Справа № 640/18101/18
Суддя: Катющенко В.П.
Дата ухвалення: 2020-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

25 лютого 2020 року м. Київ № 640/18101/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Катющенка В.П., за участю секретаря судового засідання Рябого І.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.06.2019 в адміністративній справі № 640/18101/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

за участю:

від позивача - не з`явився;

від відповідача - не з`явився;

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, у якому просив визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови у проведенні перерахунку вже призначеної пенсії відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві перерахувати з моменту ухвалення рішення суду та в подальшому виплачувати ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" (в редакції від 15.01.2011), виходячи із розрахунку в розмірі 90 % від суми щомісячного заробітку, обчисленого відповідно до довідки Прокуратури м. Києва від 29.03.2018 № 18-105, без обмеження пенсії граничним розміром та без врахування максимальної величини по заробітній платі, на яку нараховано та сплачено збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та ЄСВ.

Мотивуючи позовні вимоги, позивач керувався нормами Конституції України, Закону України "Про прокуратуру", постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" та зазначав про протиправність дій Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії на підставі довідки Прокуратури м. Києва від 29.03.2018 № 18-105, оскільки до позивача має застосовувати законодавство, що було чинним на момент виникнення у нього права на пенсію.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.06.2019 у справі № 640/18101/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.10.2019, відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

08.01.2020 до суду від позивача надійшла заява позивача про перегляд судового рішення за виключними обставинами, у якій останній просить суд скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.06.2019 та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування заяви позивач зазначив, що рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019 № 7-р (ІІ)/2019 визнано таким, що не відповідає Конституції України, положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 № 1697-VII. Оскільки Конституційним Судом України встановлена неконституційність застосованої судом при вирішенні справи окремого положення закону, вважає, що відповідно до пункту 1 частини п`ятої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.06.2019 підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 24.01.2020 відкрито провадження за виключними обставинами у справі № 640/18101/18, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у судове засідання на 25.02.2020.

17.02.2020 позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

25.02.2020 представником відповідача Дубіною Х.К. подано до суду пояснення, за змістом яких остання просить суд залишити без задоволення заяву ОСОБА_1 . Пояснила, що рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 не має зворотної дії у часі та не розповсюджується на спірні правовідносини.

Позивач та представник відповідача у судове засідання 25.02.2020 не прибули, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином.

Зважаючи на неявку учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні 25.02.2020 оголошено вступну та резолютивну частини ухвали суду.

Розглянувши заяву про перегляд судового рішення за виключними обставинами, вивчивши матеріали справи та подані відповідачем пояснення, суд зазначає наступне.

Так, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за вислугу років на підставі статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" з 01.03.2003.

Зі змісту рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.06.2019 у справі № 640/18101/18 вбачається, що підставою для відмови у задоволенні позовних вимог стало те, що станом на час звернення позивача до відповідача з відповідною заявою відсутній порядок перерахунку пенсій, призначених працівникам прокуратури відповідно до правил, встановлених частиною 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року № 1697-VII, а Закон України "Про прокуратуру" № 1697-VII не містить норм, які б визначали умови та порядок перерахунку пенсій у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Враховуючи наведені положення джерел права, з 01 грудня 2015 року - початку застосування постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 та у зв`язку з набранням у подальшому чинності Законом України "Про прокуратуру" № 1697-VII, яким по-іншому врегульовані правовідносини, пов`язані із пенсійним забезпеченням працівників прокуратури, пенсії, призначені згідно зі статтею 50-1 Закону України № 1789-ХІІ, не підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням розміру заробітку працюючих працівників прокуратури. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що відмовляючи позивачу у перерахунку пенсії, відповідач діяв на підставі та в межах вимог чинного законодавства.

На переконання позивача, прийняття Конституційним Судом України рішення від 13.12.2019 № 7-р(ІІ)/2019 є підставою для перегляду рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.06.2019 у справі № 640/18101/18 за виключними обставинами.

З даного приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Частиною п`ятою вказаної статті Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є:

1) встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане;

2) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено судове рішення;

3) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні цієї справи судом.

Відповідно до частини шостої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Так, Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019 № 7-р(ІІ)/2019:

1. Визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 № 1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

2. Положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 № 1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

3. Установлено такий порядок виконання цього Рішення:

- частина двадцята статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 № 1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;

- частина двадцята статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 № 1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції:

"20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки".

Суд звертає увагу, що згідно з положеннями статті 152 Конституції України закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності. Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Відповідно статті 91 Закону України "Про Конституційний Суд України" закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

З аналізу наведених норм вбачається, що наявність рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 № 7-р(ІІ)/2019 не змінює правового регулювання спірних правовідносин та не доводить обставин допущення судом помилки при вирішенні спору, позаяк на час виникнення спірних правовідносин та на час прийняття рішення Окружним адміністративним судом міста Києва у справі № 640/18101/18 положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" були чинними та підлягали застосуванню.

У даному випадку Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 № 7-р(ІІ)/2019 змінює законодавче регулювання виключно для правовідносин, що можуть мати місце з дати ухвалення такого Рішення.

Поряд з цим, такі обставини в жодному разі не можуть слугувати підставою для перегляду судового рішення за виключними обставинами, оскільки спірні правовідносини у даній справі № 640/18101/18 виникли до прийняття такого рішення, яке не має ретроактивності та змінює законодавче регулювання лише для правовідносин, що матимуть місце з дати ухвалення рішення.

Також, суд звертає увагу, що положеннями пункту 1 частини п`ятої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи може бути підставою для перегляду рішення за виключними обставинами тільки, якщо рішення суду ще не виконане.

У даному ж випадку, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.06.2019 не може вважатись невиконаним у розмінні пункту 1 частини п`ятої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки рішення, яким у задоволенні позову відмовлено, не передбачає примусового виконання.

За таких обставин, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви позивача, оскільки обставини прийняття Конституційним Судом України Рішення від 13.12.2019 № 7-р(ІІ)/2019 не можуть бути підставою для перегляду рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.06.2019 за виключними обставинами.

Правова позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у рішеннях від 23.01.2019 у справі № 820/2462/17, від 29.07.2019 у справі № 818/1691/18, від 08.08.2019 у справі № 811/1286/18, від 08.08.2019 у справі № 811/1285/18, від 14.08.2019 у справі № 818/1807/18, від 02.09.2019 у справі № 1240/2356/18.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 368 Кодексу адміністративного судочинства України за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

Частиною першою статті 369 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст. ст. 139, 229, 243, 248, 250, 257-263, 361-369 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.06.2019 в адміністративній справі № 640/18101/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 КАС України та може бути оскаржена.

Згідно ч. 1 ст. 295 та ч. 1 ст. 297 КАС України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції з урахуванням п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України в редакції Закону № 2147-VIII.

Суддя В.П. Катющенко

Повний текст ухвали складено та підписано 27 лютого 2020 року.