Справа № 591/8347/19
Суддя: С.М. Гелета
Дата ухвалення: 2020-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про повернення позовної заяви

28 лютого 2020 р. Справа № 591/8347/19

Сумський окружний адміністративний суд у складі судді Гелети С.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Голови Сумської міської ради та її виконкому Лисенко О.М. про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 03.01.2020 Сумському окружному адміністративному суду передано адміністративну справу № 591/8347/19 за позовом ОСОБА_1 до Голови Сумської міської ради та її виконкому Лисенко О.М.

Позивач звернувся до суду з позовом до Голови Сумської міської ради та її виконкому Лисенко О.М., в якому просив: - визнати протиправною бездіяльність Голови Сумської міської ради щодо не виконання повноважень за п. 7, 34, 36, 56 постанови 470 як розпорядника коштів місцевого бюджету та не забезпечення розгляду на засіданні постійної (депутатської) комісії міської ради з бюджету вимог заяв 09/21 від 10.09.2019, 09/21 від 11.09.2019, скарг № 12/14 від 10.12.2019, № 12/12 від 10.12.2019; - зобов`язати голову міста забезпечити розгляд постійною комісією з питань планування соціально-економічного розвитку, бюджету, фінансів, розвитку підприємництва, торгівлі та послуг, регуляторної політики Сумської міської ради протягом тижня після набрання постанови суду законної сили, моїх заяв № 09/21 від 10.09.2019, № 09/21 від 11.09.2019 та скарг № 12/14 від 10.12.2019, № 12/12 від 10.12.2019 та прийняти рішення згідно вимог чинного законодавства нагальне питання про негайне та безумовне виконання норм прямої дії ст. 46, 47 Конституції України, постанов Кабінету Міністрів України № 193, 734, п. 7, 34, 36 № 470 та внесення до бюджету Сумської міської ради на 2020 рік захищених видатків з їх обрахуванням на придбання житла для офіцерів, звільнених з військової служби, що перебувають на обліку у виконкомі Сумської міської ради, яким, всупереч імперативним вимогам п. 39, 45 постанови КМУ № 470, жилі приміщення, що повинні були надані ще 28 років тому саме виконавчим комітетом Сумської міської ради не пізніше, ніж у тримісячний строк з дня їх прибуття до місця постійного проживання, житло в особисту власність протиправно взагалі не надається з 2005 року по цей час, що містить ознаки злочину вчиненого відповідальними особами ради і виконкому; - стягнути з департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради який за п. 3.2.66 Положення несе зобов`язання по сплаті коштів, стягнутих за судовими рішеннями з Сумської міської ради, Сумського міського голови 1000000,00 на відшкодування завданої мені моральної шкоди, що можна порівняти з вартістю не наданого мені в особисту власність житла та преміями ОСОБА_2 . Зобов`язати Сумську міську раду у 3-денний термін перерахувати зазначені кошти 1000000,00 грн. - забезпечити згідно вимог ст. 129-1 Конституції України виконання судового рішення у визначеному законом порядку та контролю за виконанням судового рішення яке здійснює суд у відповідності до вимог ст. 382 КАС України, встановити після набрання постанови суду законної сили триденний строк для подання суб`єктом владних повноважень - відповідачем до суду звіту про виконання постанови суду, яка вимагає вчинення певних дій, що згідно вимог науково-практичного коментаря до КАС повинний бути викладений у письмовій формі та містити такі відомості:

реквізити судового рішення, яке повинно бути виконане,

стан його виконання (виконане повністю, Частково, не виконане),

повний перелік дій ПФУ щодо виконання цього рішення,

причини невиконання, якщо рішення виконане не повністю або не виконане,

додано копії документів, які б підтверджували інформацію, викладену у відповіді.

посилання на Закони яким відповідачі обґрунтовують свої рішення, викладенням мотивів їх прийняття, а також із роз`ясненням підстав самостійного невиконання імперативних вимог чинного законодавства.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 23.01.2020 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, надано 5-денний строк для усунення її недоліків (сплату судового збору).

Станом на 12.02.2020 позивач не виконав вимог ухвали суду від 23.01.2020 та не подав до суду доказів сплати судового збору в належному розмірі. Також не подав доказів в обґрунтування наявності підстав для звільнення його від сплати судового збору.

У зв`язку із цим, для забезпечення права позивача на доступ до суду, ухвалою суду від 12.02.2020, позивачу продовжено строк усунення недоліків позовної заяви на сім днів з моменту отримання ухвали та повідомлено про те, що в разі невиконання її вимог позовна заява буде повернута позивачу.

Зазначену ухвалу позивач отримав 18.02.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Однак, протягом строку, встановленого судом, вимоги ухвали станом на 28.02.2020 не виконав.

Як у позовній заяві так і в заявах, поданих 31.01.2020 та 20.02.2020 позивач неодноразово наголошує на тому, що він звільнений від плати судового збору відповідно до Закону України "Про захист прав споживачів", а також п. 13 ч. 2 ст. 13 Закону України "Про судовий збір", але дана норма закону не може бути застосована до позивача і не звільняє його від сплати судового збору, оскільки його позовна заява містить вимоги про визнання бездіяльності відповідача та зобов`язання до вчинення певних дій, і не відповідає вищевказаній законодавчій нормі, яка визначає, що не є об`єктом справляння судового збору вимога про відшкодування шкоди, відносно якої судом і не було встановлено обов`язку оплачувати судовий збір, а за вимоги немайнового характеру судом запропоновано сплатити суду судового збору в розмірі лише однієї немайнової вимоги, оскільки вони є пов`язані між собою.

Суд зазначає, що норма ч. 3 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів" дійсно передбачає, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

При цьому суд зазначає, що Закон України "Про захист прав споживачів" регулює відносини між споживачами товарів (крім харчових продуктів, якщо інше прямо не встановлено цим Законом), робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг.

Пунктом 22 ч. 1 статті 1 Закону України "Про захист прав споживачів" встановлено, що споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Отже, визначальною ознакою, яка характеризує фізичну особу, як споживача, є те, що ця особа придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію.

Згідно з пунктом 17 частини першої статті 1 Закону України "Про захист прав споживачів" послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.

Тобто, послуга, за змістом Закону України "Про захист прав споживачів", - це діяльність з надання особі матеріального чи нематеріального блага, яке визначене договором.

Спірні правовідносини в межах даної справи пов`язані із оскарженням бездіяльності міського голови м. Суми щодо належного розгляду звернень позивача та зобов`язання забезпечення належного розгляду таких звернень, а тому відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" на вказані відносини норми Закону України "Про захист прав споживачів" не поширюються, спірні правовідносини не є послугою у розумінні Закону України "Про захист прав споживачів", оскільки така діяльність визначена не договором, а Законом.

У спірних правовідносинах позивач не придбаває, не замовляє, не використовує або має намір придбати чи замовити вироби (товари), оскільки вони є предметами матеріального світу на відміну від предмету позовних вимог.

Між тим, пільга щодо сплати судового збору передбачена для споживачів саме Законом України "Про захист прав споживачів", тому, встановлюючи коло осіб, яких стосується вказана пільга, належить звертатись до визначень саме цього Закону.

В силу ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивач не звільнений від сплати судового збору. Підстав для звільнення від сплати судового збору, передбачених статтею 8 Закону України "Про судовий збір", у спірних відносинах не встановлено, позивачем не обґрунтовано та не надано жодних належних та допустимих доказів.

Положеннями ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов, зокрема, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Згідно ч. 2 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, єдиною підставою для вчинення дій, зазначених у статті 8 Закону України "Про судовий збір", є врахування судом майнового стану сторін. При цьому особа, яка заявляє відповідне клопотання повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Тобто, звільнення, зменшення, відстрочення, розстрочення сплати судового збору за клопотанням сторони є правом суду, а не його обов`язком, тому відбувається на розсуд суду у кожному конкретному випадку на підставі поданих стороною доказів та наведених у клопотанні підстав.

Майновий стан визначається за сукупністю доказів, зокрема: довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків.

Отже, враховуючи викладене, суд не може приймати до уваги повідомлення про призначення житлової субсидії, як доказ незадовільного майнового стану позивача.

Судом було запропоновано було ухвалою суду від 12.02.2020 надати довідку із органу пенсійного фонду та податкової про отримані доходи, для можливості визначити майновий стан позивача для вирішення питання звільнення від сплати судового збору, але позивачем такі докази не надані, що унеможливлює встановити майновий стан позивача, дані докази повинні бути досліджені судом при вирішенні питання щодо можливості звільнення від сплати судового збору.

Суд зазначає, що позивач не подав будь-яких доказів на підтвердження того, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік, що є необхідною умовою для звільнення його від сплати судового збору відповідно до ст. 8 Закону України "Про судовий збір".

Також позивач повторно посилається на ч. 3 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів", як на підставу для звільнення від сплати судового збору з мотивів, аналогічних викладеним у позовній заяві. Підстави, з яких ці доводи не приймаються судом, були викладені в ухвалі про залишення позовної заяви без руху.

За вказаних обставин, вимоги ухвали суду від 12.02.2020 щодо надання доказів сплати судового збору або документів, що підтверджують майновий стан позивача у відповідності до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" для підтвердження того, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача за попередній календарний рік до дня звернення до суду, зокрема, довідка з ГУ ПФУ в Сумській області про отримання пенсії та довідка з податкового органу про отримання доходів за попередній рік до дня звернення до суду, довідка про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, у встановлений судом строк виконані не були.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку було залишено без руху, у встановлений судом строк.

Враховуючи невиконання позивачем у встановлений строк вимог ухвали, суд вважає необхідним повернути позовну заяву.

Суд роз`яснює позивачу, що він не позбавлений права повторного звернення до суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Керуючись ст. ст. 169, 248, 256, 294, 295 КАС України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Голови Сумської міської ради та її виконкому Лисенко О.М. про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, відшкодування моральної шкоди - повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Повний текст ухвали складено 28.02.2020.

Суддя С.М. Гелета