Справа № 804/7937/16
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2020-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 лютого 2020 року м. Дніпросправа № 804/7937/16

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Малиш Н.І., Шальєвої В.А., секретар судового засідання Лащенко Р.В., з участю відповідача ОСОБА_1 , представника відповідача Іванової Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2016 року в адміністративній справі №804/7937/16 (головуючий суддя у й інстанції Царікова О.В., повний текст рішення складено 15.12.2016 року) за позовом Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,-

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДФС у Дніпропетровській області (далі - позивач) звернувся з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач), в якому просив стягнути податковий борг в сумі 20701.34 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідач має податковий борг у сумі 20701,34 грн., з якого сума податкового боргу з орендної плати з фізичних осіб складає 20584, 52 грн. та з земельного податку з фізичних осіб у розмірі 116, 82 грн.

З метою погашення податкового боргу відповідачу у встановленому порядку 16.02.2016 року надіслано податкову вимогу № 228-23 від 16.02.2016 року на суму податкового боргу 20686.48 грн.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.12.2016 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь державного бюджету суму податкового боргу у розмірі 20701 (двадцять тисяч сімсот одна) грн. 34 коп.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, порушення норм процесуального та матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити позивачу в задоволенні позову.

В судовому засіданні відповідач та представник відповідача підтримали доводи апеляційної скарги.

Представник позивача до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення відповідача та представника відповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що податковий борг з орендної плати з фізичних осіб виник на підставі податкового повідомлення-рішення від 17.07.2015 року № 416-17 на суму 13015,89 грн. та податкового повідомлення-рішення від 10.06.2014 року №7525-15 на суму 7893,99 грн., а також пені за несвоєчасну сплату податкових зобов`язань у розмірі 4,06 грн. Податковий борг з земельного податку виник на підставі податкового повідомлення-рішення від 30.06.2016 року №3454244-09 на суму 116,82 грн.

Відповідачем не сплачені узгоджені податкові зобов`язання в необхідних розмірах у встановлений законом термін. Таким чином, Державною податковою інспекцією у Жовтневому районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області вжиті усі заходи для забезпечення сплати відповідачем податкових зобов`язань, однак добровільного погашення останнім податкового боргу не відбулося.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що на час виникнення спірних правовідносин, відповідач знаходилася на податковому обліку в Державній податковій інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській.

Згідно картки облікового рахунку,станом на час подання позову до суду на 16.11.2016 року, відповідач має податковий борг перед бюджетом з орендної плати з фізичних осіб у сумі 20584,52 грн. та згідно картки облікового рахунку, відповідач має податковий борг перед бюджетом по земельному податку в сумі 116,82 грн.

Позивачем було сформовано та направлено відповідачу податкову вимогу від 16.02.2016 року № 228-23 на суму 20 686,48 грн.

Податковий борг з орендної плати з фізичних осіб виник на підставі податкового повідомлення-рішення від 17.07.2015 року № 416-17 на суму 13015,89 грн. та податкового повідомлення-рішення від 10.06.2014 року №7525-15 на суму 7893,99 грн., а також пені за несвоєчасну сплату податкових зобов'язань у розмірі 4,06 грн.

Податковий борг з земельного податку відповідача виник на підставі податкового повідомлення-рішення від 30.06.2016 року №3454244-09 на суму 116,82 грн.

Вищезазначені податкові повідомлення-рішення відповідачем не оскаржені.

Відповідно до п.п.14.1.175 п.14.1 ст. 14 Податкового Кодексу України, в редакції на час виникнення спірних правовідносин (далі - ПК України) податковий борг - сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності) самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

За приписами п.58.3 ст.58 ПК України, податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його передано посадовій особі такого платника податків під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.

Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її законному представникові або надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого її місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

У разі якщо вручити податкове повідомлення - рішення неможливо через помилку, допущену контролюючим органом, податкове повідомлення - рішення вважається таким, що не вручено платнику податків.

На виконання вимог ст. 59 ПК України позивачем було сформовано та направлено відповідачу податкову вимогу від 16.02.2016 року № 228-23 на суму 20 686,48 грн. за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.7).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач зареєстрована та мешкає з 14.06.1988 року за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.46).

За адресою, по якій позивачем було направлено податкову вимогу знаходиться орендована відповідачем земельна ділянка (а.с.50).

Таким чином, колегія суддів зазначає, так як податкова вимога не вручена відповідачу через помилку, допущену контролюючим органом, то грошове зобов`язання не є узгодженим та в силу пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України не може вважатися податковим боргом.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що вимога позивача про стягнення податкового боргу не грунтується на вимогах закону та не може бути задоволена.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи наведене в сукупності та виходячи із встановлених судом обставин, оцінивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243,272, 286, 308, 315, 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2016 року в адміністративній справі №804/7937/16 за позовом Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу скасувати.

В задоволенні позову Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу відмовити.

Вступна та резолютивна частини постанови складені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 19 лютого 2020 року, в повному обсязі постанова складена 28 лютого 2020 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - суддя С.В. Білак

суддя Н.І. Малиш

суддя В.А. Шальєва