Справа № 160/3336/19
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2020-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 лютого 2020 року м. Дніпросправа № 160/3336/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Олефіренко Н.А., Шальєвої В.А., секретар судового засідання - Лащенко Р.В., за участю представника позивача - Богдан Л.М., представника відповідача - Крейса Л.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Дніпропетровської митниці ДФС

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.08.2019 року в адміністративній справі №160/3336/19 (головуючий суддя у 1 інстанції Жукова Є.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КРИВБАСІМПЕКС"

до Дніпропетровської митниці ДФС

про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "КРИВБАСІМПЕКС" звернулося до суду з позовом до Дніпропетровської митниці ДФС, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просило визнати протиправним та скасувати рішення Дніпропетровської митниці ДФС України від 01.03.2019 р. №UА110080/2019/100008/1 про коригування митної вартості товарів та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА110080/2019/00037.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що заявлена митна вартість товару підтверджується необхідними супроводжуючими документами, а отже, підстави для коригування заявленої митної вартості відсутні. Також оскаржуване рішення Дніпропетровської митниці ДФС є протиправним, оскільки, воно прийняте з порушенням норм чинного законодавства, без дотримання основних принципів митного регулювання: законності та визнання рівності і правомірності інтересів усіх суб`єктів господарювання.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.08.2019 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Дніпропетровської митниці ДФС України від 01.03.2019 р. № UA 110080/2019/100008/1 про коригування митної вартості товарів та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA 110080/2019/00037. Стягнуто судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань Дніпропетровської митниці ДФС України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КРИВБАСІМПЕКС" з оплати судового збору у розмірі 1921,00грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, невірної правової оцінки обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову у задоволені позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що за результатами перевірки документів та відомостей (формато - логічний контроль), наданих до митного оформлення за МД від 27.02.2019 року №UA110080/2019/001758, проведеної у спосіб та з урахуванням положень ст. 37 МК України, виявлено розбіжності та відсутність відомостей:

- в рахунку №S0267785 від 22.01.2019 року зазначено, що товар №3 «зеркало 4.00 S3 22500х3210 мм» 168 листів має загальну кількість 1214,64кв.м., при обчислені параметрів довжини, ширини та кількості листів дзеркал буде значення 1213,38 кв.м, що не співпадає зі значенням 1214,64кв.м., зазначених в рахунку №S0267785 від 22.01.2019 року, оскільки вартість товару розраховується за кВ.м. то числове значення вартості товару 357947,1 рос.руб відрізняється від зазначеного 358318,8 рос.руб в даному рахунку;

- за даними, що містять надані декларантом документи, зокрема, договір 261/GSR-UA/2018 від 25.09.2018 року, оплата за товар повинна була відбутися 28.01.2019 року, проте до митного оформлення такого документу не надано.

З огляду на встановлені розбіжності, відповідачем декларанту надіслано електронне повідомлення про необхідність надати (за наявності) додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості, проте листом від 01.02.2019 року б/н позивачем проінформовано про відсутність можливості надати будь-які інші додаткові документи та прохання завершити митне оформлення товару.

В подальшому на підставі ч. 7-9 ст.55 МК України позивач з урахуванням рішення про коригування митної вартості товарів оформив товар за МД від 01.03.2019 року №UA110080/2019/001808 під гарантійні зобов`язання та листом від 27.03.2019 року №0327-1 надіслав документи щодо оплати вартості товару. Разом з тим, з поданих документі слідує, що оплата за товар відбулася 28.02.2019 року, в той час як граничний строк оплати повинен був бути до 28.01.2019 року.

Таким чином, через відсутність в поданих документах усієї необхідної інформації щодо заявленої митної вартості товару та не надання на вимогу митного органу необхідних документі для підтвердження митної вартості товару, у відповідача були відсутні підстави для застосування основного методу визначення митної вартості товарів, що імпортуються, - за ціною договору, і митна вартість імпортованого товару була визначена ним за резервним методом відповідно до положень ст.64 МК України.

В відзиві на апеляційну скаргу позивач просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Представник позивача у судовому засіданні просив відмовити у задоволені апеляційної скарги.

Представник відповідача у судовому засіданні просив задовольнити апеляційну скаргу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи представника позивача, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 25 вересня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "КРИВБАСІМПЕКС" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Гардиан Стекло Рязань" (продавець) укладено договір поставки №261/GSR-UA/2018, за умовами якого продавець передає покупцю, а покупець приймає у продавця товар відповідно до умов цього договору. Кожна угода купівлі-продажу товару підлягає попередньому оформленню у вигляді замовлення на покупку, яке направляється покупцем продавцю. Кожне замовлення повинно містити дані про асортимент замовленого товару, необхідну кількість вказаного товару, а також інші необхідні специфікації.

22 січня 2019 року позивачем було направлено продавцю замовлення на навантеження № 1 скла у кількості 34 ящиків, а саме: скло ClimaGuard X товщиною 4 мм. розміром 2250x3210 мм - у кількості 28 ящиків, дзеркало S3 товщиною 4 мм. розміром 2250x3210 мм - у кількості 6 ящиків.

Вказане замовлення було підтверджено продавцем шляхом надання 22 січня 2019 року рахунку № S0267785. відповідно до якого продавець взяв на себе зобов`язання поставити 28 лютого 2019 року товар згідно із замовленням загальною кількістю 6 882,96 кв.м на загальну суму 1 512 226.80 російських рублів.

В цьому рахунку також вказувалася ціна за квадратний метр кожного виду товару:

- скло ClimaGuard N товщиною 4 мм. розміром 2250x3210 мм. 28 ящиків (756 листів. 5 465.88 кв.м) - 205.00 російських рублів за квадратний метр;

- флоат скло прозоре МІ товщиною 4 мм, розміром 2250x3210 мм. 28 листів (202.44 кв.м) - 165.00 російських рублів за квадратний метр;

- дзеркало S3 товщиною 4 мм. розміром 2250x3210 мм. 6 ящиків (168 листів. 1 214.64 кв.м) - 295,00 російських рублів за квадратний метр.

23 січня 2019 року сторонами погоджено додаткову угоду № 3 до договору поставки №261/GSR-UA/2018, згідно з якою узгоджено сторонами надати ТОВ "Крівбасімпекс" відстрочку платежу строком до 30 днів від дати митної декларації.

В лютому 2019 року, на виконання узгодженої поставки продавцем здійснено поставку 6 882.96 кв.м скла загальною вартістю 1 512 226.80 російських рублів, що відповідає узгодженій договірній вартості.

З метою здійснення митного оформлення партії отриманого товару, що постачався згідно з вище вказаним договором поставки, ТОВ "Кривбасімпекс" подано до Дніпропетровської митниці ДФС України митну декларацію № UA110080//2019/001758 від 27.02.2019 року, у якій декларантом визначено загальну вартість товару 1512 226,80 російських рублів. Митна вартість товару визначена позивачем за основним методом, тобто за ціною, що передбачена договором.

Для підтвердження заявленої митної вартості товару під час проведення митного контролю та митного оформлення позивачем разом з МД надано наступні документи:

1. Рахунок-фактура (інвойс) №80267785 від 22.01.2019 року;

2. Накладна УМВС №26685793 від 01.02.2019 року;

3. Декларація про походження товару №80267785 від 22.01.2019 року;

4. Зовнішньоекономічний договір №261 /О8Я-иА/2018 від 25.09.2018 року;

5. Доповнення до зовнішньоекономічного договору додаток №17 від 22.01.2019 року та додаткову угоду №3 від 23.01.2019 року;

6. Сертифікат РОСС ІШ.С313.Н20542 від 03.03.2017 року;

7. Опис б/н від 22.01.2019 року;

8. Копія митної декларації країни відправлення №10116070/010219/0002438 від 01.02.2019 року.

За результатами перевірки документів та відомостей (формато-логічний контроль), наданих до митного оформлення за МД від 27.02.2019 року № № UA 110080/2019/001758, проведеної у спосіб та з урахуванням положень статті 337 МКУ виявлено наступні розбіжності та відсутність відомостей:

- в рахунку №80267785 від 22.01.2019 року зазначено, що Товар №3 "зеркало 4.00 БЗ 22500x3210 мм" 168 листів має загальну кількість 1214,64 кв.м, при обчисленні параметрів довжини, ширини та кількості листів дзеркал буде значення 1213,38 кв.м, що не співпадає зі значенням 1214,64 кв.м, зазначених в рахунку №80267785 від 22.01.2019 року, оскільки вартість товару розраховується за кв.м то числове значення вартості товару (357947,1 рос. руб) відрізняється від зазначеного (358318,8 рос. руб) в даному рахунку.

- відповідно до п 1.1 договору 261/О8ІІ- UA /2018 від 25.09.2018 року кожна угода купівлі- продажу товару підлягає попередньому оформленню у вигляді замовлення на купівлю ("Замовлення") направленого Покупцем Продавцю. Кожне замовлення повинно містити дані про асортимент замовленого товару, необхідна кількість замовленого товару, а також будь - які інші необхідні специфікації. Пунктом 1.2 договору 261 /GSR-.UA/2018 від 25.09.2018 року зазначено, що продавець зобов`язаний поставити товар згідно замовлення і по ціні, підтвердженої продавцем замовлення шляхом надання рахунку на оплату та/або підтвердження замовлення та/або рахунку ( далі "Підтвердження") покупцю, або якщо Продавець здійснює доставку товару.

- у п. 4.1 договору 261/О8ІІ-иА/2018 від 25.09.2018 року зазначено, якщо інше прямо не визначено Сторонами по даному договору в письмовому вигляді, товар оплачується в термін зазначений в інвойсі, але в будь-якому випадку до відвантаження товару зі складу продавця. У випадку письмової згоди продавця, можлива відстрочка платежу на термін до 10 днів від дати рахунку - фактури у вигляді виставленого продавцем рахунку з зазначенням таких умов оплати відповідно п.4.2 цього договору. Пунктом 1 додаткової угоди №3 до договору 261/0811-11А/2018 від 25.09.2018 зазначено, що для відвантаження по рахунку 80267785 надати відстрочення платежу терміном до 30 днів від дати митної декларації, але не зазначено саме від якої митної декларації надати відстрочення. В рахунку №80267785 від 22.01.2019 зазначено, що передоплата за 2 дні до відвантаження та дата платежу до 28.01.2019. Також в рахунку зазначено, що "Оплата даного рахунку передбачає згоду з умовами доставки та товару зазначеного в ньому, товар відпускається по факту отримання грошей на р/р".

В зв`язку з цим Дніпропетровською митницею в рамках проведення консультацій з метою обґрунтування вибору методу визначення митної вартості, зобов`язано позивача протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) якщо рахунок сплачено. - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

2) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару:

3) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

4) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

Позивачем листом від 01.03.2019 року Б/Н проінформовано митницю про відсутність можливості на теперішній час надати будь-які інші додаткові документи та прохання завершити митне оформлення товару.

01.03.2019 року службовою особою Дніпропетровської митниці ДФС видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA110080/2019/00037.

Зазначеною карткою митним органом відмовлено в прийнятті поданої для митного оформлення митної декларації від 27.02.2019 року № UА110080//2019/001758 та прийнято рішення від 01.03.2019 року про коригування митної вартості товарів N21A110080/2019/100002/1, де зазначено, що митну вартість Товару не може бути визначено за ціною договору (контракту) у зв`язку з тим. що під час контролю правильності визначення митної вартості було встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності та не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості (п. З ст. 53 МКУ).

В подальшому відповідачем здійснено коригування митної вартості, визначивши митну вартість товару № 3 (дзеркало БЗ) за другорядним методом у сумі 70.6046 російських рублів/кг (джерелом взято ЕМД від 20.12.2018 року № 17.4400030/2018/025154).

В результаті коригування митна вартість зазначеного товару збільшилась та склала 831863.40 російських рублів, що на 473 544.70 російських рублів більше заявленої декларантом вартості.

З метою підтвердження митної вартості, в зв`язку з тим, що підготовка документів, які було зобов`язано Дніпропетровською митницею подати, займало певний час, 28.03.2019 року позивачем надано відповідачу додаткові документи, у тому числі:

- платіжне доручення в іноземній валюті № 25 від 19.02.2019 року, що підтверджує оплату вартості товару у сумі, вказаній у договорі поставки;

- лист від імпортера про систему розрахунків площі та вартості скла, дзеркал у вивантажувальних документах;

- лист імпортера про відмову надання прас-листів:;

- експертний висновок ДП "Держзовнішінформ" про цінову експертизу листового дзеркала, згідно з яким встановлено, що контрактна (дійсна) вартість отриманого товару відповідає договірній;

- ВМД № UА 12080/2019/000436 від 08.01.2019 року.

Разом з тим, подані документи не прийняті митним органом до уваги.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 Митного кодексу України (далі - МК України), митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч.1 ст.50 Митного кодексу України відомості про митну вартість товарів використовуються для: 1) нарахування митних платежів; 2) застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; 3) ведення митної статистики; 4) розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Згідно з ч.1 ст. 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Суд зазначає, що ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України містить вичерпний перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення. До них відносяться: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

За правилами ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України, у разі якщо зазначені документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Таким чином, право митного органу на витребування додаткових документів не є абсолютним, а виникає за наявності хоча б однієї з таких підстав: надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Суд зауважує, що зазначена позиція кореспондується позиції Верховного Суду, викладеній в постанові Верховного Суду від 23.04.2019 р. у справі №810/1479/16 (адміністративне провадження №К/9901/14257/18), в якій зазначається, що Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 (визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів) і 60 (визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів) Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 (визначення митної вартості на основі віднімання вартості) Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 (визначення митної вартості товарів на основі додавання вартості (обчислена вартість) Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Частинами другою та третьою статті 58 Митного кодексу України передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.

Відповідно до частин четвертої п`ятої статті 58 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

З наведеним висновком кореспондуються положення п. 2 ч. 5 ст. 54 Митного кодексу України, за змістом якої Відповідач має право письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості лише у випадках, встановлених цим Кодексом.

Статтею 54 МК України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом.

Відповідно до ч.3 ст. 54 МК України, за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Згідно з ч. 1 ст. 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Відповідно до ч.ч. 2-8 ст. 57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Частиною 7 ст. 54 МК України передбачено, що у разі, якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Щодо посилань відповідача про неможливість перевірки достовірності декларування транспортних витрат (фрахт контейнерів), слід зазначити, що відповідно до Інкотермс 2010 DAP ("Поставка в пункті" вказана назва пункту призначення) означає, що продавець виконав свої зобов`язання щодо поставки, коли він надав покупцеві товар, випущений в митному режимі експорту та готовий до розвантаження з транспортного засобу, який прибув в зазначений пункт призначення. Згідно базису поставки DAP Інкотермс 2010 продавець зобов`язаний оплатити витрати і фрахт, необхідні для доставки товару в зазначений пункт призначення, виконати експортне митне оформлення для вивезення товару з оплатою експортних мит і інших зборів у країні відправлення, однак продавець не зобов`язаний виконувати митні формальності для ввезення товару, сплачувати імпортні мита або виконувати інші імпортні митні процедури при ввезенні.

Таким чином, поставка товару на умовах DAP зобов`язує продавця оплатити витрати перевезення товару до названого місця призначення, забезпечити страхування на користь покупця та забезпечення здійснення митного оформлення товару при експорті.

З урахуванням вказаного поставка товару на умовах DAP передбачає, що у фактурну вартість товару вже включені виграти, які впливають на митну вартість товару (в тому числі перевезення), тому для цілей визначення митної вартості товару ця вартість не потребує коригування.

Відтак, додаткові витрати на транспортування товару ТОВ "Кривбасімпекс" не понесло.

Щодо доводів відповідача про розбіжності при обчисленні параметрів довжини, ширини та кількості листів дзеркал, то можливі погрішності допустимі та пояснюються особливостями обрахунку площі дзеркал та скла, при врахування розмірів конкретного листа дзеркала або скла, та загальної кількості придбаного дзеркального полотна. Наведене підтверджується розрахунком продавця товару, ТОВ "Гардиан Стекло Рязань", приклад якого наведений у листі про систему розрахунку площі та вартості скла, дзеркал у відвантажувальних документах, копія якого надавалася декларантом митниці 27.03.2019 року.

Також слід зазначити, що визначення відповідачем митної вартості за другорядним резервним методом ґрунтується на раніше визначеній митним органом митній вартості товару за МД від 20.12.2018 року № UА 400030/2018/025154 - 70,6046 рос.руб/кг.

При цьому, відповідно до цієї митної декларації, по-перше, різна країна походження товару: відправник товару - резидент Польщі, а не Російської Федерації; по- друге, місце призначення - м.Хмельницький, а не м.Кривий Ріг; по-третє, товар має різне походження: товар, заявлений в поданій позивачем митній декларації - дзеркало БЗ товщиною 4 мм, розміром 2250x3210 мм. а у взятій за основу визначення митної вартості товару відповідачем МД - дзеркала зовсім інших розмірів, без зазначення марки, товарного знаку, товщини, і по-п`яте, поставка по МД № UА 400030/2018/02515420 здійснена 20 грудня 2018 року, а спірна поставка за рахунком 80267785 від 22.01.2019 року здійснена 27 лютого 2019 року, тобто через два місяці.

Колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, що в супереч ч. 4 ст. 268 МК України, при дослідженні відповідачем ціни на ідентичні товари, виходячи з наявної у митниці інформації про вартісний рівень цін на такі товари, митницею не досліджувались всі вище наведені співставні умови поставок. Відповідач визначав рівень цін на ідентичні товари лише виходячи із таких критеріїв, як співставне найменування товару. При цьому, не досліджувалося не менш головних критеріїв (комерційних умов), які впливають на визначення ціни товару, як: виробник, країна походження, умови поставки, частота та періодичність поставок, наявність тривалих договірних відносин, обсяг поставок, терміни поставок з врахуванням часу подання замовлення, умови оплати, наявність сезонних знижок, а тому визначення митної вартості товару лише на підставі показників рівня цін на ідентичні товари лише виходячи із таких показників, як співвставне найменування товару є не припустимим, оскільки відповідач не дослідив інших комерційних умов поставок, що обумовлені вище.

Також приймаючи рішення про коригування митної вартості імпортованого позивачем товару за другорядним методом 2 г (резервний), митний орган не вказав, яким чином митна вартість товару була визначена саме в такому розмірі, які складові вплинули на формування такої вартості, та не наведено жодних розрахунків, за якими митним органом було визначено таку вартість товару, що є порушенням статті 55 Митного кодексу України, що свідчить про недоведеність відповідачем обставин, які б викликали обгрунтовані сумніви в достовірності проведеного декларантом ТОВ "Кривбасімпекс" розрахунку митної вартості товару за ціною договору, а інших обставин, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товару Відповідачем не наведено, тобто основні документи містили всі необхідні числові дані, необхідні для визначення вартості, зазначеної в митній декларації.

Факт невоєчасного подання декларантом додаткових документів без належного обґрунтування відповідачем, що вони можуть усунути сумніви спірних відомостей, не можуть слугувати підставою для відмови в митному оформленні товару.

Відносно надання документу про оплату за товар від 28.02.2019 року, в той час як граничний строк оплати був до 28.01.2019 року, то ця обставина не може бути підставою для коригування митної вартості товарів, оскільки 23 січня 2019 року було погоджено додаткову угоду №3 до договору поставки №261/GSR-UA/2018, згідно з якою узгоджено сторонами надати позивачу відстрочку платежу строком до 30 днів від дати митної декларації.

Приписами ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України встановлено правило, за яким митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю, виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів.

Відповідно до ч. 3 ст.53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, подані для підтвердження митної вартості товару, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: для підтвердження митної вартості товару.

На підставі аналізу наведених норм слідує, що законом чітко встановлено умови, за наявності яких у відповідача виникає право на застосування таких повноважень, як витребування додаткових документів та відмова у митному оформленні за заявленою декларантом митною вартістю товарів.

Такою імперативною умовою є наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів.

На думку законодавця, сумніви є обґрунтованими, якщо документи: містять розбіжності; наявні ознаки підробки; не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відтак, приписи вказаних статей зобов`язують відповідача зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, відповідач повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Проте, відповідачем не було вказано, які саме підстави дають обґрунтовану можливість вважати, що заявлено неповні чи/або недостовірні відомості до митної вартості товару, зокрема не вказано які саме складові митної вартості є непідтвердженими, а також не зазначено чому саме з документів, які було подано декларантом, неможливим є встановлення даних складових.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи та правильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321,322, 327, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дніпропетровської митниці ДФС на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.08.2019 року в адміністративній справі №160/3336/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КРИВБАСІМПЕКС" до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.08.2019 року в адміністративній справі №160/3336/19 - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини постанови складені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 26 лютого 2020 року, в повному обсязі постанова складена 02 березня 2020 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - суддя С.В. Білак

суддя Н.А. Олефіренко

суддя В.А. Шальєва