Справа № 280/865/20
Суддя: Конишева Олена Василівна
Дата ухвалення: 2020-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

03 березня 2020 року Справа № 280/865/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Конишевої О.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-Б, )

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі-позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови ОСОБА_1 у переведенні з пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію державного службовця на підставі пунктів 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889- VIII, ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-XII;

зобов`язати відповідача перевести з 31.07.2019 ОСОБА_1 з пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію державного службовця відповідно до пунктів 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889- УІИ пенсії, ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723- XII;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області призначити та здійснити нарахування й виплату ОСОБА_1 з 31.07.2019 року пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ "Про державну службу".

Ухвалою суду від 10.02.2020 відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін та призначено судове засідання на 02.03.2020 року.

Обґрунтовуючи заявлений позов, позивач зазначає, що перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 31.07.2019 звернулась до відповідача із заявою про переведення з пенсії за віком на пенсію державного службовця. Стверджує, що на час звернення до відповідача має стаж державної служби - більше 20 років. Однак, було відмовлено у переведенні з пенсії за віком на пенсію державного службовця відповідно до Закону України від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ «Про державну службу» з підстав не зарахування до стажу державної служби відповідного періоду роботи. Вважає такі дії відповідача неправомірними та просить суд задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача позов не визнав. У письмовому відзиві на позовну заяву вказує, що стаж державної служби позивача є недостатнім для переведення з пенсії за віком на пенсію державного службовця, а тому вважає, що не було жодних правових підстав для переведення позивача на пенсію державного службовця пенсії згідно п.12 Прикінцевих положень Закону України «Про державну службу» № 889-VІІІ. У зв`язку з викладеним, просить у позові відмовити.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

З 03.05.2019 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

31.07.2019 року позивач звернулася до Бердянського відділу обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, із заявою про переведення мене з пенсії за віком на пенсію згідно з Законом України «Про державну службу».

09.08.2019 листом №75К-4 Бердянським відділом обслуговування громадян (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління пенсійного фонду України в Запорізькій області відмовлено у переведенні на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» у зв`язку із тим, що на думку відповідача, до стажу роботи державної служби можна віднести період роботи в Бердянському міськфінвідділі з 17.10.1994 (дата заняття посади, на якій присвоєно ранг) по 03.07.2001, що складає 6 років 8 місяців 17 днів, у разі надання довідки про категорії посад державної служби, до якої віднесено посади:

- економіста відділу статистики, фінансів, цін та ціноутворення статистичного управління Запорізької області ( з 16.08.1982 по 16.01.1984);

- старшого держподаткового інспектора відділу обліку та звітності , відділу оподаткування , ресурсних платежів і інших доходів державної податкової інспекції у м. Бердянську ( з 01.03.1994р. по 14.10.1994р.) до стажу державної служби можна бути зарахувати 2 роки 15 днів.

На думку пенсійного органу період роботи з 04.07.2001 року зарахувати до стажу, який дає право на пенсію державного службовця, неможливо, оскільки з 04.07.2001 року вказана посада є посадою органу місцевого самоврядування ( дата набуття чинності Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування). Відповідно, призначити пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» не має підстав.

При цьому, фактично відповідач відмовився зарахувати позивачу до стажу державної служби стаж роботи:

-з 16.08.1982 по 16.01.1984 на посаді економіста відділу статистики фінансів, цін та ціноутворення Статистичного управління Запорізької області - Ірік 5 місяців;

-з 01.03.1994 по 14.10.1994 на посаді старшого податкового інспектора відділу обліку та звітності, на посаді старшого держподаткового інспектора відділу оподаткування ресурсних платежів та інших доходів -7 м. 14 днів

-з 04.07.2001 по 17.07.2006 на посаді заступника начальника фінансового управління виконавчого комітету Бердянської міської ради - 5 років 13 днів

-з 17.07.2006 по 01.05.2016 на посаді начальника відділу доходів та економічного аналізу фінансового управління виконавчого комітету Бердянської міської ради - 9 років 9 місяців 15 днів.

Вважаючи відмову відповідача незаконною позивач звернувся до суду.

Надаючи оцінку правовідносинам які виникли, суд виходив з наступного.

01.05.2016 набув чинності Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII (далі - Закон №889-VIII), згідно з ч.2 Прикінцевих та перехідних положень якого визнано такими, що втратили чинність, зокрема, Закон України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ (далі - Закон №3723-ХІІ), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Відповідно до ч.1 ст.37 Закону №3723-ХІІ, на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Тобто до 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом №889-VIII) право на пенсію державного службовця мали особи, які:

а) досягли певного віку та мають передбачений законодавством страховий стаж;

б) мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців; а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Після 01.05.2016, відповідно до ст.90 Закону №889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

При цьому, законодавець визначив певні умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону №3723-ХІІ.

Так, відповідно до п.10 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII, державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно з п.12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Статтею 46 Закону №889-VIII визначені особливості стажу державної служби, зокрема у пункті 2 зазначено, що до стажу державної служби зараховуються, зокрема, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Відповідно до п.6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 № 229, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом № 889-VIII обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII.

Згідно з п. 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

З аналізу наведених норм та фактичних обставин справи суд приходить до висновку, що в даному випадку, слід керуватися нормами Закону №3723-XII та Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283 (далі Порядок №283).

Статтею 25 Закону №3723-XII передбачено, що основними критеріями класифікації посад державних службовців є організаційно-правовий рівень органу, який приймає їх на роботу, обсяг і характер компетенції на конкретній посаді, роль і місце посади в структурі державного органу. Віднесення існуючих посад державних службовців, не перелічених у цій статті, а також віднесення до відповідної категорії нових посад державних службовців проводиться Кабінетом Міністрів України.

Щодо періоду роботи позивача з 16.08.1982 по 16.01.1984 на посаді економіста відділу статистики фінансів, цін та ціноутворення Статистичного управління Запорізької області.

Згідно з пунктом 2 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 р. №283, до стажу державної служби зараховується робота на посадах керівних працівників і спеціалістів державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР згідно з додатком; зокрема згідно з додатком Місцеві органи державного управління міністерств і відомств УРСР та інших республік, а також СРСР, Обчислювальні центри та машинолічильні станції обласних, Київського та Севастопольського міських статистичних управлінь (посади начальників центрів і станцій, їх заступників, які відповідали за виконання робіт з підготовки та випуску статистичної звітності, керівних працівників і спеціалістів підрозділів підготовки та випуску статистичних матеріалів)

До місцевих органів державного управління, зокрема належить Бердянський міський відділ статистики Запорізького обласного управління статистики Запорізького управління статистики, зазначене підтверджується листом Головного управління державної служби України від 20.05.2010, в якому є посилання на роз`яснення Головного управлінням Державної Служби України від 20.05.2010 №4142/12-10.

Відтак, не включення до стажу державної служби періоду роботи позивача на посаді економіста відділу статистики фінансів, цін та ціноутворення в місцевому органі державного управління - Статистичному управлінні Запорізької області - 1 рік 5 місяців є незаконним.

Щодо періоду роботи позивача з 01.03.1994 по 14.10.1994 на посаді старшого податкового інспектора відділу обліку та звітності Державної податкової інспекції у м. Бердянську та на посаді старшого держподаткового інспектора відділу оподаткування ресурсних платежів та інших доходів Державної податкової інспекції у м. Бердянську.

Абзацами другим та третім пункту другого Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 р. №283, передбачено, що до стажу державної служби зараховується робота (служба) на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів державної податкової служби, її територіальних органів, а також на посадах суддів, слідчих, прокурорів, інших службових осіб, яким присвоєно персональні звання.

Відповідно до ст. 1 Закону №3723-XII державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів. Ці особи є державними службовцями і мають відповідні службові повноваження.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 зазначеного Закону регулювання правового становища державних службовців, що працюють в апараті органів прокуратури, судів, дипломатичної служби, митного контролю, служби безпеки, внутрішніх справ та інших, здійснюється відповідно до цього Закону, якщо інше не передбачено законами України. Із наведеної норми вбачається, що правове становище державних службовців, які працюють в апараті інших органів, може регулюватися іншими спеціальними законами. При цьому Закон №3723-ХІІ застосовується до таких службовців в частині, яка не врегульована спеціальними законами.

Спеціальним законом, що визначав статус державної податкової служби в Україні, її функції та правові основи діяльності був Закон України «Про державну податкову службу в Україні» від 04.12.1990 №509-ХІІ, а з 12.08.2012 - Податковий кодекс України.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» державна податкова адміністрація України, якій за змістом частин 2,3 цієї статті підпорядковані державні податкові адміністрації в областях, а їм, у свою чергу, - відповідні державні податкові інспекції, є центральним органом виконавчої влади.

Посадовою особою органу державної податкової служби за правилами ч. 1 ст. 15 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» може бути особа, яка має освіту за фахом та відповідає кваліфікаційним вимогам, установленим Державною податковою адміністрацією України. Посадові особи органів державної податкової служби підлягають атестації, після якої таким особам присвоюються спеціальні звання (ч. 5, 6 ст. 15 Закону). Статтею 6 цього Закону визначено, що видатки на утримання органів державної податкової служби визначаються Кабінетом Міністрів України і фінансуються з державного бюджету.

Відповідно до наведених правових норм посадові особи державної податкової служби, яким за наслідками атестації присвоєно спеціальні звання, та які займали посади в державних органах щодо практичного виконання завдань і функцій держави (зокрема у сфері податкової політики), перебували на державній службі та є державними службовцями.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 22.10.2013 у справі 21-340а13, де колегія суддів дійшла висновку, що посадові особи державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження такої служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до ст. 37 Закону №3723-ХІІ.

Відтак, не включення до стажу державної служби періоду роботи позивача на посадах старшого податкового інспектора відділу обліку та звітності та старшого держподаткового інспектора відділу оподаткування ресурсних платежів та інших доходів Державної податкової інспекції у м. Бердянську на - 7 м. 14 днів є незаконним.

Щодо періоду роботи з 04.07.2001 по 01.05.20016 року позивач займала посади у виконавчому комітеті Бердянської міської ради :

-з 04.07.2001 року по 17.07.2006 року на посаді заступника керівника фінансового управління виконавчого комітету Бердянської міської ради - 5 років 13 днів

-з 17.07.2006 року по 01.05.2016 року на посаді керівника відділу доходів та економічного аналізу фінансового управління виконавчого комітету Бердянської міської ради - 9 років 9 місяців 15 днів

Слід зазначити , що відповідно до трудової книжки позивачем 17.10.1994 була прийнята присяга державного службовця присвоєно 12 ранг державного службовця, 04.01.2000 присвоєно 11 ранг державного службовця, 22.01.2002 прийнята присяга посадової особи місцевого самоврядування, 01.06.2002 присвоєно 10 ранг посадової особи місцевого самоврядування, 01.06.2004 присвоєно 9 ранг посадової особи місцевого самоврядування,17.07.2006 переведена на посаду керівника відділу доходів та економічного аналізу зі збереженням 9 рангу державного службовця, де працювала до 01.05.2016. Факт прийняття присяги державного службовця лише підтверджує те, що позивач у цей період перебувала на державній службі.

Відповідно до п. 2 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283, робота на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у ст. 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування, зараховується до стажу державної служби.

Статтею 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» посада заступника керівника фінансового управління виконавчого комітету Бердянської міської ради та керівника відділу доходів та економічного аналізу фінансового управління виконавчого комітету Бердянської міської ради віднесена до четвертої категорії посад в органах місцевого самоврядування.

Відповідно до п. 4 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 № 229 час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування» зараховується до стажу державної служби.

На підтвердження зазначених обставин позивач надала рішення Бердянської міської ради «Про затвердження рішення виконкому від 07 вересня 2000 №496 «Про перейменування фінансового відділу виконавчого комітету Бердянської міської ради в фінансове управління виконавчого комітету Бердянської міської ради», штатний розписом на 2000 рік фінансовий відділ виконкому Бердянської міської ради з 12.05.2000 штатним розписом службовців апарату Бердянського міськфінуправління, затвердженого відповідно до постанов КМ України «Про впорядкування умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, місцевого самоврядування та їх виконавчих органів, прокуратури, судів та інших органів» від 13.12.1999 №2288, згідно постанови КМ України від 17.08.1998 №1286 з 01.10.2000 року»; рішення Бердянської міської від 27.04.2006 №6 «Про затвердження структури та загальної численності виконавчих органів Бердянської міської ради» від 27.04.2006 року №6; розпорядженням міського голови від 11.05.2006 №244-р «Про впорядкування структури фінансового управління виконавчого комітету Бердянської міської ради».

Враховуючи наведене, суд погоджується з позивачем, що не включення до стажу державної служби періоду роботи з 04.07.2001 року по 17.07.2006 року на посаді заступника начальника фінансового управління виконавчого комітету Бердянської міської ради та з 17.07.2006 року по 01.05.2016 року на посаді начальника відділу доходів та економічного аналізу фінансового управління виконавчого комітету Бердянської міської ради, загалом 14 років 9 місяців 28 днів є протиправним.

Таки чином, станом на 01.05.2016 року стаж державної служби позивача складав 22 роки 01 місяць 29 днів, при цьому, на 01.05.2016 позивач була посадовою особою місцевого самоврядування, що підтверджується відомостями трудової книжки та не спростовується відповідачем.

З урахуванням досліджених судом фактичних даних в контексті вищенаведених норм суд приходить висновку, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до Закону №3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених ч.1 ст.37 Закону №3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VІІІ, а саме: щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Оскільки такі вимоги позивачем дотримані, а суд вважає, що зазначені періоди роботи відповідно до Порядку № 283 зараховуються до стажу державної служби, тому відмова відповідача у зарахуванні оскаржуваних періодів до державної служби та призначення пенсії державного службовця відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ є протиправною. Доказів, які б спростовували такий висновок суду відповідачем не надано.

При цьому, суд не бере до уваги доводи відповідача викладені у відмові щодо необхідності надати довідку про категорію посад, так як віднесення до тієї або іншої категорії, ніяким чином не спростовує право позивача на включення зазначених періодів до державної служби.

Так, відповідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідачем безпідставно відмовлено позивачу у переведенні з пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу". А тому, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно із ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-Б, )-задовольнити

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови ОСОБА_1 у переведенні з пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію державного службовця на підставі пунктів 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889- VIII, ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-XII.

Зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області перевести з 31.07.2019 ОСОБА_1 з пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію державного службовця відповідно до пункту 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889- УІИ пенсії, ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723- XII;

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити нарахування й виплату ОСОБА_1 з 31.07.2019 року пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ "Про державну службу".

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) сплачену суму судового збору в розмірі 1681,60 грн. (одну тисячу шістсот вісімдесят одну гривню 60 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158 б, ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений 03.03.2020.

Суддя О.В. Конишева