Справа № 826/6491/18
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2020-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позову без розгляду

02 березня 2020 року м. Київ№ 826/6491/18
Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Бояринцева М.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі у місті Києві за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві про зобов"язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Регіональне відділення Фонду державного майна України по місту Києву (далі - позивач) з позовом до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (далі - відповідач та/або ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві/контролюючий орган), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві (далі - третя особа) та просить суд зобов`язати Державу податкову інспекцією у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві перерахувати загальну суму 9716,58 грн. до відповідного Державного бюджету України: одержувач: - ВДК у Шевченківському районі міста Києва, код 26077968, банк одержувача - ГУДК в м. Києві, р/р 0011, МФО 820019, КЕКД 22080300, назва - за оренду іншого державного майна та стягнути на користь позивача сплачений ним судовий збір.

Мотивуючи позовні вимоги позивач зазначає, що кошти у розмірі 9716,58 грн. є заборгованістю ТОВ «Агентство Експрес» згідно рішення Господарського суду міста Києва від 29.09.2010 року №36/353, проте відповідачем та Шевченківським районним відділом Державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві не були зараховані на вірний рахунок Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, у якому останній просить відмовити в задоволенні адміністративного позову.

Представником третьої особи відношення до позову не висловлено, заяв та клопотань до суду не надходило.

Справа вирішується на підставі наявних в ній документів.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 29.09.2010 року у справі №36/353 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агенство Експрес» на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву заборгованість у розмірі 9716,58 грн.

15.11.2010 року Господарським судом міста Києва видано наказ №36/353.

12.04.2012 року Шевченківським районним відділом Державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 15.11.2010 року №13/353 на підставі пункту 8 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження».

Як стверджує позивач грошові кошти у розмірі 9716,58 грн. на його рахунок не поступали, з огляду на що ним неодноразово скеровувались листи до виконавця з метою перерахування відповідних коштів на вірні рахунки Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву.

Не отримавши результат від зазначених вище дій, позивач листом від 22.02.2016 року звернувся до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві №30-10/1855 у якому просив повідомити чи надходили грошові кошти на депозитний рахунок ДПІ та чи не були вони повернуті до ВДВС Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві, як помилково зараховані.

Листом від 16.03.2016 року №7856/10/26-59-07-0125-28 (вх. 2859 від 21.03.2016 року) відповідач повідомив Регіональне відділення Фонду державного майна України по місту Києву про те, що на розрахунковий рахунок НОМЕР_1 надішли кошти згідно платіжних доручень від 30.03.2012 року №U381767 в сумі 9716,58 грн. та від 30.03.2012 року №U381772 в сумі 14575, 68 грн., які обліковуються в інтегрованій картці платника «Умовний платник».

Приймаючи до уваги те, що кошти у розмірі 9716,58 грн. так і не були зараховані на рахунок Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву останній звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Проаналізувавши обставини справи суд дійшов до висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду з підстав пропуску строку звернення позивача до адміністративного суду, мотивуючи це наступним.

Згідно положень частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється, зокрема, шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч. 2 ст. 122 КАС України).

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч. 3 ст. 122 КАС України).

Відповідно до положень частини 3 статті 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Положеннями пункту 8 частини 1 статті 240 передбачено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Згідно частини 3 статті 240 КАС України про залишення позову без розгляду суд постановляє ухвалу. Ухвала суду про залишення позову без розгляду може бути оскаржена.

Аналіз наведених норм процесуального закону дає суду підстави стверджувати, що адміністративний позовом може бути поданий в межах шестимісячного строку, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому, недотримання строків звернення до адміністративного суду має своїм наслідком залишення позовної заяви без розгляду, у тому числі після відкриття провадження в адміністративній справі.

Аналогічні положення щодо строків звернення до адміністративного суду та наслідки їх пропуску були врегульовані положеннями статей 99, 100, 155 КАС України у редакції, що діяла до 15.12.2017 року.

Судом встановлено, що з адміністративним позовом позивач звернувся 20.04.2018 року шляхом подання останнього засобами поштового зв`язку.

Між тим, про обставини неперерахування грошових коштів у розмірі 9716,58 грн. йому достеменно стало відомо із листа Державної податкової інспекції у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві від 16.03.2016 року №7856/10/26-59-07-0125-28, який надійшов до Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву 21.03.2016 року вх. 2859.

Тобто, саме з 21.03.2016 року слід обраховувати строк на звернення до адміністративного суду із даним адміністративним позовом.

Враховуючи шестимісячний строк звернення до суду, останній сплив 22.09.2016 року, у той час коли адміністративний позов поданий 20.04.2018 року.

Суд враховує обставини того, що по суті не здійснення перерахування грошових коштів у розмірі 9716,58 грн. є триваючими, проте, вважає, що не вчинення протягом 395 робочих днів Регіональним відділенням Фонду державного майна України по місту Києву дій щодо подання відповідної позовної заяви та очікування ним вчинення дії щодо перерахування відповідачем таких коштів не свідчить про відсутність обставин пропуску ним строку звернення до адміністративного суду.

З урахуванням вказаного суд констатує, що Регіональним відділенням Фонду державного майна України по місту Києву пропущено шестимісячний строк звернення до адміністративного суду.

Разом з цим, згідно пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 11.09.1997 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

Відповідно до пункту 46 рішення Європейського суду з прав людини справа «Устименко проти України (заява №32053/13) (остаточне 29.01.2016) право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-Х).

Поряд з цим, згідно п. 41 Європейського суду з прав людини справа «Пономарьов проти України» (заява №3236/03) від 03.04.2008 суд вказав наступне: «…правова система багатьох країн - членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обгрунтувані підстави. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є обмеженими. Від суддів вимагається вказувати підстави. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata..».

Враховуючи вищенаведене, судом в ході розгляду справи не встановлено обставин, які б свідчили про поважність причин пропуску строку звернення до суду, у той час коли, матеріали справи свідчать про недотримання позивачем строків звернення до суду, а відтак наявні підстави для залишення позовної заяви Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про зобов`язання вчинити певні дії без розгляду.

Додаткового суд вважає за необхідне звернути увагу позивача, що повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені здійснюється у відповідності до Порядку інформаційної взаємодії Державної фіскальної служби України, її територіальних органів, Державної казначейської служби України, її територіальних органів, місцевих фінансових органів у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені, який затверджений наказом Міністерства фінансів України від 11.02.2019 року №60, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 08.04.2019 року за №370/33341 та Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, який затверджений наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2017 року №787, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 року за №1650/24185.

Керуючись статтями 122, 123, пунктом 8 частини 1 статті 240, 248, 256, 262, 263, 293 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву (01032, м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, б. 50-Г, ) до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (04107, м. Київ, вул. Баггоутівська, б. 26, ), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, б. 110) залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України.

Суддя М.А. Бояринцева