Справа № 620/409/20
Суддя: Клопот С.Л.
Дата ухвалення: 2020-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2020 року м.Чернігів Справа № 620/409/20

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Клопота С.Л.

розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду справу за позовом Адміністрація Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України до ОСОБА_1 про стягнення витрат,

У С Т А Н О В И В:

Адміністрація Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України звернулась до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 та просить: стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України (реквізити для сплати: р/р НОМЕР_2 , ДКСУ в місті Києві, , МФО 820172) витрати, пов`язані з його утриманням в Інституті спеціального зв`язку та захисту інформації Національного технічного університету України Київський політехнічний інститут у період з 05.08.2011 по 25.06.2015, у розмірі 37 365, 01 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, відшкодовують витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Однак відповідач витрати пов`язані з його утриманням в Інституті спеціального зв`язку та захисту інформації Національного технічного університету України Київський політехнічний інститут не відшкодував.

31.01.2020 ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку письмового провадження та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Відзив у встановлений ухвалою суду строк від відповідача не надійшов.

Тому, з урахуванням викладеного, суд вирішує даний спір за наявними матеріалами на підставі ч. 6 ст. 162 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ОСОБА_1 (далі - відповідач) у період з 05.08.2011 по 25.06.2015 навчався в Інституті спеціального зв`язку та захисту інформації Національного технічного університету України Київський політехнічний інститут (далі - Інститут).

З відповідачем було укладено контракти про проходження служби в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації особами рядового і начальницького складу від 04.08.2011 та від 18.04.2014 на навчання в Інституті.

Після навчання відповідач проходив службу за контрактом про проходження служби в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації особами рядового і начальницького складу та контрактом про проходження громадянами України військової служби в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України на посадах осіб офіцерського складу (далі - Контракти).

Розрахунок суми витрат після закінчення навчання в Інституті відповідачу було проведено по 25.06.2015 включно (а.с. 23).

Наказом Управління Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України в Чернігівській області від 23.05.2017 № 5-ос Про особовий склад відповідача було звільнено з військової служби за пунктом и частини шостої та пунктом 1 частини восьмої статті 26 (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) Закону України Про військовий обов`язок та військову службу.

Відповідно до частини дев`ятою статті 11 Закону України Про Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України військовослужбовці, які звільняються зі служби у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту протягом п`яти років після закінчення вищого навчального закладу, в тому числі вищого військового навчального закладу чи військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відшкодовують центральному органу виконавчої влади, якому підпорядкований цей навчальний заклад, витрати, пов`язані з їх підготовкою та утриманням у вищому навчальному закладі.

Відповідно до умов Контрактів, відповідач, ознайомившись із законами та іншими нормативно-правовими актами України, що регулюють порядок проходження служби в Держспецзв`язку, добровільно взяв на себе зобов`язання проходити таку службу протягом строку дії контрактів, що підтверджується його власноручним підписом, та у випадку звільнення зі служби в Держспецзв`язку протягом п`яти років після закінчення Інституту, з підстав, визначених пунктами 6, 8, 9 частини другої та частини 3 статті 12 Закону України «Про Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України» (у редакції яка діяла на день укладення цих Контрактів) та частиною дев`ятою статті 11 Закону України «Про Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України» та частиною 10 статті 25 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням в Інституті.

Відповідачем добровільно частково було відшкодовано витрати пов`язані з його утриманням в Інституті у сумі 35 000 грн. Протягом 2019 року відповідач не здійснював відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням в Інституті, що ставило під сумнів подальше виконання ним зобов`язання.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 2 Указу Президента України від 23 січня 1996 №77/96 «Про заходи реформування системи підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників вищих навчальних закладів», особи, які навчаються за рахунок державних коштів, укладають з адміністрацією навчального закладу договір, та в разі відмови відпрацювати в державному секторі народного господарства три роки відшкодовують витрати за весь період навчання

Згідно з довідкою-розрахунком витрат, пов`язаних з утриманням відповідача в Інституті від 16.07.2015 № 128 (далі - Довідка-розрахунок) витрати, пов`язані з грошовим, продовольчим, речовим та медичним забезпеченням, перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, оплатою житлово- комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв, за період з 05.08.2011 по 25.06.2015 становлять 72 365,01 грн., але у зв`язку з тим, що відповідачем частково було відшкодовано витрати пов`язані з його утриманням, сума боргу становить 37 365,01 грн.

Довідку-розрахунок складено відповідно до наказу Адміністрації Держспецзв`язку, Мінфіну від 18.12.2012 № 623/1358 Про затвердження Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.01.2013 за № 109/22641 (далі - Порядок 623/1358) (чинного до 17.03.2017 на час закінчення відповідачем Інституту).

Зазначена Довідка складена фінансовим підрозділом та завірена підписами та скріплена мокрою печаткою на підставі документів первинного бухгалтерського обліку за формою, встановленою Порядком 623/1358, отже є належним доказом, що підтверджує розмір понесених позивачем витрат на утримання відповідача в Інституті.

Відповідач 25.07.2015 був ознайомлений з сумою витрат, що підтверджується його підписом в Довідці-розранку.

Частиною першою ст. 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦПК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ч.1 ст. 626, ст. 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього ЦК України, актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У відповідності до п. 2 Указу Президента України № 77/96 від 23 січня 1996 року «Про заходи щодо реформування системи підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників вищих навчальних закладів» вищі навчальні заклади України здійснюють підготовку спеціалістів: за рахунок коштів Державного бюджету України, республіканського бюджету Автономної Республіки Крим та місцевих бюджетів - за державним замовленням; за рахунок коштів відповідних юридичних та фізичних осіб - для роботи у недержавному секторі народного господарства; за рахунок власних коштів особи - для роботи у державному і недержавному секторі народного господарства (за бажанням). Установлено, що особи, які навчаються за рахунок державних коштів, укладають з адміністрацією вищого навчального закладу угоду, за якою вони зобов`язуються після закінчення навчання та одержання відповідної кваліфікації працювати в державному секторі народного господарства не менше ніж три роки. У разі відмови працювати в державному секторі народного господарства випускники відшкодовують в установленому порядку до державного бюджету повну вартість навчання.

Таким чином, відповідач по закінченню навчання не відпрацював встановленого терміну, чим порушив умови Контракту, а отже зобов`язаний відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням в Інституті в повній сумі.

Відповідачу була надана можливість добровільно відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням в Інституті спеціального зв`язку та захисту інформації Національного технічного університету України Київський політехнічний інститут, однак сплативши частково витрати, відповідач протягом 2019 року не вчинив жодних дій спрямованих на добровільне виконання такого зобов`язання, що ставить під загрозу повернення сплачених Адміністрацією Держспецзв`язку коштів на утримання відповідача.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При вказаних обставинах суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість своїх дій та рішення з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, позов підлягає задоволенню.

Оскільки спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, а також за відсутності витрат позивача суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір), відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Адміністрація Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України (вул.Солом`янська, 13, м.Київ,03680, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення витрат -задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України (реквізити для сплати: р/р UA1015567, ДКСУ в місті Києві, , МФО 820172) витрати, пов`язані з його утриманням в Інституті спеціального зв`язку та захисту інформації Національного технічного університету України Київський політехнічний інститут у період з 05.08.2011 по 25.06.2015, у розмірі 37 365, 01 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Повний текст рішення виготовлено 02 березня 2020 року.

Суддя С.Л. Клопот