Справа № 140/2802/19
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2020-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2020 рокуЛьвівСправа № 140/2802/19 пров. № А/857/555/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя Довга О.І.,

суддя Запотічний І.І.,

суддя Глушко І.В.

секретар судового засідання Гнатик А.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2019 року (головуючий суддя Андрусенко О.О., м.Луцьк) у справі № 140/2802/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

17.09.2019 року позивач звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними щодо зменшення основного розміру пенсії за вислугу років під час її перерахунку з 90% на 70% від відповідних сум грошового забезпечення; зобов`язання здійснити з 01.01.2018 року перерахунок пенсії за вислугу років в розмірі 90% від відповідних сум грошового забезпечення з нарахуванням компенсації втрати частини доходів та виплатити різницю між нарахованою та отриманою пенсією за період з 01.01.2018 року по день, з якого почнеться виплата перерахованої у пункті 2 пенсії за вислугу років.

Позов обгрунтовує тим, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримував до 31.12.2017 року пенсію за вислугу років у розмірі 90% грошового забезпечення, призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». У березні 2018 року позивач здійснив перерахунок пенсії позивачу з 01.01.2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103. Позивач вказує, що з 01.01.2018 року відповідач самовільно зменшив основний розмір пенсії з 90% грошового забезпечення на 70%. ОСОБА_1 вважає такі дії відповідача протиправними, оскільки при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Внесені зміни до частини другої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Такі зміни стосуються лише осіб, яким пенсія призначається, а не перераховуються вже призначена пенсія. Таким чином, позивач вважає, що має застосовуватися норма, що визначала розмір пенсії позивача у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, тобто у даному випадку 90% грошового забезпечення.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2019 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо зменшення основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 75 до 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення при здійсненні її перерахунку з 01 січня 2018 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсію за вислугу років починаючи з 01 січня 2018 року у розмірі 75 процентів відповідних сум грошового забезпечення з урахуванням виплачених сум. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою задовольнити позов в повному обсязі.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явилась. Водночас, відсутність сторін у справі, належних чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи в порядку ст.126 Кодексу адміністративного судочинства України, не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до норми ст.313 цього Кодексу. Згідно ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступні підстави.

Судом встановлені наступні обставини.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Як вбачається з розрахунку на пенсію Міністерства оборони за вислугу років, вислуга років позивача складає 47 років.

06.03.2018 року Волинський обласний військовий комісаріат сформував довідку, яка видана ОСОБА_1 про те, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103 грошове забезпечення за нормами чинними на 01.03.2018 року становить: посадовий оклад - 5920,00 грн.; оклад за військове звання - 1410,00 грн.; відсоткова надбавка за вислугу років (50%) - 3665,00 грн.; всього 10995,00 грн.

У квітні 2018 року Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснило перерахунок пенсії позивача з 01.01.2018 року у зв`язку зі зміною грошового забезпечення на підставі постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року №704 та постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21.02.2018 року №103, виходячи з основного розміру пенсії 70% грошового забезпечення, вказаного у довідці Волинського обласного військового комісаріату від 06.03.2018 року. Розмір перерахованої пенсії з 01.04.2018 року складає 5637,13 грн., що підтверджується копією витягу про перерахунок пенсії у пенсійній справі №ХА11277.

08.03.1992 року позивачу призначено пенсію за вислугу років у розмірі 75% окладів. У зв`язку з введенням в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» №2262-XII від 09.04.1992 pоку позивачу було призначено пенсію за вислугу років у розмірі 75% відповідних сум грошового забезпечення

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що при перерахунку раніше призначених пенсій військовослужбовцям повинні застосовуватися саме норми, що визначають розмір пенсії у відсотках, які діяли на момент призначення пенсії, а внесені Законом України від 27.03.2014 № 1166-VII «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» (Закону № 1166-VII) до Закону № 2262-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії у разі реалізації такого права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 13 "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (в редакції Закону, чинній на момент призначення позивачу пенсії) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення; особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають загальний трудовий стаж 25 календарних років і більше, з яких не менше 12 років і 6 місяців становить військова служба, служба в органах внутрішніх справ або служба в державній пожежній охороні (пункт "б" статті 12): за загальний трудовий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний рік стажу понад 25 років - один процент відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); особам, зазначеним у пунктах "а" і "б" цієї статті, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, розмір пенсії за вислугу років збільшується на 10 процентів, а віднесеним до категорій 2, 3 - на 5 процентів відповідних сум грошового забезпечення (частина 1 Закону).

Загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів (частина 2 Закону).

Пунктом 8 розділу ІІ Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", який набрав чинності з 01.10.2011, у статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" цифри "90" замінено цифрами "80".

Пунктом 2 розділу ІІ Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" встановлено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Пунктом 23 Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" в частині другій статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" цифри "80" замінено цифрами "70".

Відповідно до статті 63 Закону № 2262-XII, в редакції, чинній на час перерахунку пенсії позивача, усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Тобто обов`язковою підставою для здійснення перерахунку пенсії є підвищення грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом № 2262-XII, тоді як Кабінету Міністрів України делеговано визначення умов, порядку та розмірів перерахунку пенсії за вказаним Законом.

При цьому, зміни до статті 63 Закону № 2262-ХІІ Законом № 1166-VII у частині підстав, умов, розміру або порядку перерахунку пенсій не вносилися.

Згідно пункту 1 Постанови № 103 підлягають перерахунку пенсії, призначені згідно із Законом № 2262-ХІІ до 1 березня 2018 р. (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону 2262-XII, відповідно до пункту 4 якого перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені 2 і 3 статті 51 Закону. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі. При цьому, Постанова Кабінету Міністрів України № 45 і Постанова Кабінету Міністрів України № 103 не містять жодних положень про зміну відсоткового значення розміру призначених пенсій при їх перерахунку.

Системний аналіз наведених норм права дозволяє суду апеляційної інстанції дійти висновку, що внесені Законом № 1166-VII зміни до частини 2 статті 13 Закону № 2262-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії за вислугу років військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм здійснення перерахунку пенсії за вислугу років є норми статті 63 Закону № 2262-ХІІ, яка змін у зв`язку з прийняттям Закону № 1166-VII не зазнала.

Отже, зменшення розміру пенсії до 70% сум грошового забезпечення, що відбулася відповідно до положень частини 2 статті 13 Закону № 2262-ХІІ після призначення пенсії позивачу, не може бути підставою для зменшення розміру вже призначеної пенсії під час проведення відповідачем її перерахунку, змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при призначенні такої відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.

Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 03 квітня 2018 року (справа № 175/1665/17), від 24 квітня 2018 року (справа № 686/12623/17), від 19 червня 2018 року (справа № 583/2264/17), а також у рішенні від 04 лютого 2019 року у зразковій справі № 240/5401/18, яке залишене без змін Великою Палатою Верховного Суду 16.10.2019 року.

При цьому, помилковими є доводи апелянта, що з 01.01.2018 року пенсія йому має бути перерахована у розмірі 90%, оскільки при призначенні пенсії її розмір становив 75% окладів, про що свідчать матеріали справи.

Колегія суддів приходить до висновку, що Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області при здійсненні перерахунку пенсії за вислугу років ОСОБА_1 протиправно зменшено розмір процентної складової грошового забезпечення із 75% до 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Згідно з ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст.242, 243, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2019 року у справі № 140/2802/19 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді І. В. Глушко
І. І. Запотічний
Повне судове рішення складено 03.03.2020