Справа № 500/2098/19
Суддя: Мандзій Олексій Петрович
Дата ухвалення: 2020-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/2098/19

02 березня 2020 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Мандзія О.П., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Петриківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області до Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), третя особа ОСОБА_1 про визнання дій неправомірними та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Петриківська сільська рада Тернопільського району Тернопільської області (далі позивач, Петриківська сільська рада) звернулась до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області (далі відповідач), в якому просить:

визнати дії головного державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Легус Т.В. про постанову про стягнення виконавчого збору від 06.09.2019 року та постанову про накладення штрафу від 06.09.2019 року неправомірними;

скасувати постанову про стягнення виконавчого збору від 06.09.2019 року та постанову про накладення штрафу від 06.09.2019 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на виконанні у Тернопільському районному відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області перебувало виконавче провадження ВП№59884539 по примусовому виконанню виконавчого листа №500/296/19, виданого 22.08.2019 року Тернопільським окружним адміністративним судом, про зобов`язання Петриківської сільської ради повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо затвердження проекту землеустрою та надання земельної ділянки у власність площею 0,0359 га для індивідуального садівництва в межах с.Петриків Тернопільського району Тернопільської області. Петриківська сільська рада листом від 05.09.2019 року №778 повідомила відповідача про перенесення сесії, скликаної 04.09.2019 року і зв`язку з відсутністю кворуму, на 09.09.2019 року, на якій заяву ОСОБА_1 і було розглянуто, тобто виконано вказане рішення суду. Відтак, підстав для винесення 06.09.2019 року в межах виконавчого провадження ВП№59884539 постанови про накладення на позивача штрафу у розмірі 5100,00 грн. за невиконання рішення суду без поважних причин як і постанови про стягнення виконавчого збору в розмірі 16692,00 грн. без вчинення заходів примусового виконання рішення суду, немає.

За таких підстав, вважає оскаржувані рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню, що, власне, і зумовило звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою судді Тернопільського окружного адміністративного суду Шульгача М.П. від 20.09.2019 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 15.10.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

На виконання вимог вказаної ухвали, 31.10.2019 року Тернопільським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області подано до суду відзив (а.с.22-25). Заперечуючи проти позову, відповідач послався на безпідставність доводів позивача, оскільки станом на 06.09.2019 року позивачем рішення суду виконано не було, про що державним виконавцем складено акт. Як наслідок, цього ж дня керуючись ст.63, 75 Закону України "Про виконавче провадження" державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу, а також на підставі ст.27 Закону України "Про виконавче провадження" постанову про стягнення виконавчого збору.

З огляду на викладене, вважає спірні рішення правомірними, винесеними на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Ухвалою суду від 05.12.2019 року, постановленою в судовому засіданні без виходу до нарадчої кімнати згідно ч.7, 8 ст.243 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), залучено до участі в справі ОСОБА_1 як третю особу.

Ухвалою суду від 06.12.2019 року заявлено самовідвід від розгляду адміністративної справи.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.12.2019 року справа передана на розгляд судді Мандзію О.П.

Ухвалою судді Тернопільського окружного адміністративного суду Мандзію О.П. від 10.12.2019 року прийнято до провадження адміністративну справу та призначено судове засідання.

Ухвалою суду від 27.01.2020 року допущено заміну відповідача Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області його правонаступником Тернопільським районним відділом державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ).

Учасниками справи, після надання пояснень у попередніх судових засіданнях, подано 02.03.2020 року до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Враховуючи положення ч.3 ст.194, ч.9 ст.205, ч.4 ст.229 та ч.3 ст.268 КАС України, суд дійшов висновку про наявність підстав розгляду справи у порядку письмового провадження без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи та з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, суд при прийняті рішення виходить з наступних підстав і мотивів.

Судом встановлено, що 23.08.2019 року головним державним виконавцем Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП№59884539 (а.с.101-102) на виконання виконавчого листа №500/296/19, виданого 22.08.2019 року Тернопільським окружним адміністративним судом, про зобов`язання Петриківської сільської ради повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо затвердження проекту землеустрою та надання земельної ділянки у власність площею 0,0359 га для індивідуального садівництва в межах с.Петриків Тернопільського району Тернопільської області (а.с.171).

Згідно з п.2 постанови про відкриття виконавчого провадження ВП№59884539 від 23.08.2019 року боржнику необхідно виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

Петриківська сільська рада листом від 05.09.2019 року №778, який надійшов на адресу Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області 09.09.2019 року, повідомила про те, що сесію Петриківської сільської ради було скликано на 04.09.2019 року. У зв`язку з відсутністю кворуму дану сесію перенесено на 09.09.2019 року, на якій буде розглянуто заяву ОСОБА_1 (а.с.164).

Відповідно до акта державного виконавця від 06.09.2019 року, станом на дату складання такого рішення суду не виконано та встановлений новий строк виконання такого (а.с.26).

Цього ж дня, 06.09.2019 року в межах виконавчого провадження ВП№59884539 головним державним виконавцем Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн. за невиконання рішення суду (а.с.177-178) та постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 16692,00 грн. (а.с.185).

Не погоджуючись з такими рішенням суб`єкта владних повноважень, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Згідно ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість висновків відповідача, і винесених на підставі них спірних правових актів індивідуальної дії на відповідність вимогам ч.2 ст.2 КАС України, суд виходить з наступного.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 року №1404-VІІІ (далі Закон №1404-VІІІ ).

У відповідності до ст.1 Закону №1404-VІІІ визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч.1 ст.18 Закону № 1404-VІІІ).

Згідно з ч.4 ст.19 Закону №1404-VIII сторони виконавчого провадження зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення.

Відповідно до ч.6 ст.26 Закону № 1404-VIII за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Положеннями ст.63 Закону № 1404-VIII визначено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Згідно з ч.1 ст.75 Закону №1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

З системного аналізу вищенаведених норм Закону №1404-VIII вбачається, що єдиними заходами примусового виконання рішень зобов`язального характеру є застосування штрафних санкцій до боржника та внесення подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно з вищезазначеним Законом. Інших заходів для примусового виконання рішень немайнового характеру законодавством не визначено.

Зазначена правова позиція узгоджується із висновками Верховного Суду наведеного в постанові від 20.03.2019 року у справі №822/1079/17.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконанні у Тернопільському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області перебувало виконавчого провадження ВП№59884539 на виконання виконавчого листа №500/296/19, виданого 22.08.2019 року Тернопільським окружним адміністративним судом, про зобов`язання Петриківської сільської ради повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо затвердження проекту землеустрою та надання земельної ділянки у власність площею 0,0359 га для індивідуального садівництва в межах с.Петриків Тернопільського району Тернопільської області (а.с.171).

Згідно п.2 постанови про відкриття виконавчого провадження ВП№59884539 від 23.08.2019 року боржнику необхідно виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

Відповідно до акта державного виконавця від 06.09.2019 року, станом на дату складання такого рішення суду не виконано та встановлений новий строк виконання такого (а.с.26).

За невиконання рішення суду, постановою ВП№59884539 від 06.09.2019 року на Петриківську сільську раду накладено штрафу у розмірі 5100,00 грн. (а.с.177-178).

Разом з цим, 09.09.2019 року на адресу Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області надійшов лист Петриківської сільської ради від 05.09.2019 року №778, яким повідомлено, що сесію Петриківської сільської ради було скликано на 04.09.2019 року та у зв`язку з відсутністю кворуму перенесено на 09.09.2019 року, на якій буде розглянуто заяву ОСОБА_1 (а.с.164).

Частинами 1 та 3 ст.33 Закону № 1404-VIII передбачено за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

За наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що суд може відстрочити або розстрочити виконання судового рішення за умови наявності поважних причин, проте чинне законодавство не допускає можливості боржнику самостійно змінювати або обирати власний спосіб виконання судового рішення. Поважність причин, що спричинили невиконання судового рішення визначає лише суд, а не державний виконавець, і за умови, якщо сторона виконавчого провадження звернулась до нього з відповідною заявою.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 26.06.2019 року у справі №806/562/17, що відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, враховується судом при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Як встановлено судом, і це не заперечується сторонами, з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження ВП№59884539 від 23.08.2019 року (а.с.101-102) до дати винесення постанови про накладення штрафу ВП№59884539 від 06.09.2019 року (а.с.177-178), боржник не скористався своїми правами, встановленими Законом №1404-VIII, а саме: не звернувся до державного виконавця із заявою про відкладення провадження виконавчих дій, не звернувся до суду із заявою про відстрочку чи розстрочку виконання, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Суд відзначає про надходження листа боржника від 05.09.2019 року №778, яким повідомлено, що сесію Петриківської сільської ради було скликано на 04.09.2019 року та у зв`язку з відсутністю кворуму перенесено на 09.09.2019 року, на якій буде розглянуто заяву ОСОБА_1 , на адресу Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області 09.09.2019 року, тобто після винесення оскаржуваної постанови про накладення штрафу ВП№59884539 від 06.09.2019 року. Таким чином, рішення суду, у вказаний в постанові про відкриття виконавчого провадження ВП№59884539 від 23.08.2019 року період позивачем виконано не було, як і не було надано державному виконавцю відомостей, які б зумовили обов`язкове зупинення виконавчого провадження.

Отже, встановлені судом обставини справи та системний аналіз наведених законодавчих норм свідчать, що станом на час винесення оскаржуваної постанови рішення суду боржником не виконано за відсутності поважності причин, визначеної судом, а тому відповідачем правомірно накладено штраф, з метою забезпечення реального виконання виконавчого провадження ВП№59884539, відкритого на підставі виконавчого листа №500/296/19, виданого 22.08.2019 року Тернопільським окружним адміністративним судом, що з огляду на положення Закону №1404-VIII є його обов`язком.

Більше того, згідно протоколу сесії Петриківської сільської ради від 09.09.2019 року, належне рішення про розгляд заяви ОСОБА_2 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки пл.0,0359 га - прийнято не було, оскільки усі присутні депутати утримались від прийняття рішення (а.с. 196).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем правомірно та обґрунтовано, у відповідності до положень Закону №1404-VIII, вжито заходи примусового виконання шляхом накладення штрафу постановою ВП№59884539 від 06.09.2019 року та визнає оскаржуване рішення таким, що прийняте згідно вимог ч.2 ст.2 КАС України, а доводи позивача та представлені ним докази наразі не спростовують вказаних висновків суду, у зв`язку з чим позовна вимога про його скасування підлягає залишенню без задоволення.

Що стосується позовної вимоги про скасування постанови про стягнення виконавчого збору ВП№59884539 від 06.09.2019 року, суд вважає за необхідне відзначити наступне.

Як передбачено приписами ст.27 Закону №1404-VІІІ виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Також, ч.3 ст.40 Закону №1404-VІІІ передбачено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Здійснюючи правовий аналіз норм наведеного вище Закону №1404-VІІІ, що регулює питання виконавчого збору, суд зазначає, що таке питання вирішується на стадії прийняття державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження, з одночасним винесенням постанови про стягнення з боржника виконавчого, та якщо виконавчий збір не стягнуто шляхом винесення постанови про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених п.1, 3, 4, 6 ч.1 ст.37 цього Закону, або закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених п.1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого ч.9 ст.27 цього Закону), 11, 14 і 15 ч.1 ст.39 цього Закону.

Тобто, Законом №1404-VІІІ чітко визначений правовий порядок винесення відповідних постанов, а саме постанові про стягнення виконавчого збору, якщо така не винесена одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження, повинна передувати постанова про повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження).

З матеріалів справи слідує, що виконавче провадження ВП№59884539 з примусового виконання виконавчого листа №500/296/19, виданого 22.08.2019 року Тернопільським окружним адміністративним судом, відкрито постановою від 23.08.2019 року (а.с.101-102), яке закінчено, керуючись вимогами п.11 ч.1 ст.39, 40 Закону №1404-VІІІ, відповідно до постанови від 23.09.2019 року, (а.с.170).

Однак, оскаржувана в даній справі постанова ВП№59884539 про стягнення виконавчого збору винесена 06.09.2019 року.

З огляду на обов`язок державного виконавця винести постанову про стягнення виконавчого збору одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження або у випадках повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження, якщо виконавчий збір не стягнуто не пізніше наступного робочого дня з дня винесення постанови про повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження), суд приходить до висновку про відсутність підстав для винесення оскаржуваної постанови ВП№59884539 про стягнення виконавчого збору саме 06.09.2019 року, що свідчить про невідповідність її вимогам ч.2 ст.2 КАС України.

Питання стосовно здійснення чи не здійснення дій з примусового виконання виконавчого листа №500/296/19, виданого 22.08.2019 року Тернопільським окружним адміністративним судом, в даному випадку є другорядним, та таким, що не впливає на правові висновки зроблені судом та підстави для визнання такої постанови протиправною.

Вищенаведене також узгоджується із правовою позицією викладеною в постанові Верховного Суду від 24.10.2019 року у справі №580/1328/19.

З огляду на викладене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та оцінки наявних у матеріалах справи доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку, що визнання протиправною та скасування постанови головного державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Легус Т.В. про стягнення виконавчого збору ВП№59884539 від 06.09.2019 року, є належним способом захисту порушеного права позивача.

Частиною 1 ст.9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наслідками судового розгляду, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів на обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності оскаржуваних рішень в повному обсязі.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини справи, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами ст.90 КАС України та аналізуючи наведені положення законодавства, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково.

Керуючись ст.139, 241-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Легус Т.В. про стягнення виконавчого збору ВП№59884539 від 06.09.2019 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Позивач: Петриківська сільська рада Тернопільського району Тернопільської області (47720, Тернопільська область, Тернопільський район, село Петриків, вулиця Шептицького, будинок 118 А, ).

Відповідач: Тернопільський районний відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) (46016, Тернопільська область, місто Тернопіль, вулиця Київська, будинок 3А, ).

Третя особа: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 02 березня 2020 року.

Головуючий суддя Мандзій О.П.

копія вірна

Суддя Мандзій О.П.