Справа № 360/411/20
Суддя: Н.М. Басова
Дата ухвалення: 2020-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

28 лютого 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/411/20

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Басова Н.М., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Біловодського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до Біловодського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (далі - відповідач), в якому позивач просив суд:

-визнати дії Біловодського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті недоотриманої пенсії ОСОБА_2 через відсутність довідки тимчасово переміщеної особи неправомірними.

-зобов`язати Біловодське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області виплатити ОСОБА_1 пенсію, що належала її чоловіку ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та залишилась недоотриманою у зв`язку з його смертю, як члену сім`ї померлого пенсіонера, який проживав з ним разом на день смерті та звернувся за виплатою на протязі півроку;

-зобов`язати відповідача подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення згідно ст.382 КАС України (а.с.1).

В обґрунтування позовних вимог зазначив наступне.

ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 58 років ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_5 в м . Алчевськ Луганської області та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , помер. У зв`язку з хворобою останній не мав можливості постійно підтверджувати свою ідентифікацію, через що йому було припинено виплату пенсії. З урахуванням припинення виплати пенсії утворилась заборгованість з невиплаченої пенсії. Позивач проживала разом зі своїх чоловіком на час його смерті, та у грудні 2019 року через 2 місяця після смерті чоловіка звернулася до відповідача з заявою про виплату їй пенсії, яка була недоотримана покійним та надала всі необхідні документи, передбачені законодавством. На звернення позивача отримала відповідь від 21 грудня 2019 року, в якій зазначила, що позивач не має довідки ВПО і через те, що це пакет документів не повний відповідач зазначив, що позивач отримає недоотриману пенсію тільки за умови вступу нею до спадщині. Вважаючи протиправними дії відповідача, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Відповідач позов не визнав, до відділу діловодства та обліку звернення громадян 27.02.2020 за вхідним реєстраційним номером 7684/2020 надав відзив на позовну заяву від 25.02.2020 №2405/07-18 (а.с.23-25), в якому заперечував проти задоволення позову.

В обґрунтування зазначив, що для виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера згідно з пунктом 2.26 поряду подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.20005 № 22-1 (зі змінами), до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається свідоцтво про смерть та документи, що підтверджуються родинні стосунки та документи, які свідчать про проживання з пенсіонером на день його смерті. Для виплати недоотриманої пенсії, яка ввійшла до складу спадщини, у зв`язку з відсутність членів сім`ї або в разі не зверненням ними за виплатою вказаної суми протягом шести місяців з дня відкриття спадщини надається свідоцтво про право на спадщину. Відповідач зазначив, що за наданими документами позивача для одержання недоотриманої пенсії померлого ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено, що позивач та ОСОБА_2 мають однакову реєстрацію згідно паспортів, а саме: АДРЕСА_1 . Згідно наданої позивачем при зверненні до відповідача у грудні 2019 року довідки ВПО від 16.05.2018 № фактичне місце проживання/перебування на момент смерті ОСОБА_2 : АДРЕСА_2 . На підставі інформації УСЗН Міловської РДА позивач не зверталась та на обліку в інформаційній базі даних сегменту «Облік ВПО» як внутрішньо переміщена особа не перебуває. Відповідач вважає, що оскільки підтвердити факт проживання (реєстрації) разом з померлим пенсіонером можливо за умови надання довідок або іншого документу про склад сім`ї, виданого відповідно до чинного законодавства за місцем проживання особи, зокрема органом місцевого самоврядування, або документу про реєстрацію місця проживання (разом з померлим за однією адресою), виданого згідно і вимогами статті 3 Закону України «Про свободу пересування вільний вибір місця проживання в Україні» підтвердити факт сумісного проживання разом із померлим ОСОБА_2 згідно наданих документів, не можливо. Враховуючи викладене, відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 29.01.2020 справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.16-17).

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 (а.с.2-4,5), є дружиною ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6,8-9,10).

Померлий ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 (а.с.9).

Також, померлий ОСОБА_2 , як внутрішньо переміщена особа, перебував на обліку в Біловодському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Луганської області, як пенсіонер по інвалідності (а.с.28-36).

На звернення позивача відповідачем 21.12.2019 за №2559/03.1 надано відповідь, в якій зазначено, що за наданими документами для одержання недоотриманої пенсії померлого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають однакову реєстрацію згідно паспортів, а саме: АДРЕСА_1 . Згідно наданої копії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 16.05.2018 року № фактичне місце проживання/перебування на момент смерті ОСОБА_2 : АДРЕСА_2 . На підставі інформації УСЗН Міловської РДА ОСОБА_1 не зверталась та обліку в інформаційній базі даних сегменту «Облік ВПО» як внутрішньо переміщена. Оскільки підтвердити факт проживання (реєстрації) разом з померлим пенсіонером можливо за умови надання довідок або іншого документу про склад сім`ї, виданого відповідно до чинного законодавства за місцем проживання особи, зокрема органом місцевого самоврядування, або документу про реєстрацію місця проживання (разом з померлим за однією адресою), виданого згідно з вимогами статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» підтвердити факт сумісного проживання разом з померлим ОСОБА_2 згідно наданих документів, не можливо. Для виплати недоотриманої пенсії померлого ОСОБА_2 необхідно надати свідоцтво про право на спадщину (а.с.11).

З наданої відповідачем довідки від 07.02.2020 №721 вбачається, що з березня 2016 року по квітень 2019 року померлому ОСОБА_2 пенсію було лише нараховано (а.с.33-34).

На виконання вимоги ухвали суду від 29.01.2020 відповідачем надано письмові інформацію від 25.02.2020 №2403/07-18, з якої вбачається, що за зверненням недоодержаної пенсії ОСОБА_2 позивач звернулась 12.12.2019, а тому період, за який може бути виплачена недоодержана пенсія, складається з грудня 2016 року по жовтень 2019 року, тобто не більше ніж за три роки до дати звернення (а.с.26-27).

Вирішуючи адміністративний позов по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Закон України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом (далі - Закон № 1058-IV).

Згідно зі статтею 1 Закону № 1058-IV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Статтею 9 Закону № 1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Частиною першою статті 1227 Цивільного кодексу України визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Питання виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера врегульовані статтею 52 Закону № 1058-IV.

Згідно з частиною першою статті 52 Закону № 1058-IV сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну (частина друга статті 52 Закону № 1058-IV).

Відповідно до частини третьої статті 52 Закону № 1058-IV у разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Вищевказана норма закону кореспондується зі статтею 91 Закону України від 05 листопада 1999 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення», згідно якої суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшли не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. У разі смерті пенсіонера його сім`ї або особі, яка здійснила похорон, виплачується допомога на поховання в розмірі двомісячної пенсії.

Згідно з частинами першою, другою статті 1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Абзацами першим, третім пункту 2.26 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1), передбачено, що для виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається свідоцтво про смерть, документи, які підтверджують родинні стосунки, документ, що посвідчує особу заявника. Члени сім`ї надають паспорт або інші документи, які підтверджують проживання з пенсіонером на день його смерті.

Крім того за документ, що засвідчує родинні стосунки, приймаються паспорт, свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб, довідки про склад сім`ї, а також рішення суду (пункт 2.16 Порядку № 22-1).

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу Серії НОМЕР_2 ОСОБА_2 та ОСОБА_1 уклали шлюб ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.6).

Також за документ, що засвідчує місце проживання особи, приймаються: паспорт або документ відповідних органів з місця проживання (реєстрації), у тому числі органів місцевого самоврядування. Іноземці та особи без громадянства подають також посвідку на постійне проживання (пункт 2.22 Порядку № 22-1).

Отже, згідно з наведеними приписами чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суми недоотриманої пенсії виплачуються членам сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, якщо відповідне звернення надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера, а вразі відсутності членів сім`ї, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в шестимісячний строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Абзацом першим частини другої, частиною четвертою статті 3 Сімейного кодексу України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Члени сім`ї - особи, які перебувають у шлюбі, а також їхні діти, у тому числі повнолітні, батьки, особи, які перебувають під опікою і піклуванням, інші особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (крім осіб, взаємні права та обов`язки яких не мають характеру сімейних), у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі (абзац шістнадцятий частини першої статті 1 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII «Про запобігання корупції»).

Відповідно до частини другої статті 64 Житлового Кодексу Української РСР до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Відповідно до паспорту ОСОБА_2 Серія НОМЕР_3 , останній був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 (а.с.8-9).

Відповідно до паспорту позивача Серія НОМЕР_4 ОСОБА_1 також зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 (а.с.2-4).

З огляду на вищевикладене та досліджені письмові докази, судом встановлено, що позивач є членом сім`ї, яка проживала разом з пенсіонером ОСОБА_2 на день його смерті, а тому вона має право на виплату недоотриманих за життя померлого чоловіка, належних йому сум пенсії за всі періоди невиплати йому пенсії у відповідності до статей 46 та 52 Закону № 1058-IV.

Крім того, з вищеописаних доказів судом встановлено, що відповідно до витягу з протоколу №59/112 від 08.06.2018 ОСОБА_2 поновлено пенсію з місяця припинення, тобто з березня 2016 року (а.с.30). Саме з березня 2016 року відбулось нарахування пенсії позивачу, що підтверджено довідкою відповідача від 07.02.2020 вих№721 (а.с.33).

Оскільки пенсія не була отримана пенсіонером за життя не з його вини, то при визначенні розміру недотриманої пенсії неможливо застосовувати частину першу статті 46 Закону №1058-IV. Крім того, вказана норма регламентує порядок повернення невиплачених сум пенсії безпосередньо особі, яка отримає пенсію, тоді як норми статті 52 Закону №1058-IV регулюють правовідносини, що виникли після смерті пенсіонера і жодних обмежень щодо періодів, за які необхідно виплатити недоотриману пенсію, в собі не містять.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що вся недоотримана за життя ОСОБА_2 пенсія має бути виплачена позивачу без обмеження будь-яким строком.

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З метою ефективного захисту прав позивача, про захист яких він просить, суд на підставі частини другої статті 9 КАС України вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, самостійно обравши спосіб захисту, який відповідає об`єкту порушеного права та у спірних правовідносинах є достатнім, необхідним та ефективним, а саме визнати протиправною відмову Біловодського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області у виплаті ОСОБА_1 суми недоотриманих за життя померлого ОСОБА_2 сум пенсії, що викладена у листі від 21.12.2019 №2559/03.1, та зобов`язати відповідача виплатити ОСОБА_1 пенсію ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю без обмеження будь-яким строком.

Позивачем під час розгляду справи було надано належні та допустимі докази на підтвердження обґрунтованості позовних вимог, а зазначені ним доводи не було спростовано відповідачем.

Наведене свідчить, що право позивача на отримання недоотриманої пенсії померлого чоловіка порушено, а дії відповідача щодо відмови у виплаті позивачу недоотриманої пенсії померлого чоловіка були протиправними.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з корегуванням способу захисту порушених прав позивача.

Що стосується клопотання позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, суд зауважує на таке.

Відповідно до частини першої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Положення статті 382 КАС України не є імперативними, тобто, передбачають право суду діяти на власний розсуд в залежності від обставин справи. Суд вважає, що за своїм змістом такі заходи контролю за виконанням судового рішення є додатковим засобом для спонукання суб`єкта владних повноважень до вчинення дій з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази, що відповідач буде ухилятися від виконання рішення суду у визначений чинним законодавством спосіб.

За таких обставин відсутня необхідність застосування положень статті 382 КАС України.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Ухвалою суду від 29 січня 2020 року відстрочено позивачу сплату судового збору до ухвалення рішення у справі (а.с.16-17).

Станом на дату розгляду справи по суті судовий збір не сплачений, а тому підлягає стягненню даним рішенням суду до Державного бюджету України.

Відповідно до ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що позовні вимоги задоволені в повному обсязі, позивачу необхідно відшкодувати 840,80 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255, 262, 263, п.15.5 Розділу VІІ Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Біловодського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною відмову Біловодського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області у виплаті ОСОБА_1 недоотриманих за життя померлого ОСОБА_2 сум пенсії, що викладена у листі від 21.12.2019 №2559/03.1.

Зобов`язати Біловодське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області (92800, Луганська область, Біловодський район, смт.Біловодськ, вул.Центральна, буд.77, ) виплатити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) пенсію ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю без обмеження будь-яким строком.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Державного бюджету України (стягувач - Державна судова адміністрація України) за наступними реквізитами: Отримувач коштів - ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783, Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО) - 899998, Рахунок отримувача - UА0026001, Код класифікації доходів бюджету - 22030106) суму судового збору у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Біловодського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (92800, Луганська область, Біловодський район, смт.Біловодськ, вул.Центральна, буд.77, ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.М. Басова