Справа № 400/965/20
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2020-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

28 лютого 2020 р. № 400/965/20

Суддя Миколаївського окружного адміністративного суду Птичкіна В.В., ознайомившись

з позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1
доУправління Пенсійного фонду в Заводському районі м. Миколаєва, пр-т Богоявленський, 55-Е, м. Миколаїв, 54015

провизнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В:

До Миколаївського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Управління Пенсійного фонду в Заводському районі м. Миколаєва про визнання дій незаконними з моменту звернення позивача щодо призначення пенсії та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно з ч. 1 та ч. 3 ст. 46 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС УКраїни) сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач.

Відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 КАС України здатність мати процесуальні права та обов`язки в адміністративному судочинстві (адміністративна процесуальна правоздатність) визнається за громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, органами державної влади, іншими державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами, підприємствами, установами, організаціями (юридичними особами).

Здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить органам державної влади, іншим державним органам, органам влади Автономної Республіки Крим, органам місцевого самоврядування, їх посадовим і службовим особам, підприємствам, установам, організаціям (юридичним особам) (ч. 3 ст. 43 КАС України).

У позовній заяві в якості відповідача вказано Управління Пенсійного фонду в Заводському районі м. Миколаєва.

22.08.2018 Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову № 628 "Деякі питання функціонування органів Пенсійного фонду України", пунктом 1 якої встановлено реорганізувати деякі територіальні органи Пенсійного фонду України шляхом приєднання до окремих органів Пенсійного фонду України за переліком згідно з додатком.

Так, відповідно до додатку до вказаної постанови Управління Пенсійного фонду в Заводському районі м. Миколаєва реорганізовано шляхом приєднання до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області.

Отже, станом на момент звернення позивача до суду з позовною заявою, Управління Пенсійного фонду в Заводському районі м. Миколаєва припинило свою діяльність як юридична особа. Правонаступником Управління Пенсійного фонду в Заводському районі м. Миколаєва є Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, яке і має бути відповідачем за зазначеним позовом.

У зв`язку з цим, позивачу необхідно уточнити склад учасників справи, з урахуванням вказаних судом зауважень.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України, в позовній заяві зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що остання не містить в собі відомостей про реєстраційний номер облікової картки платника податків позивача та ідентифікаційний код відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Таким чином, позивачу необхідно викласти зміст прохальної частини позову, відповідно до приписів частини 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 160 КАС України, в позовній заяві зазначається: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини. Як вказано в частині четвертій статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

В порушення цих вимог, в позові відсутні посилання на будь-які докази, що підтверджують викладені у позові обставини, та, відповідно, не додані ці докази.

В силу вимог п. 11 ч. 5 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначаються, зокрема, власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

В позовній заяві відсутнє власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Крім того, суд звертає увагу позивача на ст. 122 КАС України і наслідки пропуску строку.

Згідно з частиною першою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись статтями 5, 122, 160, 161, 169, 241, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Позивачу не пізніше 19.03.2020 усунути недоліки позову шляхом надання суду уточненої позовної заяви (у двох примірниках), в якій необхідно:

- оформити відповідно до вимог статтей 160 та 161 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням викладеного в ухвалі;

- викласти зміст прохальної частини позову, відповідно до приписів частини 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України;

- уточнити склад учасників у справі, з урахуванням вказаних судом зауважень.

- зазначити відомості про реєстраційний номер облікової картки платника податків позивача та ідентифікаційний код відповідача;

- власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

3. Роз`яснити позивачу, що наслідками невиконання ухвали суду у встановлений судом строк відповідно до частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, є повернення позовної заяви.

4. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Птичкіна