімальної роздрібної ціни на алкогольні напої.

На підставі акту перевірки від 05.09.2019 № 0001/05/99/818/32/ НОМЕР_1 , відповідачем було прийняте податкове повідомлення-рішення від 03.10.2019 №, яким на позивача накладено штраф у розмірі 33800,00 грн., розрахунок ціни штрафу було додано до зазначеного податкового рішення (а.с. 19).

Крім того судом встановлено та не заперечується сторонами, що за результатами фактичної перевірки був складений протокол № 92 від 07.10.2019 про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП, що перебував на розгляді Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області (адміністративна справа №263/14959/19). У відповідності до постанови від 25.11.2019 по справі №263/14959/19, провадження про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП, відносно ОСОБА_1 - закрито, у зв`язку із відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення.

Зазначена постанова набрала законної сили 06.12.2019.

Між сторонами немає розбіжностей щодо обставин справи, встановлених судом, позивач вважає неправомірним висновок податкового органу про порушення ним вимог чинного законодавства, тому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення, що було винесено на підставі спірних порушень, викладених в акті перевірки.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з наступного.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Податковий кодекс України (далі - ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Статтею 15 ПК України на платників податків покладений обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до п.п. 41.1.1 п.41.1 ст.41 Податкового кодексу України контролюючими органами щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, а також стосовно законодавства, контроль за дотриманням якого покладається на органи державної податкової служби, є органи державної податкової служби.

Пунктом 19.1 статті 19 Податкового кодексу України, визначені функції контролюючих органів, зокрема, щодо дотримання порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), проведення розрахункових операцій, а також за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, наявністю торгових патентів.

Згідно п.п.20.1.10 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право здійснювати контроль за додержанням законодавства з питань регулювання обігу готівки (крім банків), порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів.

Таким чином, відповідач у справі - суб`єкт владних повноважень, на якого чинним законодавством покладені владні управлінські функції стосовно контролю у сфері податкових взаємовідносин, порядку проведення готівкових операцій та застосування реєстраторів розрахункових операцій.

Види перевірок визначені статтею 75 Податкового кодексу України, підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 якої визначено, що фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Згідно п. 80.1 ст. 80 Податкового кодексу України, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Відповідно до п.п.80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, нафтопродуктів, палива моторного альтернативного, скрапленого газу.

Умови та порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення документальних виїзних та фактичних перевірок регулює стаття 81 Податкового кодексу України, пунктом 81.1 якої встановлено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника та скріплення печаткою контролюючого органу;

- службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи та не заперечується позивачем, перевірка здійснена на підставі наказу ГУ ДФС у Донецькій області «Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 » від 04.09.2019 року № 17 та направлень на перевірку від 04.09.2019 №4 та №5.

Від отримання наказу та направлень на проведення перевірки ФОП ОСОБА_1 відмовилась, про що було складено відповідні акти.

Згідно п. 86.1 ст. 86 Податкового кодексу України, результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, у строки визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.

Акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).

У разі якщо платник податків (його відокремлені підрозділи) здійснює свою діяльність не за основним місцем обліку платника податків, контролюючий орган, який проводив перевірку, не пізніше трьох робочих днів з дня реєстрації акта (довідки) в цьому органі направляє акт (довідку) до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків. Копія акта (довідки) перевірки з відміткою про реєстрацію в журналі реєстрації актів (довідок) перевірок зберігається у контролюючому органі, який проводив перевірку.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, акт про результати перевірки складений 05.09.2019 за № 0001/05/99/818/32/ НОМЕР_1 та не був підписаний ОСОБА_1 .

Акт фактичної перевірки був направлений позивачу засобами поштового зв`язку разом з запрошенням до ГУ ДПС у Донецькій області для складання та підписання протоколу про адміністративне правопорушення.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ратифікованим виноградним, спиртом етиловим ратифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначає Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Відповідно до ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці дозволяється тільки суб`єктам господарювання громадського харчування та спеціалізованим відділам, що мають статус суб`єктів господарювання громадського харчування, суб`єктів господарювання з універсальним асортиментом товарів.

Згідно пункту 2 Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.07.1996 року № 854, роздрібна торгівля алкогольними напоями здійснюється через спеціалізовані підприємства, в тому числі фірмові, спеціалізовані відділи (секції) підприємств з універсальним асортиментом продовольчих товарів, а також заклади ресторанного господарства.

Відповідно п. 22 Правил № 854 продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці здійснюється тільки закладами ресторанного господарства та спеціалізованими відділами підприємств, що мають статус закладів ресторанного господарства, підприємств з універсальним асортиментом товарів.

Згідно п.п. 2.2 та 2.4 розділу ІІ Інструкції щодо заповнення форм державних статистичних спостережень стосовно торгової мережі та мережі ресторанного господарства, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 24.10.2005 № 327, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 8 листопада 2005 року за № 1350/11630, ресторанне господарство це вид економічної діяльності суб`єктів господарювання щодо надання послуг із задоволення потреб споживачів у харчуванні з організацією дозвілля або без нього в закладах (об`єктах) ресторанного господарства. Об`єкт (заклад) ресторанного господарства - місцева одиниця (структурний підрозділ) суб`єкта господарювання, яка розміщується в окремій будівлі або приміщенні, має, як правило, обладнаний столами та стільцями для споживання їжі зал і необхідні виробничі та побутові приміщення в якій здійснюється продаж продукції власного виготовлення і купованих товарів, переважно для споживання на місці.

Основні вимоги щодо роботи суб`єктів господарської діяльності (закладів, підприємств) усіх форм власності, що здійснюють діяльність на території України у сфері ресторанного господарства, затверджені наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України Про затвердження Правил роботи закладів (підприємств) ресторанного господарства від 24.07.2002 № 219, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 серпня 2002 року за № 680/6968.

Згідно пунктів 1.3, 1.5, 1.6 Наказу № 219 заклад ресторанного господарства - організаційно-структурна одиниця у сфері ресторанного господарства, яка здійснює виробничо - торговельну діяльність: виробляє і (або) доготовляє, продає і організовує споживання продукції власного виробництва і закупних товарів, може організовувати дозвілля споживачів. заклади (підприємства) ресторанного господарства поділяються за типами: фабрики-кухні, фабрики- заготівельні, ресторани, бари, кафе, їдальні, закусочні, буфети, магазини кулінарних виробів, кафетерії, а ресторани та бари - також на класи (перший, вищий, люкс). Відкриття закладу (підприємства) ресторанного господарства узгоджується з органами місцевого самоврядування, установами державної санітарно-епідеміологічної служби в установленому законодавством порядку.

Тобто, здійснювати продаж алкогольних напоїв на розлив має право виключно заклад (підприємство) ресторанного господарства або спеціалізований відділ, що має статус підприємства з універсальним асортиментом товарів за умови наявності ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями. Недотримання таких умов є підставою для застосування штрафних санкцій у розмірі визначеному Законом.

Судом встановлено, що за результатами фактичної перевірки був складений протокол № 92 від 07.10.2019 про адміністративне правопорушення у відношенні до ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП, що перебував на розгляді Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області (адміністративна справа №263/14959/19). У відповідності до постанови від 25.11.2019 по справі №263/14959/19, провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП, відносно ОСОБА_1 - закрито, у зв`язку із відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення.

Так, в зазначеній постанові Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №92 від 07.10.2019 року ОСОБА_1 інкримінувалось скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, за якою встановлено адміністративну відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом, до нього висуваються певні вимоги, а обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд.

Судом по справі №263/14959/19 було встановлено, що на підтвердження вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення до протоколу було додано копії ліцензій ДПС України про право на здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями, реєстраційний №0581/03/08/2019/03199 від 19.09.2019, № 05/20/18/0/05181 від 19.07.2018; копія квитанції № 8 від 19.08.2019; копія рішення про відмову у видачі ліцензії від 06.09.2019; витяг з Книги обліку розрахункових операцій на РРО від 18.04.2019.

У відповідності до книги обліку розрахункових операцій ФОП ОСОБА_1 на РРО № Р/4, дата реєстрації книги: 18.04.2019, вбачається, що після Z - звіту № 657 від 31.08.2019 наступним є Z - звіт №658, датований 01.10.2019 року.

В протоколі про адміністративне правопорушеня № 92 від 07.10.2019 не зазначено, ким здійснений продаж алкогольних напоїв 04.09.2019, а отже відсутній факт продажу алкогольних напоїв без ліцензії. Сама ОСОБА_1 такий продаж не здійснювала, інших найманих працівників вона не мала, що не спростовано матеріалами адміністративної справи.

Також судом встановлено, що документального підтвердження факту роздрібної торгівлі ФОП ОСОБА_1 алкогольними напоями 04.09.2019 та отримання грошей за алкогольні напої матеріали справи не містять.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", оскільки не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо в діях особи відсутній склад адміністративного правопорушення.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини справи, суд у справі №263/14959/19 дійшов до висновку про необхідність закриття провадження в зв`язку з відсутністю в діях ФОП ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-5 КУпАП.

Зазначена постанова набрала законної сили 06.12.2019.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Суд зазначає, що в рамках даної адміністративної справи, відповідачем нових доказів щодо здійснення роздрібної торгівлі ФОП ОСОБА_1 алкогольними напоями 04.09.2019 та отримання грошей за алкогольні напої до суду надані не були.

Отже, обставини встановлені в справі №263/14959/19 доказуванню не підлягають.

Суд зауважує, що в акті перевірки жодним чином не відображено, що продаж алкогольних напоїв здійснювався у приміщенні магазину, сама ОСОБА_1 такий продаж не здійснювала, інших найманих працівників вона не мала.

Таким чином враховуючи зазначене, підстав для застосування до ФОП ОСОБА_1 фінансових санкцій за здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями без наявної ліцензії та продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці без придбання статусу суб`єктів господарювання громадського харчування у контролюючого органу не було.

Крім того щодо виявлення контролюючим органом порушення за здійснення роздрібної торгівлі алкогольним напоями за ціною нижчою від встановленої мінімальної роздрібної ціни на алкогольні напої, суд зазначає наступне.

Так, було встановлено продаж ста грамів горілки « ІНФОРМАЦІЯ_1 Пшенична» виробник « ІНФОРМАЦІЯ_2 », міцністю 40% об.од., на розлив у одноразовий посуд за ціною 6,00 грн. У відповідності до Постанови КМУ України «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв» № 957 від 30.10.2018, розмір мінімальної роздрібної ціни за сто грамів горілки міцністю 40% об.од., становить 17,88 грн.

В матеріалах справи міститься довідка про алкогольні напої які знаходяться в реалізації у ФОП ОСОБА_1 , яка є додатком до акту про результати перевірки складеного05.09.2019 за № 0001/05/99/818/32/ НОМЕР_1 .

З зазначеної довідки вбачається, що найменування горілки « ІНФОРМАЦІЯ_1 Пшенична» ІНФОРМАЦІЯ_3 « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яка була зафіксована контролюючим органом за ціною нижчою від встановленої мінімальної роздрібної ціни - відсутнє.

Крім того, з наявних в матеріалах справи видаткових накладних щодо придбання ФОП ОСОБА_1 алкогольних напоїв для реалізації, також не значиться найменування горілки «Улюблена Пшенична» виробник « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Таким чином, перевіряючими не надано об`єктивних доказів наявності предметів, описаних в акті перевірки № 001/05/99/818/32/ НОМЕР_1 від 05.09.2019, зокрема алкогольних напоїв та їх реалізацію.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, беручи до увагу всі надані сторонами докази в їх сукупності та враховуючи, що правомірність своїх дій відповідачем не доведена, суд доходить висновку про обґрунтованість пред`явленого позову та про задоволення позовних вимог позивача.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку що позовні вимоги Фізичної особи підприємця Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при пред`явленні адміністративного позову сплачений судовий збір у розмірі 768,40 грн., що підтверджується наявною в матеріалах адміністративної справи квитанцією № 5126492 від 05.12.2019.

Таким чином, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 768,40 грн. підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Донецькій області на користь позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 9, 77, 90, 132, 139, 242-244, 246, 255, 271, 283, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Донецькій області (87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, 59, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 03.10.2019 року, що було винесено Головним управління ДПС у Донецькій області на підставі порушень, зазначених в акті перевірки № 001/05/99/818/32/ НОМЕР_1 від 05.09.2019, відносно ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), про застосування суми фінансових санкцій у розмірі 33800,00 грн.

Стягнути з Головного управління ДПС у Донецькій області (Донецька область, м .Маріуполь, вул. Італійська, 59, ) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) здійснені судові витрати у розмірі 768 (сімсот шістдесят сорок) гривень 40 копійок.

Повний текст рішення складено відповідно до ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.О. Голошивець