Справа № 1940/1930/18
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2020-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2020 рокуЛьвівСправа № 1940/1930/18 пров. № 857/12785/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Іщук Л.П., Кухтея Р.В.,

за участю секретаря судового засідання Лутчин А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2019 року, прийняте суддею Мандзій О.П. о 12 годині 48 хвилині у місті Тернополі, повний текст складений 30.09.2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, приватне агропромислове підприємство «Білобожницьке» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом про визнання протиправними дій Чортківського ОУПФУ в Тернопільській області щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах та зобов`язання призначити пенсію за віком на пільгових умовах з часу настання права на таку пенсію з 10.04.2018 року.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2019 року позов задоволено.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що обставини про відсутність достатнього пільгового стажу за Списком №2, на які посилається відповідач у рішенні Чортківського ОУПФУ в Тернопільській області, оформленого протоколом №72 від 10.08.2018 року, яким відмовлено у призначенні пенсії, спростовуються рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 05.02.2019 року, яке набрало законної сили 26.06.2019 року за наслідками апеляційного перегляду в адміністративній справі №500/2466/18.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ГУПФУ в Тернопільській області подала апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення із невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи та із неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що оскільки Аграрно акціонерне товариство ім. Лесі Українки, куди з 19.04.1984 року позивача було прийнято на посаду газоелектрозварником ліквідоване без правонаступників, то підтвердження права на пенсію по віку на пільгових умовах здійснюється відповідно до Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.

Подібного, виходячи із матеріалів справи, підтвердити неможливо. Крім того, матеріалами атестації робочих місць за період роботи як в Аграрно акціонерному товаристві ім. Лесі Українки, та і в агропромисловому підприємстві «Білобожницьке» позивачем не подавалися.

Просить скасувати постанову суду та ухвалити нову, якою відмовити в задоволенні позову.

ОСОБА_1 у відзиві зазначає, що в апеляції не зазначено, що відмова відповідача була оскаржена до суду та суди позов задовольнили. Рішення набрали чинності та наявні у матеріалах справи. Зобов`язано відповідача зарахувати ОСОБА_1 стаж з 19.04.1984 року по 20.07.1997 року за Списком №2. Отже, пільгового стажу у позивача є 13 років 3 місяці при необхідному 12 років 6 місяців.

В судове засідання для розгляду апеляційної скарги учасники справи не прибули, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, а тому відповідно до ч.4 ст.229, ст.313 КАС України апеляційний суд ухвалив розгляд апеляційної скарги здійснити за відсутності учасників справи та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд в повній мірі дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 протягом трудової діяльності працював газоелектрозварником, що підтверджується відомостями трудової книжки колгоспника НОМЕР_1 від 25.04.1984 року (а.с.13-14).

Згідно записів трудової книжки 19.04.1984 року ОСОБА_1 прийнятий на роботу газоелектрозварником в колгосп імені Лесі Українки, який з 21.01.1992 року перейменовано у Аграрно-акціонерне господарство імені Лесі Українки, яке 29.02.2000 року перейменовано у ПАП «Білобожницьке», 31.12.2005 року позивач звільнений з роботи.

Враховуючи загальний стаж роботи та вказаний вище стаж роботи на посаді газоелектрозварника, що підтверджується записами трудової книжки, позивач звернувся із заявою до Чортківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Рішенням Чортківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, оформленого протоколом №72 від 10.08.2018 року, відмовлено в призначенні пенсії, так як відсутній достатній пільговий стаж за Списком №2 (а.с.15-17), посилаючись на незарахування до такого періоду роботи з 01.04.1985 року по 01.04.2000 року Комісією з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області (а.с.15-17).

В силу приписів ч.1 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно п.2 ч.2 ст.144 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Суд першої інстанції вірно звернув увагу на те, що відповідно до вказаних норм права, обов`язковими умовами для набуття громадянином права на пенсію на пільгових умовах є в сукупності: досягнення 55 років; наявність страхового стажу роботи не менше 30 років; наявність стажу роботи на роботах із шкідливими і важкими умовами праці - за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України - не менше 12 років 6 місяців; зайнятість на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 повний робочий день; шкідливі і важкі умови праці визначені за результатом атестації робочого місця.

Судом встановлено, що рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 05.02.2019 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.06.2019 року в адміністративній справі №500/2466/18 визнано протиправними дії Головного УПФУ в Тернопільській області щодо незарахування ОСОБА_1 стаж роботи на посаді за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах; зобов`язано ГУПФУ в Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 стаж роботи з 19 квітня 1984 року по 20 липня 1997 року за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відтак, як вбачається із зазначеного вище судового рішення позивачу зараховано стаж роботи з 19 квітня 1984 року по 20 липня 1997 року за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Суд звертає увагу, що зарахований за судовим рішення пільговий стаж становить понад 12 років та 6 місяців.

Відтак, враховуючи досягнення позивачем 55 років, наявність у нього страхового стажу роботи не менше 30 років, наявність у нього стажу роботи на роботах із шкідливими і важкими умовами праці - за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України - не менше 12 років 6 місяців та зайнятість на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 повний робочий день, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про наявність законних та обґрунтованих підстав для задоволення позовних вимог шляхом зобов`язання відповідача призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 з часу настання права на таку пенсію 10.04.2018 року.

Апеляційний суд при прийнятті даного рішення також застосовує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в п. 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії», заява № 303-A, п. 29).

Судові витрати розподілу не підлягають з огляду на результат вирішення апеляційної скарги та виходячи з вимог ст. 139 КАС України.

Отже, доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до правильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області залишити без задоволення, рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2019 року у справі №1940/1930/18 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді Л. П. Іщук
Р. В. Кухтей
Повне судове рішення складено 03.03.2020 року.