Справа № 640/12751/19
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2020-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Вівдиченко Т.Р.

Суддів Мельничука В.П.

Федотова І.В.

За участю секретаря Борейка Д.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 грудня 2019 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві до Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП "Гран" про застосування заходів реагування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП "Гран", в якому просив:

- застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення роботи приміщень Товариства з обмеженою відповідальністю «НВП «Гран», , розташованого за адресою: вул. Академіка Бутлерова, буд. 8, в Деснянському районі міста Києва - до повного усунення порушень, зазначених в акті перевірки, шляхом знеструмлення електроживлення, закриття всіх виходів з накладенням печаток на вхідні двері;

- обов`язок щодо забезпечення виконання судового рішення шляхом опечатування та відімкнення від джерел електроживлення покласти на Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві;

- контроль за виконанням судового рішення щодо усунення Товариством з обмеженою відповідальністю "НВП "Гран" порушень вимог пожежної та техногенної безпеки та погодження термінів усунення порушень за письмовим зверненням суб`єкта господарювання, в тому числі, право відтермінування зупинення експлуатації приміщень, покласти на Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві;

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 грудня 2019 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, позивач - Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти в нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт вказує, що відповідачем не усунуто всі порушення, зафіксовані в Акті від 12 вересня 2019 року №739, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

19 лютого 2020 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП "Гран" надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким підтримує позицію суду першої інстанції.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, наказом Головного управління ДСНС України в місті Києві від 14 березня 2019 року №214 «Про проведення планових перевірок» доручено організувати та забезпечити проведення у квітні 2019 року планові перевірки щодо додержання суб`єктами господарювання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, згідно із додатком.

Повідомленням про проведення планової перевірки від 19 березня 2019 року №29/727, яке отримано директором Товариства з обмеженою відповідальністю «НВП «Гран», повідомлено відповідача про проведення планової перевірки у період з 04 квітня 2019 року по 17 квітня 2019 року.

04 квітня 2019 року директор Товариства з обмеженою відповідальністю «НВП «Гран» отримав копію посвідчення на проведення перевірки від 04 квітня 2019 року №4025, про що свідчить його особистий підпис у відповідній графі посвідчення.

На підставі наказу від 14 березня 2019 року № 214 та посвідчення на проведення перевірки від 04 квітня 2019 року № 4025 посадовими особами Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві у присутності директора Товариства у період з 15 квітня 2019 року по 17 квітня 2019 року проведено планову перевірку щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки будівництва за адресою: місто Київ, вулиця Академіка Бутлерова, 8, за результатами якої складено Акт від 17 квітня 2019 року №316.

23 квітня 2019 року директору Товариства з обмеженою відповідальністю «НВП «Гран» видано Припис №224, в якому зазначено про необхідність усунення виявлених під час перевірки порушень щодо додержання (виконання) вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, вказаних в акті.

21 серпня 2019 року заступник директора Товариства звернулась до позивача з заявою, в якій просила направити інспектора для перевірки виконання припису №224 від 23 квітня 2019 року.

З Акта №739 від 12 вересня 2019 року вбачається, що в ході проведеної позапланової перевірки вимог законодавства у сфері пожежної і техногенної безпеки посадовими особами позивача встановлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю «НВП «Гран» не усунуто 10 порушень вимог законодавства у сфері пожежної і техногенної безпеки з тих, які були виявлені під час проведення планової перевірки у квітні 2019 року та які зазначені у Приписі №224 від 24 квітня 2019 року.

Зокрема, під час проведення перевірки позивачем виявлено наступні порушення вимог законодавства: 1) пунктів 1.1., 1.2., глави 1 розділу V ППБУ - виробничі приміщення обладнано не сертифікованими пожежними сповіщувачами; 2) пункту 2.5. глави 2 розділу ІІІ ППБУ - дерев`яні елементи горищних покриттів (кроки, лати) не оброблені засобами вогнезахисту, які забезпечують І групу вогнезахисної ефективності; 3) пункти 2, 4, 5 статті 57 Кодексу цивільного захисту України - приміщення експлуатуються без оформлення декларацій відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки; 4) пункту 1.2 глави 1 розділу V ППБУ - приміщення не обладнані системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту» (система оповіщення про пожежу та управління евакуацією людей, система димовидалення у коридорі без природного освітлення, система автоматичної пожежної сигналізації в приміщенні дільниці з виробництва мила); 5) пункту 2.2. глава 2 розділ V ППБУ - приміщення не обладнані внутрішнім протипожежним водогоном відповідно до вимог пункту 8.1, таблиці 3,4 ДБН В.2.5.64:2012; 6) пункту 2.3 глави 2 розділу ІІІ ППБУ - ширину коридору, за наявності дверей, що відчиняються з двох боків коридору, прийнято без урахування зменшення на ширину найширшого дверного полотна в порушення пункту 7.3.7 ДБН В.1.1-7:2016; 7) пункту 2.17 глави 2 розділу ІІІ ППБУ - в коридорі опорядження (облицювання) стін виконано з матеріалів, з невизначеними показними пожежної небезпеки; 8) пункту 1.4 глави 1 розділу ІІІ ППБУ - протипожежні відстані між будинками та спорудами використовуються для зберігання матеріалів та устаткування; 9) статей 20, 40 Кодексу цивільного захисту України - не здійснено навчання працівників з питань цивільного захисту, у тому числі правилам техногенної безпеки; 10) статті 20 Кодексу цивільного захисту України, постанови Кабінету Міністрів України від 19 серпня 2002 року №1200 (зі змінами) - працівники об`єкта не забезпечені засобами індивідуального захисту.

Примірник Акта перевірки отримано директором Товариства 12 вересня 2019 року, будь-яких зауважень або заперечень щодо проведеної перевірки та складеного акта не надходило.

Позивач, з метою застосування заходів реагування, звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначаються Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05 квітня 2007 року № 877-V (далі - Закон № 877-V).

Відповідно до частини 1 статті 1 вищевказаного Закону, державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища; засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності. Заходами державного нагляду (контролю) - є планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій. Спосіб здійснення державного нагляду (контролю) - процедура здійснення державного нагляду (контролю), визначена законом.

В силу частини 1 статті 3 Закону № 877-V, державний нагляд (контроль) серед іншого здійснюється за принципами пріоритетності безпеки у питаннях життя і здоров`я людини, функціонування і розвитку суспільства, середовища проживання і життєдіяльності перед будь-якими іншими інтересами і цілями у сфері господарської діяльності.

Частиною 7 статті 7 Закону №877-V визначено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Статтею 47 Кодексу цивільного захисту України встановлено, що державний нагляд (контроль) з питань цивільного захисту здійснюється за додержанням та виконанням вимог законодавства у сферах техногенної та пожежної безпеки, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій природного і техногенного характеру, за діяльністю аварійно-рятувальних служб, а також у сфері промислової безпеки та гірничого нагляду, поводження з радіоактивними відходами відповідно до Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Відповідно до статті 64 Кодексу цивільного захисту України, центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб. Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення. До складу центрального органу виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, і його територіальних органів входять, зокрема, органи державного нагляду у сфері пожежного нагляду.

Згідно Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого Указом Президента України від 16 січня 2013 року № 20/2013, Державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра оборони України.

В силу п. 6 вищевказаного Положення, ДСНС України здійснює свої повноваження безпосередньо та через територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення, а також міжрегіональні (повноваження яких поширюються на кілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи (у разі їх створення).

Нормами пункту 3 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій передбачено, що до основних завдань ДСНС України віднесено здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням та виконанням вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту, за діяльністю аварійно-рятувальних служб.

Відповідно до статті 66 Кодексу цивільного захисту України, центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону.

Пунктом 12 частини 1 статті 67 Кодексу цивільного захисту України визначено, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки віднесено звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

В силу частини 2 статті 68 Кодексу цивільного захисту України, у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 70 Кодексу цивільного захисту України, підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами. Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Як вбачається з матеріалів справи, Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві звернулося до суду з позовом про застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення роботи приміщень Товариства з обмеженою відповідальністю «НВП «Гран», , розташованого за адресою: вул. Академіка Бутлерова, буд. 8, в Деснянському районі міста Києва - до повного усунення порушень, зазначених в акті перевірки, шляхом знеструмлення електроживлення, закриття всіх виходів з накладенням печаток на вхідні двері.

Так, у відзиві на апеляційну скаргу, відповідач стверджує про усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної і техногенної безпеки, що зазначені в Акті №739 від 12 вересня 2019 року.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 30.12.2014 року № 1417 затверджено Правила пожежної безпеки в Україні (далі - ППБУ), які встановлюють загальні вимоги з пожежної безпеки до будівель, споруд різного призначення та прилеглих до них територій, іншого нерухомого майна, обладнання, устаткування, що експлуатуються, будівельних майданчиків, а також під час проведення робіт з будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту, технічного переоснащення будівель та споруд.

Щодо порушення відповідачем пунктів 1.1., 1.2. глави 1 розділу V ППБУ - виробничі приміщення обладнано не сертифікованими пожежними сповіщувачами, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пункту 1.1. глави 1 розділу V ППБУ, усі системи протипожежного захисту (далі - СПЗ) мають бути справними і утримуватися в постійній готовності до виконання роботи. Несправності, які впливають на їх працездатність, повинні усуватися негайно, інші несправності усуваються в передбачені регламентом терміни, при цьому необхідно робити записи у відповідних журналах. Будинки, приміщення та споруди повинні обладнуватися системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту».

На підтвердження усунення вищевказаного порушення, відповідачем надано копії видаткової накладної № 266 від 03 жовтня 2019 року, сертифікатів відповідності, Договору на технічне обслуговування №248/11 від 30 грудня 2011 року та ліцензії серії АЕ №184231 щодо надання послуг і виконання протипожежного призначення та фотографії.

На думку колегії суддів, надані відповідачем фотографії не є належним доказом того, що пожежні сповіщувачі були встановлені ТОВ «НВП «Гран» з дотриманням правил та вимог ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту».

Як вбачається із п. 4.1 Договору на технічне обслуговування №248/11 від 30 грудня 2011 року, укладеного ТОВ «НВП «Гран» із ПП «Рокада», підтвердженням виконання робіт за договором є Акт по технічному обслуговуванню, що підписується сторонами.

Разом з тим, відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що ПП «Рокада здійснило технічне обслуговування системи протипожежного захисту відповідача.

Стосовно порушення, передбаченого пунктом 1.2 глави 1 розділу V ППБУ - приміщення не обладнані системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту» (система оповіщення про пожежу та управління евакуацією людей, система димовидалення у коридорі без природного освітлення, система автоматичної пожежної сигналізації в приміщенні дільниці з виробництва мила), колегія суддів зазначає наступне.

Так, відповідач стверджує, що офісні та виробничі приміщення обладнані автоматичною системою оповіщення про пожежу (світлові показники та сирени), світловими показниками шляхів евакуації людей з забезпеченням аварійного освітлення, розроблена система оповіщення працівників про пожежу та план евакуації, приміщення забезпечені первинними засобами пожежогасіння, разом з тим, не надає в повному обсязі докази, що підтверджують вказані обставини.

Колегія суддів вважає, що належним доказом усунення вищезазначеного порушення є акт перевірки, який би зафіксував відсутність вказаних порушень правил та норм пожежної та техногенної безпеки.

Щодо порушення пунктів 2, 4, 5 статті 57 Кодексу цивільного захисту України - приміщення експлуатуються без оформлення декларацій відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно частини 2 статті 57 Кодексу цивільного захисту України, початок роботи новоутворених підприємств, початок використання суб`єктом господарювання об`єктів нерухомості (будівель, споруд, приміщень або їх частин) здійснюється суб`єктом господарювання на підставі поданої декларації відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки (далі - декларація), а для суб`єктів господарювання з високим ступенем ризику - також за наявності позитивного висновку за результатами оцінки (експертизи) протипожежного стану підприємства, об`єкта чи приміщення (далі - оцінка протипожежного стану). Оцінка протипожежного стану проводиться суб`єктом господарювання, який одержав відповідну ліцензію. Висновок за результатами оцінки протипожежного стану оформляється та надається суб`єктом господарювання, який проводив оцінку протипожежного стану. Позитивний висновок за результатами оцінки протипожежного стану надається до початку роботи новоутворених підприємств, до початку використання суб`єктом господарювання об`єктів нерухомості, за відсутності фактів порушення правил пожежної безпеки та діє до реєстрації декларації.

Відповідно до частини 4 статті 57 Кодексу цивільного захисту України, декларація подається суб`єктом господарювання до державного адміністратора або центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки (дозвільного органу). Декларація реєструється дозвільним органом на безоплатній основі протягом десяти робочих днів з дня її надходження. Датою надходження декларації вважається дата її реєстрації як вхідної кореспонденції державним адміністратором або дозвільним органом, а в разі надсилання рекомендованим листом - дата, зазначена на поштовому штемпелі підприємства зв`язку. Державний адміністратор протягом одного робочого дня після надходження декларації передає її дозвільному органу. Якщо декларацію подано чи оформлено з порушенням установлених вимог, дозвільний орган відмовляє в реєстрації декларації та повертає її суб`єкту господарювання для доопрацювання. У разі якщо дозвільним органом не зареєстровано декларацію і не відмовлено в її реєстрації в установлений абзацом другим цієї частини строк, право на вчинення дій щодо провадження господарської діяльності, передбачених частиною другою цієї статті, виникає наступного дня після завершення строку, встановленого для реєстрації декларації. У такому разі декларація вважається зареєстрованою.

Декларація не подається: 1) на використання торговельних місць, кіосків та контейнерів, якщо їх розміщено на ринку відповідно до схеми, погодженої з органом державного пожежного нагляду; 2) орендарем об`єкта нерухомості (особою, яка використовує об`єкт нерухомості за цивільно-правовим договором, що не передбачає перехід права власності на цей об`єкт) за умови, що декларацію на об`єкт нерухомості зареєстровано власником; 3) на використання об`єктів, що в установленому законодавством порядку приймаються в експлуатацію після завершення будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту.

Так, відповідач зазначає, що ТОВ «НВП «Гран» були розроблені та подавались на реєстрацію декларації від 02.04.2019 №50062-08-00 року та від 02.08.2019 року №50113-08-00, однак, по вказаним деклараціям отримана відмова у їх реєстрації.

Відповідно до листа Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві від 08 серпня 2019 року №65/1/4571, позивач повідомив Товариство про відсутність підстав для реєстрації декларації та повернення її на доопрацювання, у зв`язку з тим, що порушення зафіксовані актом перевірки суперечать інформації, наданій в п. 8 декларації.

Також, відповідача повідомлено про те, що декларація на об`єкт подається після приведення його суб`єктом господарювання у відповідність вимогам законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції зазначив, що в матеріалах справи наявні докази про усунення більшості порушень.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Так, слід зазначити, що кожне порушення правил пожежної безпеки несе в собі потенційний ризик, як настання надзвичайної ситуації, так і ризик ускладнення евакуації у випадку пожежі та затягування у часі процесу ліквідації надзвичайної ситуації.

Кожне з виявлених порушень створює очевидну загрозу життю та здоров`ю людей, а сукупність цих порушень вказує на максимальний ступінь такої загрози, що є неприпустимим і вимагає застосування відповідних заходів реагування.

Відповідно до статті 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право кожного на життя охороняється законом. Цей припис зобов`язує державу вживати належних заходів для захисту життя осіб, які знаходиться під її юрисдикцією. Слід зазначити, що це зобов`язання повинно тлумачитися як таке, що застосовується в контексті будь-якої діяльності, публічної чи ні, в якій право на життя може бути поставлене під сумнів.

Колегія суддів вказує, що належним доказом усунення порушень є акт перевірки, який би зафіксував відсутність порушень правил та норм пожежної та техногенної безпеки, а тому, якщо відповідач вважає, що порушення відсутні, він може звернутися із заявою про проведення перевірки до позивача для встановлення відсутності порушень.

Здійснені відповідачем заходи не свідчать про повне усунення всіх порушень, виявлених під час перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП "Гран", а відтак, подальша експлуатація приміщення Товариства створює реальну загрозу життю та здоров`ю людей.

Вищевказане є підставою для задоволення позову та застосування до відповідача заходів реагування шляхом повного зупинення роботи приміщень Товариства з обмеженою відповідальністю «НВП «Гран», , розташованого за адресою: вул. Академіка Бутлерова, буд. 8, в Деснянському районі міста Києва - до повного усунення порушень, зазначених в акті перевірки, шляхом знеструмлення електроживлення, закриття всіх виходів з накладенням печаток на вхідні двері.

При цьому, колегія суддів враховує, що застосовані до відповідача заходи реагування матимуть тимчасовий характер, період дії яких, залежить безпосередньо від факту усунення Товариством з обмеженою відповідальністю «НВП «Гран» виявлених порушень.

Крім того, застосовані до Товариства заходи реагування матимуть, також, спонукаючий характер, направлений на забезпечення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки. Також, такі заходи реагування, як повне або часткове зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту - не є санкцією за порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, а є превентивним заходом, який спрямований на недопущення існування невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, викладеною у постанові від 28 лютого 2019 року у справі №810/2400/18.

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні позовних вимог Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві, а тому, рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

При цьому, доводи викладені в апеляційній скарзі спростовують висновки суду першої інстанції та знайшли своє належне підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі, допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального права призвели до неправильного вирішення справи, а тому, оскаржуване рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 317, 321, 322, 325, КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 грудня 2019 року скасувати та прийняти нове рішення.

Адміністративний позов Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві задовольнити.

Застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення роботи приміщень Товариства з обмеженою відповідальністю «НВП «Гран», (, розташованого за адресою: вул. Академіка Бутлерова, буд. 8, в Деснянському районі міста Києва) - до повного усунення порушень, зазначених в акті перевірки, шляхом знеструмлення електроживлення, закриття всіх виходів з накладенням печаток на вхідні двері.

Обов`язок щодо забезпечення виконання судового рішення шляхом опечатування та відімкнення від джерел електроживлення покласти на Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві.

Контроль за виконанням судового рішення щодо усунення усунення Товариством з обмеженою відповідальністю «НВП «Гран» порушень вимог пожежної та техногенної безпеки та погодження термінів усунення порушень за письмовим зверненням суб`єкта господарювання, в тому числі, право відтермінування зупинення експлуатації приміщень, покласти на Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р.

Судді Мельничук В.П.

Федотов І.В.

Повний текст постанови виготовлено 02.03.2020 року.