Справа № 1.380.2019.005727
Суддя: Кравців Олег Романович
Дата ухвалення: 2020-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.005727
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2020 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючий суддя Кравців О.Р.,

секретар судового засідання Кушик Й.-Д.М.,

від позивача Кіцак М ОСОБА_1 С ОСОБА_1 ,

від відповідача 1 ОСОБА_2 ,

від відповідача 2 Гавриляк Р.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними дій, скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Суть справи.

До Львівського окружного адміністративного суду звернувся фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (далі позивач, ФОП ОСОБА_3 ) з позовною заявою до Державної податкової служби України (далі відповідач 1, ДПС України), Головного управління ДПС у Львівській області (далі відповідач 2, ГУ ДПС у Львівській області), в якій просив суд:

- визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Львівській області щодо відмови у реєстрації податкової накладної та скасувати рішення комісії Головного управління ДФС у Львівській області №1192060/ від 12.06.2019, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №94 від 13.11.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов`язати ДПС України внести до Єдиного реєстру податкових накладних відомості щодо реєстрації податкової накладної №94 від 13.11.2018.

В обґрунтування позову зазначено про те, що не зважаючи на дотримання позивачем усіх вимог щодо формування та реєстрації податкової накладної, реальність господарських операцій позивача з його контрагентами, податкову накладну №94 від 13.11.2018 не зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних, з незалежних від позивача обставин. Вказане свідчить про протиправність рішення про відмову в реєстрації податкових накладних, необхідність їх скасування та для відновлення порушених прав позивача необхідність зобов`язати відповідача 2 зареєструвати відповідну податкову накладну. У зв`язку з викладеним, позивач звернувся із цим позовом до суду.

Ухвалою суду від 08.11.2019 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

28.11.2019 за вх. №44963 від відповідача 2 надійшов відзив на позовну заяву /Т.3, арк.спр.110-112/. Зазначив, що Комісією прийнято рішення про відмову у реєстрації податкової накладної, оскільки надані платником податку копії документів не є достатніми для прийняття відповідного рішення про реєстрацію. Вважає, що у відповідача 2 були законні підстави для прийняття рішення про відмову у реєстрації спірної податкової накладної, а тому є правомірним. Просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Ухвалою суду від 29.01.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, з підстав, викладених у позовній заяві. Просив позов задовольнити.

Представник відповідачів проти позову заперечив повністю, з підстав, що викладені у відзиві на позовну заяву. Зазначив, що позиція ДПС України та Головного управління ДПС у Львівській області є однаковими. Просив у задоволенні позову відмовити.

Суд заслухав вступне слово представників сторін, з`ясував підстави позову, відзиву, фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, дослідив письмові докази, долучені до матеріалів справи, та

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 зареєстрований як фізична особа-підприємець14.08.2008, РНОКПП НОМЕР_1 . Основний вид економічної діяльності за КВЕД: 46.32 Оптова торгівля м`ясом і м`ясними продуктами /Т.3. арк.спр.107/.

Здійснюючи господарську діяльність, позивач на виконання приписів п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України склав податкову накладну №94 від 13.11.2018 на суму 607761,41 грн., в т.ч. ПДВ 101293,57 грн., отримувач (покупець) Товариство з обмеженою відповідальністю «Алан» та скерував таку для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних /Т.1, арк.спр.9/.

Згідно з квитанцією № від 27.11.2018 документ прийнято. Реєстрацію зупинено.

Відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПК України реєстрація ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Обсяг постачання товару/послуги 0203, 0206 перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає вимогам пп. 2.1. п. 2 Критеріїв ризиковості платника податку. ПН/РК відповідає вимогам пп.1.6 п.1 Критеріїв ризиковості платника податку. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних.

11.06.2019 позивачем скеровано контролюючому органу повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено. Позивач вказав, що в доповненні до поданих сканокопій документів ФОП ОСОБА_3 , повідомив, що він здійснює закупку свиней за прямими контрактами укладеними з провідними фермами України. Послуги з перевезення та оренди приміщення надає ТОВ «ЛембергМіт», послуги по забою, послуги по обвалці, послуги по лізовці, а також інші послуги надає ТОВ «ТД «ЛембергМіт».

До вказаного повідомлення позивачем надано (скеровано) контролюючому органу 23 додатки на підтвердження реальності здійснення операцій, а саме: договори купівлі-продажу, оренди, виконання робіт по забою, підряду, поставки, перевезення, з додатками та специфікаціями; оборотно-сальдові відомості; банківські виписки; видаткові накладні, товарно-транспорті накладні; акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг); ветеринарні та реєстраційні свідоцтва свиней, довіреності.

Згідно з квитанцією №1 повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкової накладної/розрахунку коригування, реєстрацію, яких зупинено, документи доставлені до ДПС України 11.06.2019 та збережені на центральному рівні.

Рішенням про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №1192060/ від 12.06.2019, відмовлено у реєстрації податкової накладної №94 від 13.11.2018 через ненадання платником податку первинних документів щодо постачання/придбання товарів/ послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг), з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні (документи, які не надано підкреслити).

Позивач не погоджуючись із вказаним рішення, вважаючи таке протиправним та таким, що порушує його права, звернувся до суду із цим позовом.

Вирішуючи справу, суд керується таким.

Згідно з вимогами ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплату пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків і визначає заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу є Податковий кодекс України №2755-VI від 02.12.2010 (далі ПК України).

Згідно з п.п. «а», «б» п. 185.1 ст. 185 ПК України, об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг, згідно з приписами норми п. 187.1 ст. 187 ПК України, вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (п. 188.1 ст. 188 ПК України).

Пунктом 201.10 ст. 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних визначає Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 (у редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 №341, далі Порядок №1246).

Згідно із п. 2 Порядку №1246 податкова накладна це електронний документ, який складається платником податку на додану вартість відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Після накладення електронного цифрового підпису платник податку здійснює шифрування податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі та надсилає їх ДФС за допомогою засобів інформаційних, телекомунікаційних, інформаційно-телекомунікаційних систем з урахуванням вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку. Примірник податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі зберігається у платника податку (п. 11 Порядку №1246).

Після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки:

- відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту);

- чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування;

- реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування;

- дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу;

- наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу;

- наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200.1.3 і 200.1.9 статті 201 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.);

- наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується;

- факту реєстрації / зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами;

- відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу;

- дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку (пункт 12 Порядку №1246).

За результатами перевірок, визначених п. 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (пункт 13 Порядку №1246).

Відповідно до п. 201.16. ст. 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

На виконання цієї норми 21.02.2018 Кабінет Міністрів України прийняв постанову №117 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних». Цією постановою затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, який визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі Порядок №117, в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин).

За визначенням термінів, наведеному в п. 1 Порядку №117: моніторинг сукупність заходів та методів роботи контролюючих органів, що виявляє за результатами проведення аналізу наявної інформації в інформаційних ресурсах ДФС та/або за результатами проведення обробки та аналізу податкової інформації об`єктивні ознаки наявності ризиків порушення норм податкового законодавства; критерій оцінки ризиків, достатній для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, - визначений показник моніторингу, що характеризує ризик.

Згідно з п. 3 Порядку № 117 податкові накладні/розрахунки коригування, що подаються на реєстрацію в Реєстрі до проведення моніторингу, за результатами якого можливе зупинення їх реєстрації, перевіряються відповідно до таких ознак:

1) податкова накладна, яка не підлягає наданню отримувачу (покупцю) та/або складена за операцією, що є звільненою від оподаткування; 2) обсяг постачання, зазначений платником податку в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі в поточному місяці, з урахуванням поданої на реєстрацію в Реєстрі податкової накладної/розрахунку коригування, становить менше 500 тис. гривень та керівник - посадова особа такого платника податку є особою, яка займає аналогічну посаду не більше ніж у трьох (включно) платників податку; 3) одночасно значення показників D та P, розрахованих у наведеному у цьому підпункті, мають такі розміри: D>0,05, Р<РмЧ1,4, де: D - розрахункова величина, яка дорівнює S/T; S - загальна сума сплачених за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну/ розрахунок коригування, сум єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків і зборів (крім суми податку на додану вартість, сплаченої під час ввезення товарів на митну територію України) платником податку та його відокремленими підрозділами; T - загальна сума постачання товарів/послуг на митній території України, що оподатковуються за ставками 0,20 і 7 відсотків, зазначеними платником податку в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну/розрахунок коригування; P - сума податку на додану вартість, зазначена платником податку в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі у звітному (податковому) періоді, з урахуванням поданої на реєстрацію в Реєстрі податкової накладної/розрахунку коригування; Рм - найбільша місячна сума податку на додану вартість, зазначена у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих платником податку в Реєстрі за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну/розрахунок коригування. Значення показника D за останні 12 календарних місяців обраховується ДФС станом на перше число календарного місяця та кожного 10 числа стає доступним платнику податку в електронному кабінеті.

Податкова накладна/розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку (п. 5 Порядку № 117).

У разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється (п. 6 Порядку №117).

Порядком № 117, передбачено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації. (п. 12 Порядку №117).

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:

1) номер та дата складання податкової накладної/розрахунку коригування;

2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД / послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена;

3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі. (пункт 13 Порядку № 117).

Пунктом 10 Порядку №117 визначено, що критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади.

ДФС оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті погоджені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.

Державна фіскальна служба України листом від 21.03.2018 року №959/99-99-07-18 визначила критерії ризиковості платника податку. Згідно з підпунктом 1.6 пункту 1 комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме:

- платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на непідконтрольній території України (зона АТО, АР Крим);

- дата реєстрації платником податку на додану вартість не перевищує трьох місяців з дати такої реєстрації;

- платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах державної казначейської служби України (крім бюджетних установ);

- платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років;

- платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України;

- платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України (далі - Кодекс);

- наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.

Головні управління ДФС в областях, м. Києві та Офіс великих платників податків ДФС постійно обраховують та проводять моніторинг показників, визначених у пунктах 1.1 - 1.6 цих Критеріїв.

Ризиковість платника податку може бути встановлено у разі виконання хоча б одного з критеріїв, визначених у пунктах 1.1 - 1.5 цих Критеріїв.

Якщо виявлено, що платник податків має ознаки ризиковості згідно з пунктом 1.6 цих Критеріїв, то такий платник податків виноситься на розгляд Комісії в той самий день і вноситься до переліку ризикових платників у день проведення засідання Комісії, на якому прийнято відповідне рішення.

З огляду на викладене чинне податкове законодавство України містить вимоги до змісту квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної, які є конкретними та не можуть носити абстрактний характер.

Судом зі змісту квитанції №1 щодо податкової накладної №94 від 13.11.2018 з`ясовано, що контролюючим органом не зазначено покликання на відповідне рішення, згідно якого позивача віднесено до переліку ризикових платників, а також відсутній конкретний перелік необхідних документів, що має бути наданий платником для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.

На переконання суду, орган податкової служби зобов`язаний був у квитанції чітко вказати не тільки на конкретний вид критерію, який встановлений у підпункті 1.6 пункту 1 Листа Державної фіскальної служби України №959/99-99-07-18 від 21.03.2018, а і на відповідне рішення, відповідно до якого позивача внесено до переліку ризикових платників.

Отже таке формулювання не є коректним, оскільки відповідність критеріям ризиковості платника податку може стосуватися платника податку, а податкова накладна може відповідати критеріям ризиковості здійснення операції.

Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття. Крім того, акти, що затверджують критерії ризиковості здійснення операцій мають на меті встановити норми права, які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян, а відтак підлягають обов`язковій реєстрації у порядку, визначеному діючим законодавством.

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, яка викладена в постанові від 02.04.2019 в справі №822/1878/18.

Суд вважає за доцільне зауважити, що лист ДФС від 21.03.2018 р. №959/99-99-07-18 не є загальнообов`язковим документом і жодним чином не впливає на права та обов`язки платників ПДВ (зокрема, не може створювати будь-яких перешкод для реєстрації податкових накладних).

Верховний Суд 02.04.2019 у справі №822/1878/18 прийняв рішення щодо законності блокування податкових накладних платника ПДВ на підставі критеріїв, затверджених листом ДФС України від 21.03.2018 р. №959/99-99-07-18. Зокрема у вказаному рішенні зазначено, що листи міністерств, інших органів виконавчої влади не є нормативно-правовими актами у розумінні ст. 117 Конституції України, тобто не є джерелом права відповідно до ст. 7 КАС України.

Перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе:

- договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

- договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

- первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні;

- розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

- документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством (п. 14 Порядку № 117).

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній/розрахунку коригування (п. 15 Порядку № 117).

Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних/розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні/розрахунки коригування складені на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних/розрахунках коригування відображені однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з УКТЗЕД або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг).

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку подає до ДФС в електронній формі засобами електронного зв`язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України Про електронний цифровий підпис, Про електронні документи та електронний документообіг та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку (п. 16 Порядку № 117).

Письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів.

Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС) (п. 18 та п. 19 Порядку № 117).

Зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Відповідно до вимог п. 21 Порядку №117 підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

За змістом п. 22 Порядку №117, рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком 2 підлягає реєстрації в окремому Реєстрі податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена. Відповідне рішення набирає чинності після реєстрації його в такому Реєстрі.

Відповідно до п. 23 Порядку №117, таке рішення приймається комісією регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 15 цього Порядку.

Проаналізувавши оскаржувані рішення судом з`ясовано, що підставою для відмови податковим органом позивачу у реєстрації податкової накладної є ненадання платником податку копій документів, а саме: договорів, довіреностей, актів керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податків для здійснення операції; первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів, у тому числі рахунків - фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних (документи, які не надано підкреслити).

Форма рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних визначена Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №117 (додаток 2 до вказаного Порядку).

Форма такого рішення передбачає, що в разі відмови в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних через ненадання платником податку копій документів, документи, які не надано (з тих, що визначені вказаною формою рішення), мають бути підкреслені.

Суд зазначає, що в порушення наведених вимог законодавства рішення від 12.06.2019 про відмову у реєстрації податкової накладної №94 від 13.11.2018 містить лише загальний перелік документів, передбачений формою такого рішення (додаток 2 до вказаного Порядку), і підкреслення конкретних видів документів, які, на думку контролюючого органу, позивачем не надано, не містять.

Крім того, відповідне формулювання не відповідає дійсним обставинам у справі з огляду на те що усі необхідні первинні документи щодо відповідних господарських операцій позивач надав.

Вказане підтверджується витягом з програмного продукту М.Е. DOC у формі скрін-шотів подачі документів, на який проставлена відмітка документ прийнято /Т,3, арк.спр.134-150/.

Своєю чергою суд звертає увагу на те, що відповідач лише обмежився таким переліком та не підкреслив, як того вимагає дана форма, що якихось конкретно документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Пояснень щодо того, які саме документи слід було надати позивачу, або тих яких ним не надано представником відповідача також не вказано.

Варто також зазначити, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. При цьому невиконання ним законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 04 грудня 2018 року у справі №821/1173/17.

Судом досліджено господарські операції позивача з його контрагентами щодо операцій, за якими виникли спірні правовідносини внаслідок яких не зареєстровано податкову накладну №94 від 13.11.2018.

На підтвердження господарських операцій позивачем до матеріалів справи надано копії договорів, укладених з підприємствами, які поставляють позивачу відповідну сировину для подальшої переробки:

- предметом договору купівлі-продажу №9.09/2 від 09.09.2013, укладеним між постачальником приватним підприємством «Аграрна компанія 2004» та позивачем є поставка у власність Покупця свинини у живій вазі. Асортимент, кількість і ціна товару вказується Постачальником у видаткових накладних. На виконання умов даного договору Постачальником передано у власність Покупця товарно-матеріальні цінності згідно із видатковими накладними та ветеринарними свідоцтвами, котрі доставлено до Покупця відповідно до відомостей переміщення та товарно-транспортних накладних.

Для здійснення перевезення придбаної сировини, переробки придбаної сировини у готову продукцію, збереження готової продукції, та перевезення готової продукції до покупців ФОП ОСОБА_2 укладено відповідні договори перевезення, підряду, оренди з ТОВ «ЛембергМіт», зокрема:

- предметом договору перевезення № 12/13-п від 06.09.2013 є, те, що перевізник ТОВ «ЛембергМіт» зобов`язується направити у розпорядження замовника ФОП ОСОБА_3 автотранспорт для здійснення перевезення вантажів, як живих свиней так і готової м`ясної На виконання умов договору перевізником здійснено перевезення товарно матеріальних цінностей від постачальників сировини до ФОП ОСОБА_3 , та здійснено перевезення матеріальних цінностей від ФОП ОСОБА_3 до покупців;

- предметом договору № 01/18-ТД на виконання робіт по забою від 15.08.2018 є, те, що ТОВ «ТД «ЛембергМіт» зобов`язується власними силами виконати певний обсяг робіт, а саме забій свиней, а замовник ФОП ОСОБА_3 прийняти та оплатити дані роботи. На виконання умов даного договору замовником передано у переробку (забій) сировину згідно накладних, а виконавцем виконано забій та передано замовнику продукцію з забою згідно із видатковими накладними;

- предметом договору оренди №12/17 від 07.11.2017 є те, що орендодавець ТОВ «ЛембергМіт» передає у тимчасове користування орендарю ФОП ОСОБА_3 морозильну камеру площею 498,4кв.м за адресою: АДРЕСА_1 . Розмір орендної плати 96000,00 грн./місяць;

Крім цього, на підтвердження подальшої реалізації готової продукції позивач укладає договори поставки з покупцями, одним з яких є ТОВ «АЛАН».

Так, предметом договору поставки № 23/13 від 05.11.2013 є, те, що продавець ФОП ОСОБА_3 зобов`язується передавати у власність покупця ТОВ «АЛАН» товар. На виконання умов договору Постачальником передано у власність Покупця товарно-матеріальні цінності відповідно до видаткових накладних.

Якість виготовленої та реалізованої м`ясної продукції підтверджується деклараціями виробника, що міститься в матеріалах справи.

Факт взаєморозрахунків між постачальниками та позивачем, між позивачем та ТОВ «ЛембергМіт», між позивачем та ТОВ «АЛАН» до матеріалів справи надано відповідні банківські виписки.

Представник позивача пояснив, що враховуючи специфіку господарської діяльності позивача, ФОП ОСОБА_3 закуповує сировину (свині живою вагою) та відповідно до укладеного договору перевезення із ТОВ «ЛембергМіт» доставляє їх до місця забою у с. Старий Яричів, вул. Галицька, 143. Надалі відповідно до укладених договорів підряду з ТОВ «ТД «ЛембергМіт» на підставі видаткових накладних передає сині на забій, на обвалювання. Після переробки на підставі видаткових накладних отримує м`ясну продукцію, яка зберігається у орендованій за цією ж адресою морозильній камері, та поступово реалізується покупцям.

Судом досліджено первинні документи, які платник податку надавав контролюючому органу для розблокування податкових накладних та встановлено, що такі оформлені відповідно до вимог їх складення, не мають дефекту форми, змісту або походження, а саме позивач надав контролюючому органу пояснення та копії документів по господарських операціях, які є достатніми для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У даному випадку під час розгляду справи відповідачі, як суб`єкти владних повноважень, не надали суду доказів, які спростовували б твердження позивача, та не навели обґрунтованих мотивів прийняття рішення про відмову у реєстрації податкової накладної від 12.06.2019.

Представник відповідачів не надав суду також пояснень чому такі документи не були враховані контролюючим органом при скеруванні пояснень позивачем разом із повідомленням від 11.06.2019

Зважаючи на наявність передбачених законодавством документів та надання їх контролюючому органу у порядок і строк передбачені чинним законодавством, суд дійшов висновку, що у контролюючого органу не було правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкової накладної №94 від 13.11.2018.

З позиції суду прийняття оскаржуваного у цій справі рішення про відмову в реєстрації податкової накладної, у якому не наведено мотивів його ухвалення та не зазначено підстав неврахування наданих позивачем документів та пояснень, свідчить про порушення принципу належного урядування та вказує на непрозорість та непередбачуваність дій, що перешкоджають можливості платника податків планувати в подальшому свою господарську діяльність, а тому такі дії є протиправними.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наданих сторонами доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що надані позивачем докази містять відомості про обставини, які є предметом доказування у цій справі, і підтверджують необхідність реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку про обґрунтованість позовної вимоги позивача про визнання протиправними та скасування рішення Головного управління ДФС у Львівській області №1192060/4 від 12.06.2019 про відмову у реєстрації податкової накладної №94 від 13.11.2018 у Єдиному реєстрі податкових накладних, та необхідність її задоволення.

Що ж до позовних вимог в частині зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну позивача №1 від 23.09.2019, то суд зазначає таке.

Відповідно до вимог п. 201.1, 201.10 ст. 201 ПК України реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних віднесено до обов`язків платника податків.

Водночас наведені норми розраховані на відсутність спірних правовідносин, позаяк у випадку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування механізм її подальшої реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних є іншим.

Так пунктом 28 Порядку №117, окрім іншого, визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийнято та набрало чинності рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

При цьому згідно з нормами п.п. 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Отже реєстрація в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної/розрахунку коригування, реєстрацію якої попередньо було зупинено, є повноваженням ДФС України (на даний момент ДПС України).

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи і не спростовано відповідачами, надані позивачем документи складені з дотриманням вимог законодавства і були достатніми для реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних. Обставин, які б унеможливлювали їх реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних, судом не встановлено.

Відповідно ч. 3 ст. 245 КАС України, у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

З метою відновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, та з метою дотримання судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, суд дійшов висновку про необхідність зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну позивача №94 від 13.11.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі; 5) обов`язковість судового рішення; 6) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 7) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом; 8) розумність строків розгляду справи судом; 9) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 10) відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення.

Статтею 242 КАС України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Частинами 1, 2 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 .

Відповідно до ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позовні вимоги задоволено до обох відповідачів, стягненню на користь позивача підлягають судові витрати у виді судового збору за рахунок бюджетних асигнувань обох відповідачів, пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 19, 22, 25,72-77, 90, 139, 241-246, 250, пп. пп. 15.5 п. 15 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України, суд -

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Головного управління ДФС у Львівській області щодо відмови у реєстрації податкової накладної фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 №94 від 13.11.2018.

3. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Львівській області №1192060/ від 12.06.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної №94 від 13.11.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

4. Зобов`язати Державну податкову службу України внести до Єдиного реєстру податкових накладних відомості щодо реєстрації податкової накладної фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 №94 від 13.11.2018.

5. Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області (79003, м. Львів, вул. Стрийська, 35; ) судові витрати у виді судового збору у сумі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп.

6. Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (04053, м. Київ, Львівська пл., 8; ) судові витрати у виді судового збору у сумі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський окружний адміністративний суд до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

В судовому засіданні проголошено вступну і резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 02.03.2020.

Суддя Кравців О.Р.