Справа № 485/209/20
Суддя: Квєтка І. А.
Дата ухвалення: 2020-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 485/209/20
Провадження № 2-а/485/3/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2020 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Квєтки І.А.,

секретар судового засідання Шеремет Ю.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Снігурівка у порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області, третя особа поліцейський СРПП № 1 старший сержант поліції Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області Хапун Євгеній Олександрович, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

19 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом.

Позов обґрунтовано тим, що 14 лютого 2020 року поліцейським СРПП № 1 старшим сержантом поліції Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області Хапуном Є.О. складено постанову серії БАА № 426416 про накладення адміністративного стягнення, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. за те, що він керував транспортним засобом марки "ВАЗ 21214" д/н НОМЕР_1 , який не пройшов обов"язкового технічного котролю, чим порушив вимоги п. 31.3 "б" ПДР України.

З притягненням його до адміністративної відповідальності позивач не згоден, вважає вказану постанову незаконною, необґрунтованою та такою, що не відповідає дійсним обставинам справи. Зазначив, що автомобіль марки "ВАЗ 21214" д/н НОМЕР_1 , яким він керував, був наданий йому товариством з обмеженою відповідальністю "Агро-торгівельна фірма "Агро-Діло", де він працює водієм автотранспортних засобів, виключно для службового використання, а не для перевезення вантажів та пасажирів, без мети отримання прибутку, а тому не підлягає обов`язковому технічному контролю. Крім того, вважає що був зупинений працівником поліції без жодної правової підстави.

На підставі викладеного, просить скасувати постанову серії ААБ № 426416 від 14 лютого 2020 року про накладення на нього адміністративного стягнення та провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.

У судове засідання учасники справи не з`явилися.

Позивач ОСОБА_1 подав заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю.

Третя особа поліцейський СРПП № 1 старший сержант поліції Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області Хапун Є.О. подав заяву про розгляд справи у його відсутність, заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що оспорювана позивачем постанова винесена обґрунтовано та є законною.

Представник відповідача Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області в судове засідання не з"явився, про причини неявки суд не повідомив.

У відповідності до ст.205 КАС України суд розглянув справу за відсутності сторін на підставі наявних у ній доказів.

За неявки у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, згідно ч.4 ст.229 КАСУ.

Дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що 14 лютого 2020 року поліцейським СРПП № 1 старшим сержантом поліції Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області Хапуном Є.О. відносно позивача була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 426416, в якій зазначено, що 14.02.2020 о 08 год. 00 хв. на а/д с. Садове та с. Горохівське Снігурівського району Миколаївської області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки "ВАЗ 21214" д/н НОМЕР_1 , який підлягає обов"язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, чим порушив вимоги п.31.3 "б" ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 3 ст. 121 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с. 4).

Згідно ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 2 ст. 2 цього Кодексу передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 31 Закону України "Про Національну поліцію" зазначено, що поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху України (далі ПДР України), затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року.

Пунктом 1.1 ПДР України визначено, що ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно з п.п. "а" п. 2.4 ПДР України на вимогу працівника міліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в п. 2.1. У зв`язку з прийняттям Закону України "Про національну поліцію" повноваження працівників міліції передані поліцейським.

Відповідно до п. 31.1 ПДР України, технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

У відповідності до п.п. "б" п. 31.3 ПДР України, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Частина 3 статті 121 КУпАП визначає настання відповідальності в разі керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов"язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом"якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з"ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 33 Закону України "Про дорожній рух" технічний стан транспортних засобів, що перебувають в експлуатації, у частині, що стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, має відповідати правилам, нормативам і стандартам, затвердженим у встановленому порядку. Обов`язок щодо забезпечення належного технічного стану транспортних засобів покладається на їх власників або інших осіб, які їх експлуатують, згідно з чинним законодавством.

Так, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо усунення надмірного державного регулювання у сфері автомобільних перевезень" №3565-17 від 05.07.2011 року, який набрав чинності 14 серпня 2011 року, скасовано обов`язковий технічний огляд транспортних засобів, за виключенням транспортних засобів, які підлягають обов`язковому технічному контролю.

Відповідно до ч. 2 ст. 35 Закону України "Про дорожній рух" обов`язковому технічному контролю не підлягають: легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації; легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років; технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України "Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України".

Буквальний аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що обов`язковому технічному контролю підлягають автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку.

Тобто, визначальною обставиною є мета фактичного використання автомобіля.

Господарська діяльність - будь-яка діяльність, в тому числі підприємницька, пов`язана з виробництвом, обміном та переробкою матеріальних і нематеріальних благ, що виступають у формі товару.

Відповідно до п.п 15 пункту 2 Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 січня 2012 року № 137 (далі - Порядок) транспортний засіб, що використовується з метою отримання прибутку - транспортний засіб, що експлуатується юридичними, фізичними особами - підприємцями під час провадження господарської діяльності з метою отримання прибутку, фізичними особами під час виконання цивільно-правових угод з метою отримання прибутку.

Відповідно до статті 29 Закону України від 05 квітня 2001 року № 2344-III "Про автомобільний транспорт" автомобільним перевізником та автомобільним самозайнятим перевізником, які здійснюють перевезення пасажирів на договірних умовах, є суб`єкти господарювання, які відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надають послуги за договором перевезення пасажирів транспортним засобом, що використовується ними на законних підставах.

Для віднесення автомобіля до об`єкту обов`язкового технічного огляду слід використовувати термінологію, що наведена у Правилах надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затверджених Постановою КМУ №176 від 18 липня 1997 року (далі - Правила).

Пунктом 1 цих Правил визначено порядок здійснення перевезень пасажирів та їх багажу автобусами, таксі, легковими автомобілями на замовлення, а також обслуговування пасажирів на автостанціях і є обов`язковими для виконання організаторами регулярних перевезень, замовниками транспортних послуг (далі - замовники послуг), автомобільними перевізниками, автомобільними самозайнятими перевізниками, персоналом автомобільного транспорту, автостанціями та пасажирами.

За змістом пункту 7 Правил дія цих Правил не поширюється на перевезення, які здійснюються: транспортними засобами спеціального призначення; транспортними засобами, задіяними під час забезпечення обороноздатності, правопорядку та ліквідації наслідків стихійного лиха і надзвичайної ситуації; службовими легковими автомобілями; транспортними засобами, які належать фізичним особам і використовуються ними для задоволення власних потреб, що не має на меті отримання прибутку.

За позицією позивача на його транспортний засіб вимога щодо обов`язкового проходження технічного контролю не розповсюджується.

Так, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 24 лютого 2016 року, автомобіль, яким керував позивач, марки "ВАЗ 21214" реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2015 року випуску, типу легковий універсал-В, кількість сидячих місць з місцем водія - 5, повна маса 1610 кг, належить товариству з обмеженою відповідальністю "Агро-торгівельна фірма "Агро-діло" (а.с.8).

Наказом № 35К від 04 лютого 2020 року, ОСОБА_1 прийнято на роботу ТОВ "Агро-торгівельна фірма "Агро-діло" водієм автотранспортних засобів (а.с.9).

За інформацією Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, видом діяльності ТОВ "Агро-торгівельна фірма "Агро-діло" є вирощування зернових культур(крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (а.с.10-14).

Згідно зі статтею 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За визначенням, наведеним у статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За нормою ч.ч 1 і ч.2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Наведена норма передбачає покладення на відповідача, як суб`єкта владних повноважень, тягаря доказування наявності складу адміністративного правопорушення у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка у протилежному випадку вважається добросовісною.

Об`єктивних доказів, свідчень або інших відомостей, необхідних для вирішення справи про наявність обставин порушення позивачем ПДР відповідачем надано не було. Доказів їх наявності відповідачем до суду не надано.

При розгляді справи встановлено, що автомобіль, яким керував позивач, є службовим автомобілем, а тому його не слід вважати автомобілем, що здійснює перевезення пасажирів або вантажу з метою отримання прибутку.

Таким чином, суд вважає, що інспектором поліції без врахування встановлених і наведених судом обставин, було незаконно ухвалено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, оскільки склад та подія адміністративного правопорушення поставленого позивачу у вину - відсутні, що є підставою для скасування постанови.

Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 139 КАС України, оскільки спір вирішено на користь позивача, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат інших осіб, пов`язаних розглядом справи, судові витрати слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст.2, 5-9, 72-77, 90, 241-243, 245-246, 250, 271, 286 КАС України, суд,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області, третя особа поліцейський СРПП № 1 старший сержант поліції Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області Хапун Євгеній Олександрович, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, - задовільнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАА № 426416 від 14 лютого 2020 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340 грн. - скасувати.

Провадження по справі щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП - закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Дата складення повного рішення - 28 лютого 2020 року.

Суддя