Справа № 520/13484/19
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2020-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2020 р. № 520/13484/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Заічко О.В., розглянувши у порядку спрощеного провадження в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління захисту економіки в Харківській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог:

- визнати протиправними дії та бездіяльність Управління захисту економіки в Харківській області ДЗЕ НП України в нескладанні мотивованих рапортів керівником структурного або відокремленого підрозділу органу поліції та не погодженні його з режимно-секретним підрозділом цього органу для нарахування та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення - надбавки за службу в умовах режимних обмежень у розмірі 15 % від посадового окладу, за період проходження служби з 05.05.2016 по 11.10.2016, з 24.04.2019 по 01.09.2019;

- зобов`язати Управління захисту економіки в Харківській області ДЗЕ НП України скласти мотивований рапорт керівника структурного або відокремленого підрозділу органу поліції, погодити його з режимно-секретним підрозділом цього органу та направити його до Департаменту захисту економіки Національної поліції України для нарахування та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення - надбавки за службу в умовах режимних обмежень у розмірі 15 % від посадового окладу, за період проходження служби з 05.05.2016 по 11.10.2016, з 24.04.2019 по 01.09.2019;

- стягнути з Управління захисту економіки в Харківській області ДЗЕ НП України на користь ОСОБА_1 середнє грошове забезпечення за весь час затримки розрахунку при звільненні, починаючи з 01.09.2019 по час вирішення вказаного спору.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що внаслідок протиправних дій відповідача він не отримував всі належні йому суми грошового забезпечення.

По справі було відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому ст. 257 КАС України та запропоновано відповідачеві надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження була надіслана відповідачу.

Відповідач відзив на позов не надав.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами ( ч.6 ст. 162 КАС України).

Відповідно до ст. 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст.229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного .

Судом встановлено, що з 07.11.2015 наказом голови Національної поліції України №170 о/с від 11.11.2015 позивача було прийнято на службу в управління захисту економіки в Харківській області ДЗЕ Національної поліції на посаду оперуповноваженого та було присвоєно спеціальне звання - лейтенант поліції.

На підставі наказу №243о/с від 07.10.2016 начальника Департаменту захисту економіки Національної поліції України, позивача було звільнено зі служби в поліції за п. 5 (через службову невідповідність) ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» з 12.10.2016.

26.04.2017 Департамент захисту економіки Національної поліції України наказом №149 о/с поновив позивача в посаді оперуповноваженого УЗЕ в Харківській області ДЗЕ НП України на підставі рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.04.2016 у справі №820/5605/16.

20.06.2017 Наказом №206 о/с Департамент захисту економіки Національної поліції України звільнив позивача з посади оперуповноваженого УЗЕ в Харківській області ДЗЕ НП України та перевів для подальшого проходження служби до ГУНП в Харківській області Національної поліції України.

26.03.2019 Наказом №82 о/с Департамент захисту економіки Національної поліції України призначив позивача, який прибув у порядку переведення з ГУНП в Харківській області на посаду старшого оперуповноваженого (за рахунок посади старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах) відділу протидії хабарництву УЗЕ в Харківській області ДЗЕ НП України.

10.04.2019 Наказом №98 о/с Департамент захисту економіки Національної поліції України призначив позивача на посаду старшого оперуповноваженого відділу протидії хабарництву УЗЕ в Харківській області ДЗЕ НП України.

30.08.2019 Наказом №272 о/с Департамент захисту економіки Національної поліції України звільнив позивача з посади старшого оперуповноваженого відділу протидії хабарництву УЗЕ в Харківській області ДЗЕ НП України з 01 вересня 2019 та перевів для подальшого проходження служби до ГУНП в Харківській області.

Позивач, в особі уповноваженого представника вказував, що ДЗЕ Національної поліції України не провів в день звільнення позивача з посади всіх необхідних нарахувань, на підтвердження чого надав суду розрахункові листи ( а.с.31-32).

Зокрема, як зазначав позивач нарахування та виплата надбавки за службу в умовах режимних обмежень за періоди з 05.05.2016 по 11.10.2016, з 24.04.2019 по 01.09.2019 йому не здійснена.

Позивач вважає, що посада старшого оперуповноваженого відділу протидії хабарництву УЗЕ в Харківській області ДЗЕ НП України, визначена номенклатурою посад УЗЕ в Харківській області ДЗЕ НП України та віднесена до таких, що потребують доступу та допуску до таємної інформації та роботи з такими документами.

Позивач вказував, що розпорядженням Управління Служби безпеки України в Харківській області від 22.05.2014 № 47 д йому було надано допуск до державної таємниці за формою 2 та наказами УЗЕ в Харківській області ДЗЕ НП України від 05.05.2016 № 2о/с дск та від 24.04.2019 № 17д було надано доступ до держтаємниці / для роботи з інформацією, що має ступінь секретності «цілком таємно» та «таємно» ( припинено наказами відповідача від 11.10.2016 р. № 47о/с та від 02.09.2019 № 42д

Позивач зазначає, що за підсумком грошових нарахувань за періоди з 05.05.2016 по 11.10.2016, з 24.04.2019 по 01.09.2019 грошове забезпечення - надбавка за службу в умовах режимних обмежень, в період проходження ним служби в УЗЕ в Харківській області ДЗЕ НП України, нарахована та виплачена не була.

При цьому, така ситуація склалась внаслідок нескладання мотивованих рапортів керівником структурного або відокремленого підрозділу органу поліції та не погодженні його з режимно-секретним підрозділом цього органу для нарахування та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення - надбавки за службу в умовах режимних обмежень у розмірі 15 % від посадового окладу, за період проходження служби з 05.05.2016 по 11.10.2016, з 24.04.2019 по 01.09.2019.

По суті позову суд зазначає наступне.

Згідно ч.1 та 2 ст.94 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ із специфічними умовами навчання (далі - Порядок № 260) затверджені наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29.04.2016 за 669/28799.

Пунктом 3 розділу 1 Порядку № 260 встановлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за спеціальним званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії, одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Пунктом 6 розділу І Порядку № 260 визначено, що підставою для виплати грошового забезпечення є наказ керівника (начальника) органу поліції про призначення на посаду поліцейського відповідно до номенклатури посад та встановлення конкретного розміру окладів, надбавок, доплат.

Відповідно до п. 7 розділу II Порядку №260 поліцейським, які проходять службу в умовах режимних обмежень та за своїми функціональними обов`язками постійно працюють з відомостями, що становлять державну таємницю (займаються розробленням, виготовленням, обліком, зберіганням, використанням документів, виробів та інших матеріальних носіїв секретної інформації, приймають рішення з цих питань або здійснюють постійний контроль за станом охорони державної таємниці (далі - поліцейські, які проходять службу в умовах режимних обмежень)), установлюється надбавка до посадових окладів залежно від ступеня секретності інформації: відомості та їх носії, що мають ступінь секретності "особливої важливості", - 20 відсотків; відомості та їх носії, що мають ступінь секретності "цілком таємно", - 15 відсотків; відомості та їх носії, що мають ступінь секретності "таємно", - 10 відсотків.

Абзацом дев`ятим пункту 7 розділу II Порядку №260 визначено, що установлення поліцейським надбавки за службу в умовах режимних обмежень здійснюється наказом керівника органу (міжрегіонального органу) поліції на підставі мотивованих рапортів керівників структурних або відокремлених підрозділів органу поліції, погоджених з режимно-секретним підрозділом цього органу, за умови надання йому допуску та доступу до державної таємниці та постійної роботи з відомостями, що становлять державну таємницю.

Відтак, для складання відповідачем мотивованих рапортів керівників структурних або відокремлених підрозділів органу поліції, погоджених з режимно-секретним підрозділом цього органу повинні існувати у сукупності дві обов`язкові умови: надання поліцейському доступу до державної таємниці та постійна робота з відомостями, що становлять державну таємницю.

Статтею 30 Закону України «Про державну таємницю» визначено, що у разі коли за умовами своєї професійної діяльності громадянин постійно працює з відомостями, що становлять державну таємницю, йому повинна надаватися відповідна компенсація за роботу в умовах режимних обмежень, види, розміри та порядок надання якої встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 5 Положення про види, розміри і порядок надання компенсації громадянам у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.06.1994 № 414, такими, що постійно працюють з відомостями, що становлять державну таємницю, вважаються особи, які за своїми функціональними обов`язками або на час виконання робіт згідно з укладеними договорами займаються розробленням, виготовленням, обліком, зберіганням, використанням документів, виробів та інших матеріальних носіїв державної таємниці, приймають рішення з цих питань або здійснюють постійний контроль за станом захисту державної таємниці.

Сторонами не надано жодних доказів того, що у спірні періоди позивачем здійснювалась постійна робота з відомостями, що становлять державну таємницю.

Водночас, суд відмічає, що надання права доступу до роботи з інформацією, яка має ступінь секретності «цілком таємно» та «таємно», ще не свідчить про здійснення позивачем функціональних обов`язків та завдань, при виконанні яких позивач працює із інформацією, яка має ступінь секретності «цілком таємно» та «таємно».

Отже, суд зазначає, що наявність у позивача допуску та доступу до державної таємниці не є безумовною підставою для встановлення надбавки за службу в умовах режимних обмежень. Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного суду від 07.08.2019 року у справі №820/5122/17.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на те, що позивач не довів обставин, які б свідчили про порушення його прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин, то у суду відсутні підстави для задоволення позову.

Частиною 1 ст.139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, аналізуючи вищенаведену норму закону, суд зазначає, що обов`язок з відшкодування судових витрат на користь позивача покладено на суб`єкта владних повноважень лише у випадку задоволення позовних вимог.

Отже, оскільки позивачу відмовлено у задоволенні позовних вимог, то відсутні підстави для обтяження владного суб`єкта з відшкодування судових витрат, понесених позивачем під час судового розгляду.

Керуючись ст.ст. 255, 257, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління захисту економіки в Харківській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його складання у повному обсязі шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду або в порядку, передбаченому п. 15.5 Розділу VII КАС України, а саме: до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено 03 березня 2020 року.

Суддя Заічко О.В.