Справа № 484/242/20
Суддя: Хемич О. Б.
Дата ухвалення: 2020-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРВОМАЙСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №484/242/20
Провадження №2-а/484/20/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2020 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді - Хемич О.Б.,

за участю секретаря судового засідання - Богульської М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 3 роти УПП в Житомирській області, старшого лейтенанта поліції, Оваденка Василя Юрійовича, третя особа: УПП в Житомирській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

встановив:

В провадженні Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 3 роти УПП в Житомирській області, старшого лейтенанта поліції, Оваденка Василя Юрійовича, третя особа: УПП в Житомирській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача:

В обґрунтування позовної заяви ОСОБА_1 посилається на те, що відносно нього відповідачем було накладено адміністративне стягнення за ст. 121 ч.1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340 гривень за не виконання вимог п. 31.4.7 е) ПДР України (відсутність передбачених конструкцією грязезахисних фартухів і бризковиків).

З інкримінованим правопорушенням позивач не згодний, оскільки, вказаного правопорушення не вчиняв, так як відповідно до конструкції та технічних характеристик транспортного засобу марки «RENAULT MAGNUM 440.19» не передбачено наявність грязезахисних фартухів та бризковиків, про що він пояснював інспектору.

Просить постанову про накладення адміністративного стягнення ЕАЛ № 1984272 від 16.01.2020 року скасувати, а провадження по адміністративній справі закрити.

Представник відповідача - у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву не подав.

Заяви (клопотання) учасників справи:

Позивач - 02.03.2020 року подав заяву про розгляд справи без його участі (а.с. 22).

Процесуальні дії суду по справі:

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 28.01.2020 року адміністративну позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення її недоліків (а.с. 13).

06.02.2020 року позивачем на виконання вищевказаної ухвали суду було надано через канцелярію суду уточнену позовну заяву.

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 25.02.2020 року відкрито провадження та призначено судове засідання на 02.03.2020 року (а.с.18);.

В судове засідання 02.03.2020 року:

позивач - ОСОБА_1 не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений за номером телефону, що підтверджується телефонограмою від 26.02.2020 року (а.с. 20). Подав заяву про розгляд справи без його участі (а.с. 22).

відповідач - інспектор 1 батальйону 3 роти УПП в Житомирській області, старший лейтенант поліції, Оваденко В.Ю. не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений за номером телефону, що підтверджується телефонограммою від 28.02.2020 року (а.с. 21), та на електронну адресу. Причини неявки суду не відомі. Заяв та клопотань не надходило.

представник третьої особи - УПП в Житомирській області Департаменту патрульної поліції не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся на електронну адресу. Причини неявки суду не відомі. Заяв та клопотань не надходило.

Відповідно до ст. 268 КАС України у справах, визначених, зокрема ст. 286 КАС України, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку. Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду. Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин:

Судом встановлено, що 16.01.2020 року старшим лейтенантом поліції УПП в Житомирській області Оваденком В.Ю. відносно позивача ОСОБА_1 складено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 1984272 від 16.01.2020 року за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 КУпАП, зафіксованого не в автоматичному режимі, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с.3).

В даній постанові відповідач вказав, що 16.01.2020 року о 16:48 годині, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки «RENAULT MAGNUM 440.19», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на 152 км траси «Київ-Чоп», у якого були відсутні грязезахисні фартухи і бризковики, чим порушив вимоги п. 31.4.7 е) ПДР України.

Позиція суду та оцінка доводів учасників справи:

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів влади.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до положень статті 1 КУпАП основним завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з ст. 6 Закону України "Про Національну поліцію" поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про Національну поліцію" під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію "поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно з частиною 5 статті 14 Закону України "Про дорожній рух" учасникам дорожнього руху ставиться в обов`язок знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" визначається Правилами дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. №1306 (із змінами та доповненнями).

Згідно з п. 1.1. ПДР, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п. 1.9. ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Як вбачається з матеріалів справи, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесенні постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 1984272 від 16.01.2020 року, інспектором 1 батальйону 3 роти УПП в Житомирській області Оваденко В.Ю. встановлено, що 16 січня 2020 року приблизно о 16:48 годині, на 152 км траси «Київ-Чоп», водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки «RENAULT MAGNUM 440.19», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на якому були відсутні грязезахисні фартухи та бризковики, які передбачені конструкцією транспортного засобу, чим порушив вимоги п. 31.4.7 е) ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З аналізу наведеної норми слідує, що відповідальність за ч. 1 ст. 121 КУпАП настає у разі керування водієм транспортним засобом, що має технічні несправності, з якими, відповідно до встановлених правил, експлуатація його забороняється.

Притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП відбулося через порушення, на думку відповідача, позивачем п. 31.4.7 (е) ПДР України, оскільки позивач керував транспортним засобом, у якого були відсутні грязезахисні фартухи та бризковики.

Пунктом 31 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. N 1306, встановлені вимоги до технічного стану транспортних засобів та їх обладнання.

Приписами п.п. 31.4 п. 31 ПДР України передбачено, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності визначених цим пунктом технічних несправностей і невідповідності визначених цим пунктом вимогам.

У наведеному пункті Правил дорожнього руху викладений перелік технічних несправностей транспортних засобів, за наявності яких забороняється експлуатація таких транспортних засобів, до яких, зокрема, п.п. 31.4.7 (е) ПДР України віднесено відсутність передбачених конструкцією бамперу або заднього захисного пристрою, грязезахисних фартухів і бризковиків.

Отже, відсутність грязезахисних фартухів і бризковиків віднесено до технічних несправностей транспортного засобу, за наявності яких експлуатація його забороняється, а у разі такої експлуатації настає відповідальність за ч. 1 ст. 121 КУпАП.

При цьому, конструкція цієї норми права дає підстави для висновку, що словосполучення «відсутній передбачений конструкцією» відноситься як до бампера або заднього захисного пристрою, так і до грязезахисних фартухів і бризковиків.

Таким чином, якщо конструкцією транспортного засобу грязезахисні фартухи та бризковики не передбачені, то це не буде порушенням вимог п. 31.4.7 (е) Правил дорожнього руху України.

Настання відповідальності за порушення наведеного пп. (е) п. 31.4.7. Правил дорожнього руху можливе за наявності двох обставин: по-перше, конструкцією транспортного засобу має бути передбачений бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи і бризковики; по-друге, зазначений елемент конструкції транспортного засобу має бути відсутній.

Частиною 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, обов`язок доказування у цьому випадку про те, що конструкція транспортного засобу (RENAULT MAGNUM 440.19) передбачає наявність грязезахисних фартухів та бризковиків покладено на відповідача.

Разом з тим, з оскарженої постанови не вбачається, чим передбачено наявність грязезахисних фартухів та бризковиків і як саме поліцейський встановив, що конструкція цього транспортного засобу їх передбачає (посилання на ДСТУ тощо).

Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 20.02.2019 р. по справі № 524/9843/16-а.

Враховуючи зазначене, відповідачем не доведено наявність вини позивача у вчиненні ним адміністративного правопорушення.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення. Відповідно до ст. 9 КУпАП України, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.7 КУпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. В ній зокрема необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може грунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Суд, виконавши всі вимоги законодавства і всебічно перевіривши обставини справи, приходить до висновку про необхідність скасування постанови ЕАК № 1984272 від 16.01.2020 року та закриття справи про адміністартвине правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутності в його діях адміністративного правопорушення.

Відповідно до 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі викладеного та керуючись: ст.ст. 2, 77, 229, 241-246, 250, 251, 286 КАС України, ст.ст. 7, 251, 256, 288, 289 КУпАП України суд, -

ухвалив :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 3 роти УПП в Житомирській області, старшого лейтенанта поліції, Оваденка Василя Юрійовича, третя особа: УПП в Житомирській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити повністю.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністратине правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 1984272 від 16.01.2020 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до аміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 (триста сорок) грн.

Провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.121 КупАП - закрити.

Апеляційна скарга на судове рішення у справах, визначених статтею 286 КАС України, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції - П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя О.Б. Хемич