Справа № 440/4686/19
Суддя: А.Б. Головко
Дата ухвалення: 2020-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

27 лютого 2020 рокум. ПолтаваСправа № 440/4686/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Головка А.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання Крутько О.В.,

представників позивача - Банного Ф.Г., Христич О.С.,

представника відповідача - Ткачук А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Служби безпеки України про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, -

В С Т А Н О В И В:

02 грудня 2019 р. позивач ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Служба безпеки України про : - визнання протиправним та скасування наказу Голови Служби безпеки України від 23.10.2014 № 10/12-ОС щодо звільнення з посади першого заступника начальника управління Служби безпеки України в Харківській області відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про очищення влади"; - визнання протиправним та скасування наказу Голови Служби безпеки України від 26.12.2014 № 10/282-ос про звільнення ОСОБА_1 , який перебував у розпорядженні начальника Управління по посаді першого заступника начальника управління СБ в Харківській області з військової служби за підпунктом "а" пункту 61 та підпунктом "г" пункту 63 (у зв`язку із скороченням штатів або проведення організаційних заходів) у запас Служби безпеки України; - поновлення ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника управління Служби безпеки України в Харківській області; - зобов`язання Служби безпеки України проінформувати Міністерство юстиції України про відкликання відомостей про застосування відносно ОСОБА_1 заборони передбаченої частиною 3 статті 1 Закону України "Про очищення влади".

Ухвалою суду від 09.12.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

За приписами статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Відповідно до пункту 17 частини першої статті 4 КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Згідно прохальної частини позовної заяви, позивач оспорює наказ Голови Служби безпеки України від 23.10.2014 № 10/12-ОС щодо звільнення позивача з посади першого заступника начальника управління Служби безпеки України в Харківській області відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про очищення влади" та наказ Голови Служби безпеки України від 26.12.2014 № 10/282-ос про звільнення ОСОБА_1 , який перебував у розпорядженні начальника Управління по посаді першого заступника начальника управління СБ в Харківській області з військової служби за підпунктом "а" пункту 61 та підпунктом "г" пункту 63 (у зв`язку із скороченням штатів або проведення організаційних заходів) у запас Служби безпеки України.

Позовні вимоги про поновлення ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника управління Служби безпеки України в Харківській області та зобов`язання Служби безпеки України проінформувати Міністерство юстиції України про відкликання відомостей про застосування відносно ОСОБА_1 заборони передбаченої частиною 3 статті 1 Закону України "Про очищення влади" є похідними від попередніх.

Таким чином, оскільки спір у цій справі пов`язаний з проходженням позивачем публічної служби, у даному випадку застосуванню підлягає місячний строк звернення до суду, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до пункту 4.10 Інструкції про організацію виконання Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України, затвердженої наказом Служби безпеки України № 772 від 14.10.2008 року (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 31.12.2008 року за № 1323/16014) передбачено доведення наказу до військовослужбовця, яким його звільнено з посади та зараховано в розпорядження під час особистої бесіди.

Результати цієї бесіди оформлюються довідкою (рапортом), яка (який) долучається до частини "Особова справа" матеріалів особової справи військовослужбовця.

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 було доведено зміст наказу № 10/12-ОС від 23.10.2014 року під час особистої бесіди з першим заступником начальника Управління СБ України в Харківській області полковником ОСОБА_2 , про що свідчить підпис позивача в довідці про бесіду від 09.12.2014 року /а.с.100/.

Відповідно до пункту 7.15 Інструкції про організацію виконання Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України, затвердженої наказом Служби безпеки України № 772 від 14.10.2008 року (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 31.12.2008 року за № 1323/16014) наказ про звільнення військовослужбовця у запас або у відставку оголошується йому особисто його прямим начальником.

Згідно довідки про бесіду від 15.12.2014 року позивач був ознайомлений з правовими підстави звільнення з військової служби та підтвердив бажання бути звільненим з військової служби у зв`язку з проведенням організаційних заходів в запас СБ України /а.с.86/.

Суд також враховує, що позивач був обізнаний з приводу наявності спірних наказів, що підтверджується запитом позивача від 18.11.2019 року, в якому повні назви, дати та номери оскаржуваних наказів /а.с. 19/.

Також вказані інформація міститься в тексті позовної заяви, яка була подана до суду раніше, ніж позивачем було отримано належним чином завірені копії спірних наказів.

Таким чином, позивач звільнений з військової служби, яка відноситься до публічної, ще у грудні 2014 року, а позовну заяву подано 02.12.2019 року, що підтверджується відтиском штампу суду на позовній заяві.

Отже, звернувшись 02.12.2019 до суду з позовною заявою, позивачем було пропущено встановлений статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України місячний строк для звернення до суду з відповідною позовною заявою.

Відповідно до частини третьої статті 123 КАС України у випадку, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Позивачем заявлено клопотання про визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строків звернення до суду, позивач вказує, що момент прийняття Закону України «Про очищення влади» не вбачав правових підстав для звернення до суду за захистом порушених прав, оскільки вказаний закон був чинний та повинен був ним виконуватись. Крім того, конституційні подання Верховного Суду України № 4/4063(15) від 28.12.2015 року, № 4/585(15) від 23.03.2015 року, № 4/2465(14) та конституційне подання 47 народних депутатів України № 3/113(15) від 20.01.2015 року щодо відповідності (конституційності) окремих статей та пунктів "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про очищення влади" перебувають на розгляді у Конституційному Суді України та рішення по ним не прийняті.

Натомість, у зв`язку з прийняттям Європейським судом з прав людини рішення від 17.10.2019 у справі «Полях та інші проти України», позивач вважає можливим захист своїх порушених прав.

Зазначені обставини позивач вважає поважними причинами для поновлення строку на звернення до суду із позовною заявою, а тому просить поновити пропущений строк на оскарження спірних наказів.

З цього приводу суд зазначає, що за загальним правилом, перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Згідно частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду.

У рішенні у справі "Рябих проти Росії" (980_172) (Ryabykh v. Russia), заява N 52854/99, п. 52, ECHR 2003-X) Європейський Суд з прав людини визначився, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою.

Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (див. рішення у справі "Пономарьов проти України" (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 03 квітня 2008 року) (п. 47 рішення).

Зі змісту п. 52 рішення "Устименко проти України" випливає, що якщо національний суд просто обмежився вказівкою на наявність у відповідача "поважних причин" для поновлення пропущеного строку оскарження, то, відтак, він (суд) не вказав чітких причин такого рішення.

За цих підстав Європейський Суд з прав людини одноголосно постановив, що було порушення п.1 ст.6 Конвенції та дійшов висновку, що національні суди, вирішивши поновити пропущений строк оскарження остаточної постанови у справі заявника без наведення відповідних причин та скасувавши в подальшому постанову суду, порушили принцип правової визначеності та право заявника на справедливий судовий розгляд за пунктом 1 статті 6 Конвенції (п. 53 рішення).

Отже, обставини, з якими сторона пов`язує поважність причин пропуску строків звернення до суду, доводяться стороною і встановлюються судом.

Суд враховує, що підстави пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання позовної заяви. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

У вирішенні питання щодо визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду суд погоджується з доводами представника відповідача про наявність факту суттєвого, понад чотири роки, пропуску встановленого законом місячного строку для звернення до адміністративного суду з позовом у цій категорії справ.

При цьому законодавець визнав строк в один місяць достатнім для того, щоб у справах цієї категорії особа, яка вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушено її права, свободи чи інтереси, визначилася, чи звертатиметься вона до суду з позовом за їх захистом.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 року по справі №805/1642/17-а.

Доводи позивача щодо прийняття Європейським судом з прав людини рішення від 17.10.2019 у справі «Полях та інші проти України» як підставу для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними суд відхиляє, оскільки розуміння юридичної перспективи вирішення спору не є обставиною, яка може свідчити про поважність причин пропуску строку звернення до суду.

Крім того, суд враховує, що ОСОБА_1 перебуваючи в розпорядженні начальника Управління СБ в Харківській області вирішив припинити свою військову службу в органах СБУ до закінчення строку перебування в розпорядженні 09.12.2014 року особисто ініціював питання щодо свого звільнення в запас шляхом подання рапорту на ім`я начальника Управління СБУ в Харківській області. Позивач усвідомлював правові наслідки поданого ним рапорту щодо звільнення з військової служби, бажав їх настання та фактично погодився зі звільненням у запас СБУ за підпунктом "г" пункту 63 ( у зв`язку з проведенням організаційних заходів).

Позивачем не надані суду належні докази, які підтверджують об`єктивну неможливість звернення позивача з цим позовом у строк, встановлений законом.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви позивача про поновлення пропущеного процесуального строку на звернення до суду із даним адміністративним позовом та залишення позовної заяви без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись статтями 122,123 Кодексу адміністративного судочинства України,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви позивача про визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними та поновлення строку звернення до суду - відмовити.

Позовну заяву залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачеві, що залишення позовної заяви без розгляду не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в загальному порядку.

Копію ухвали направити учасникам справи

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду.

Повний текст ухвали складено 03.03.2020 року.

Суддя А.Б. Головко