Справа № 300/1862/19
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2020 рокуЛьвівСправа № 300/1862/19 пров. № 857/13570/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Гінди О.М.

суддів: Ніколіна В.В., Старунського Д.М.,

за участю секретаря судових засідань Чопко Ю.Т.

розглянувши у судовому засіданні апеляційну Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2019 року (головуючий суддя: Григорук О.Б., місце ухвалення - м. Івано-Франківськ) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання незаконною відмову та зобов`язання до вчинення дій,

встановив:

ОСОБА_1 , 10.09.2019 звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати незаконною відмову у виплаті їй грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення та виплатити таку грошову допомогу, зобов`язати відповідача включити до страхового стажу позивача вислугу років за періоди з 01.09.1988 по 31.08.1989, з 08.05.1991 по 02.06.1992.

Обґрунтовує позов тим, що відповідач протиправно відмовив їй у виплаті грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, в розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, передбаченої пунктом 7-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Вказує, що вона не отримувала будь-яку пенсію, працювала у закладах освіти понад 30 років та має стаж роботи на посадах, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Позивачка вважає, що, оскільки, на час звернення до сервісного центру за призначенням пенсії за віком, вона продовжувала працювати на посаді вчителя Ільцівської загальноосвітньої школи, тому має право на виплату вказаної грошової допомоги. Водночас зазначено, що періоди з 01.09.1988 по 31.08.1989 та з 08.05.1991 по 02.06.1992, відповідач протиправно не включив до її страхового стажу за вислугу років, оскільки час роботи в дошкільних установах на посаді за записами «методист» може зараховуватися до такого стажу так само, як за записами «вихователь-методист».

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2019 року позов задоволено.

Із цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив в апеляційному порядку. Вважає його необґрунтованим, таким, що прийняте з порушенням норм матеріального права, а тому просить скасувати судове рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, апелянт посилається на те, що згідно записів трудової книжки ОСОБА_1 загальний стаж роботи її становить 41 рік 3 місяці 20 днів, при цьому стаж який можливо зарахувати на посадах, що дає право на пенсію за вислугу років становить 29 років. Відповідач вважає, що законних підстав для зарахування до спеціального стажу періоду роботи позивача з 01.09.1988 по 31.08.1989, оскільки колгоспи мали колективну форму власності і не належали до закладів і установ державної або комунальної форми власності. Також, зазначено, що відсутні підстави для зарахування до спеціально стажу період роботи позивача на посаді методиста з 12.05.1991 по 02.06.1992, оскільки посада методиста не передбачена Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 909 від 04.11.1993.

Сторони в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про його дату, час та місце.

У відповідності до ч. 4 ст. 229 і ч. 2 ст. 313 КАС України неявка сторін належним чином повідомлених про дату, час, місце розгляду справи не перешкоджає апеляційному розгляду справи і такий проведено у їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволеною бути не може з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що 24.04.2019 ОСОБА_1 звернулася до Косівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою про призначення пенсії за віком та призначенням одноразової грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій, як особі, що на день досягнення пенсійного віку працювала в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до розпорядження від 11.05.2019 № 29 з 08.04.2019 позивачу призначено пенсію за віком на загальних підставах відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

За результатом розгляду заяви позивача, Верховинський відділ обслуговування громадян (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області листом № 87 від 15.08.2019, повідомив позивача про відсутність права на призначення та виплату одноразової грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій на день її призначення з підстав, що у ОСОБА_1 відсутній необхідний страховий стаж на посадах, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Зазначив, що не зараховано до спеціального стажу період роботи з 01.09.1988 по 31.08.1989 на посаді завідувача дитячого садка колгоспу імені Коцюбинського та з 08.05.1991 по 02.06.1992 методистом по дошкільному вихованню Верховинського райвно.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що зважаючи на те, що в період з 01.09.1988 по 31.08.1989, позивач працювала на посаді завідувача дитячого садка колгоспу імені Коцюбинського, колгоспи відносились до соціалістичної власності, вказаний період роботи позивача прирівнюється до роботи в закладах державної та комунальної власності. Також, враховуючи наявність у національному законодавстві правових «прогалин» щодо захисту прав людини та основних свобод, зокрема, у сфері пенсійного забезпечення, оскільки методист дошкільного навчального закладу є працівником освіти, а тому стаж роботи позивача на цій посаді у дошкільному закладі виховання Верховинського райвно з 08.05.1991 по 02.06.1992, повинен зараховуватися до спеціального страхового стажу. Отже, вказані періоди зараховано до стажу що дає право на призначення і виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

З цими висновками суду першої інстанції, погоджується суд апеляційної інстанції з огляду на таке.

Відповідно до п. 71 Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV, особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 2 Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1191 (далі Порядок), до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» і «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що передбачені, зокрема, Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років».

Пунктом 5 Порядку передбачено, що грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

Відповідно п. «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», передбачено, що право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909.

З системного аналізу вищенаведених правових норм, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що необхідними умовами для отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій є зокрема: досягнення особою пенсійного віку, наявність у неї необхідного страхового стажу, вихід на пенсію з посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» - «ж» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» будь-якого іншого виду пенсії.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що згідно матеріалів справи, на час призначення пенсії, загальний страховий стаж позивача, з врахуванням періодів роботи з 01.09.1988 по 31.08.1989 на посаді завідувача дитячого садка колгоспу імені Коцюбинського та з 08.05.1991 по 02.06.1992 методистом по дошкільному вихованню Верховинського райвно, становив 41 рік 3 місяці 20 днів, що відповідачем не заперечується.

Щодо зарахування періоду роботи позивача на посаді завідувача дитячого садка колгоспу імені Коцюбинського з 01.09.1988 по 31.08.1989 до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років згідно з пунктом «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», то суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що до Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909 (далі Перелік № 909), входять посади завідуючих дошкільних навчальних закладів всіх типів.

Згідно Переліку № 909, робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ.

Робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах до 1 січня 1992 р., яка давала право на пенсію за вислугу років відповідно до раніше діючого законодавства, в тому числі на посаді старшої піонервожатої зараховується до стажу для призначення пенсії за вислугу років.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що оскільки переліком № 909 передбачено, що робота за спеціальністю, в закладах, установах і на посадах, передбачених цим переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ, отже період роботи позивача на посаді завідувача дитячого садка колгоспу імені Коцюбинського, безпідставно не зарахований відповідачем до стажу позивача, як працівника освіти, що дає право на призначення і виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Щодо зарахування періоду роботи позивача на посаді методиста по дошкільному вихованню Верховинського райвно з 08.05.1991 по 02.06.1992 до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років згідно з пунктом «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Як вже вище зазначалося, згідно Переліку № 909, робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах до 1 січня 1992 р., яка давала право на пенсію за вислугу років відповідно до раніше діючого законодавства, в тому числі на посаді старшої піонервожатої зараховується до стажу для призначення пенсії за вислугу років.

Відповідно до ст. 25 Закону Української PCP «Про народну освіту» від 23.05.1991, в Українській РСР встановлюється єдина структура системи освіти, що включає дошкільне виховання.

Згідно ст. 45 Закону Української PCP «Про народну освіту» від 23.05.1991, учасниками навчально-виховного процесу є: вихованці, учні, студенти, курсанти, слухачі, стажисти, клінічні ординатори, аспіранти, докторанти; вихователі, вчителі, викладачі, практичні психологи, соціальні педагоги, майстри виробничого навчання, методисти, педагогічні працівники позашкільних закладів, наукові, інженерно-технічні працівники, навчально-допоміжний персонал; батьки або особи, які їх замінюють, батьки-вихователі дитячих будинків сімейного типу; представники підприємств, установ, кооперативних, громадських організацій, фондів, асоціацій, які беруть участь у навчально-виховній роботі.

Тобто, учасниками навчально-виховного процесу, серед інших, є зокрема і методисти.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що оскільки методист дошкільного навчального закладу, відповідно до законодавства, яке діяло до 01.01.1992 є працівником освіти, а тому стаж роботи позивача на посаді методиста по дошкільному вихованню Верховинського райвно з 08.05.1991 по 02.06.1992, повинен зараховуватися до спеціального страхового стажу відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що позов необхідно задовольнити, оскільки позивач відповідає необхідним умовам для отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, зокрема: досягнуто пенсійний вік; у позивача наявний необхідний загальний страховий стажу; 30-річний стаж за Переліком № 909 (з урахуванням періодів роботи з 01.09.1988 по 31.08.1989, з 08.05.1991 по 02.06.1992); вихід на пенсію відбувся з посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» - «ж» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; до моменту виходу на пенсію за віком, позивачем не було отримано будь-якого іншого виду пенсії.

Апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін.

Керуючись ст. ст. 313, 316, 321, 322, 325, 328, КАС України, суд

постановив:

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2019 року у справі № 300/1862/19 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: О. М. Гінда
судді В. В. Ніколін
Д. М. Старунський
Повне судове рішення складено 28.02.2020.