Справа № 340/2471/19
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2020-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 лютого 2020 року м. Дніпросправа № 340/2471/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,

за участю секретаря судового засідання Чорнова Є.С.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі

апеляційну скаргу Кіровоградської митниці ДФС

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2019 року (головуючий суддя Петренко О.С.)

у справі № 340/2471/19

за позовом ОСОБА_1

до Кіровоградської митниці ДФС

про визнання незаконним та скасування рішень, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Кіровоградської митниці ДФС, в якому просила визнати протиправними та скасувати:

рішення про коригування митної вартості товарів №UA901000/2019/000264/2 від 10.09.2019,

картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA901010/2019/00397 від 10.09.2019.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач надав всі необхідні документи для визначення митної вартості автомобіля за ціною договору. Надані для митного оформлення документи давали змогу органу доходів та зборів достовірно та обґрунтовано визначити митну вартість транспортного засобу, однак митниця, без достатніх для цього підстав при коригуванні митної вартості товару застосувала резервний метод визначення митної вартості товару у зв`язку з відсутністю документа, який підтверджує сплачену за транспортний засіб суму (товарний чек, квитанцію, інший еквівалентний по змісту документ).

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05.11.2019 адміністративний позов задоволено.

Рішення суду мотивовано протиправністю зроблених відповідачем висновків про неможливість визначення митної вартості за першим основним методом за ціною договору. Така протиправність обґрунтовується наданням декларантом документів, які є достатніми для визначення митної вартості товару за ціною договору та в повній мірі підтверджують заявлену декларантом митну вартість товару.

Витребування відповідачем документів на підтвердження сплаченої позивачем за товар суму, про оплату страхування транспортного засобу, висновку про вартісні характеристики товару суд першої інстанції визнав безпідставним.

Суд зазначив, що ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду як таке, що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного з`ясування обставин справи, та прийняти нове рішення, яким залишити позовні вимоги без задоволення.

Відповідач посилається на те, що декларантом не було надано всіх запропонованих документів для підтвердження заявленої митної вартості. В поданих до митного оформлення документах відсутній взаємозв`язок між власником ТЗ «STRABAG INFRASTRUKTURA POKUDHIE SP.ZO.O», зазначеному в свідоцтві про реєстрацію від 03.05.15 КР/ААС 0779467, та особою «ERADEVELOPER Sp. Zo.o», яка у відповідності до фактури від 30.08.19 № 133/2019 відчужує ТЗ та отримала кошти згідно банківського переводу від 30.08.19.

Враховуючи не надання декларантом всіх запропонованих додаткових документів, можливість надання яких передбачена ст. 53, 368 МК України; наявність третіх осіб при відчуженні ТЗ; інформацію про те, що заявлена митна вартість, нижча ніж вартість ідентичних та подібних товарів по митним оформленням проведеним митницями України в митному режимі «імпорт» в максимально наближені терміни, виникають обґрунтовані сумніви щодо достовірності відомостей про вартість товару, зазначену в МД, в зв`язку з чим метод визначення вартості за заявою декларанта, не може бути визнаний.

Щодо використання інформаційного ресурсу Super SCHWACKE відповідач вказав, що це передбачено Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженою наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 за № 1074/8395 (пункт 10 Додатку 8 до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів).

Відповідач звертає увагу, що транспортні засоби є досить специфічним товаром і для розрахунку вартості автомобіля використовується інформація щодо даних VIN-коду, фактичного року випуску, дати першої реєстрації та дані щодо показників одометру, зафіксовані при перетині митного кордону та заявлені в митній декларації.

Представник відповідача, позивач (його представник) в судове засідання не з`явилися, про час і місце судового засідання означені особи повідомлені судом належним чином.

Дана адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, 04.08.2019 на інтернет ресурсі з продажу автомобілів в Республіці Польща «ОТОМОТОpl» з`явилось оголошення про продаж легкового автомобіля SKODA Oktavia ІІІ 1.6 TDI-CR ,2015 р.в. за експортною ціною 30000 польських злотих.

30.08.2019 позивач звернулась до Eradeveloper sp.z.o.o, яке було продавцем зазначеного авто, та отримала від нього документ на оплату - Faktura VAT Nr №133/2019 від 30.08.2019 в 30000 польських злотих.

Оформлений рахунок - Faktura VAT Nr №133/2019 від 30.08.2019 оплачений позивачем 30.08.2019 в сумі 30 000 польських злотих у відділенні №18 АТ «Публічна ощадна каса Польський банк».

30.08.2019 позивачем отримано від Eradeveloper sp.z.o.o експортну декларацію країни відправлення WYWOZOWY Dokument Towarzyszacy MRN 19PL301010E0717660 від 30.08.2019 на вивіз з території Європейського Союзу до України на адресу позивача легкового автомобіля SKODA Oktavia, 2015р.в., об`єм двигуна 1598 см3, вартістю 30 000 польських злотих.

Для розмитнення вказаного автомобіля 05.09.2019 декларантом позивача подано до Кіровоградської митниці ДФС електронну декларацію №901010.2019.011191 від 05.09.2019, якою задекларовано для митного оформлення автомобіль марки SKODA, модель Oktavia, номер кузову НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1598см3, календарний рік виготовлення 24.03.2015.

У вказаній митній декларації позивачем самостійно визначено митну вартість товару за основним методом, тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), яка складає 30000 польських злотих - графа 42 митної декларації..

На підтвердження заявленої митної вартості автомобіля позивачем надано:VAT Nr №133/2019 від 30.08.2019 з офіційним перекладом на українську мову; підтвердження прийняття банківського переказу до виконання, виданого 30.08.2019 PowszecHna Kasa Oszczednosci Bank Polski SA про здійснення позивачем розрахунку в сумі 30000 польських злотих, згідно отриманого від Eradeveloper sp.z.o.o рахунку фактури з офіційним українським перекладом; роздруківку з інтеренет джерел про вартість SKODA Oktavia ІІІ 1.6 TDI-CR ,2015 р.в.

Відповідачем розпочату процедуру консультацій із позивачем, і крім того, запропоновано надати інші додаткові в разі їх наявності, документи для підтвердження заявленої митної вартості, наприклад: товарний чек (квитанцію, інший еквівалентний по змісту документ), документи про оплату страхування ТЗ, висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими організаціями та які стосуються даного товару.

В ході проведення консультації декларантом надано переклад фактури на українську мову, витяг з інтернет - джерела про продаж ТЗ, копія банківського платіжного документу про оплату ТЗ.

Відповідач, за результатами розгляду поданої позивачем митної декларації та доданих до неї документів, відмовив у митному оформленні товарів та прийняв рішення про коригування митної вартості від 10.09.2019 №UA901000/2019/000264/2, яким вартість автомобіля визначена у розмірі 35708,76 польських злотих на підставі ст. 64 МК України за резервним методом.

Відповідач виходив з того, що декларантом не надано всіх запропонованих документів для підтвердження заявленої митної вартості декларантом. В поданих до митного оформлення документах відсутній взаємозв`язок між власником ТЗ «STRABAG INFRASTRUKTURA POKUDHIE SP.ZO.O» зазначеному в свідоцтві про реєстрацію від 03.05.15 КР/ААС 0779467 та особою «ERADEVELOPER Sp. Zo.o», яка у відповідності до фактури від 30.08.19 № 133/2019 відчужує ТЗ та отримала кошти згідно банківського переводу від 30.08.19

Внаслідок не надання декларантом всіх запропонованих додаткових документів, можливість надання яких передбачена ст.ст.53, 368 МК України, наявності третіх осіб при відчуженні ТЗ, інформації про те, що митна вартість нижча, ніж вартість ідентичних та подібних товарів по митним оформленням проведеним митницями України в митному режимі «імпорт» в максимально наближені терміни, у митниці, як вказано відповідачем в графі 33 рішення про коригування митної вартості, виникають обґрунтовані сумніви щодо достовірності відомостей про вартість товару, зазначену в МД, у зв`язку з чим метод визначення вартості товару за заявою декларанта не може бути визнаний.

Цінову інформацію про ідентичні та подібні товари в розумінні ст. 59, 60 та з урахуванням положень ст. 61 МК України у максимально наближений до дати експорту товару в Україну термін як у митниці, так і у декларанта, не виявлено. Також відповідач вказує, що для визначення митної вартості товару згідно ст. 62 та 63 МКУ необхідна інформація як у митниці, так і у декларанта, відсутня. У відповідності до положень ст. 54, 55 МК України, на підставі інформації, яка міститься в ПІК «Інформаційно-пошукова система обробки та аналізу цінової інформації при визначенні митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України» бази даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи та враховуючи встановлену ст. 57 МК України послідовність застосування методів визначення митної вартості, митну вартість товару визначено згідно статті 64 МКУ резервним методом на рівні 35 708,76 PLN за одиницю.

За основу визначення митної вартості взято інформацію з МД від 30.08.19 № UA100010/2019/348537 про митну вартість автомобіля марки SKODA модель OCTAVIA, 2015 року випуску, з технічними характеристиками: робочий об`єм циліндрів двигуна 1598 см3, потужність двигуна 77 кВт, МВВ 6, а також використано інформацію, отриману з ресурсу Super SCHWACKE.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції про протиправність висновків митного органу.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що подані позивачем до митного оформлення документи у сукупності надавали митному органу можливість перевірити заявлену митну вартість імпортованого товару, оскільки вказані документи не містили розбіжностей, а їх данні піддаються обчисленню та підтверджують вартість товару. При прийнятті оскаржуваних рішень відповідач діяв необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, у зв`язку з чим рішення відповідача є протиправними.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

За правилами ст.53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, міститься в частині 2 статті 53 Митного кодексу України, а саме:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно ч.3 ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові, зазначені в цій частині, документи, а саме:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

За правилами ч.6 ст. 53 МК України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм свідчить, що право митного органу на витребування додаткових документів виникає тільки за наявності певних підстав: якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

При цьому у митного органу наявні повноваження щодо перевірки правильності визначення митної вартості товарів, тобто правильності визначення саме числових значень, які стосуються складових митної вартості товару і які значаться у документах, що відповідно до ч.2 ст.53 МК України підтверджують цю митну вартість.

Тобто такі розбіжності (ознаки підробки, недостатність відомостей, невідповідність) повинні бути наявними саме у тих документах, що підтверджують митну вартість товарів.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу (ч.3 ст.54 МК України).

За правилами ч.1 ст.55 МК України рішення про коригування митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

При цьому згідно з п.п.1-4 ч.2 ст.55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, крім іншого:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Згідно ч.6 ст.54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

За визначенням, наведеним у ч.1 ст.256 МК України, відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення митного органу про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом.

У відповідності до ч.12 ст.264 МК України у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері фінансів.

Таким чином, наведені правові норми в їх сукупності свідчать, що для відмови у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю у митного органу повинні бути наявними обґрунтовані причини, якими б обумовлювалась неможливість визначення митної вартості товару, що ввозиться, за визначеним декларантом методом, у спірному випадку за ціною договору (основний метод) відповідно до ст.58 МК України.

Методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, наведені у статті 57 МК України.

Згідно даної статті такими методами є 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до ст.64 Митного кодексу України резервний метод визначення митної вартості товарів полягає в наступному.

У разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).

Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

Митна вартість імпортних товарів не визначається згідно із положеннями цієї статті на підставі:

1) ціни товарів українського походження на внутрішньому ринку України;

2) системи, яка передбачає прийняття для митних цілей вищої з двох альтернативних вартостей;

3) ціни товарів на внутрішньому ринку країни-експортера;

4) вартості виробництва, іншої, ніж обчислена вартість, визначена для ідентичних або подібних (аналогічних) товарів відповідно до положень статті 63 цього Кодексу;

5) ціни товарів, що поставляються з країни-експортера до третіх країн;

6) мінімальної митної вартості;

7) довільної чи фіктивної вартості.

У разі якщо ця стаття застосовується органом доходів і зборів, він на вимогу декларанта або уповноваженої ним особи зобов`язаний письмово поінформувати їх про митну вартість, визначену відповідно до положень цієї статті, та про використаний при цьому метод.

При цьому, митний орган при здійсненні митного контролю, у тому числі й з питань контролю правильності визначення митної вартості, має діяти у спосіб, визначений Митним кодексом України, зокрема, ч.6 ст.54 МК України, яка, як зазначено вище, визначає підстави, за наявності яких митний орган відмовляє декларанту у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю, а відомості, які містяться в ЄАІС ДМСУ, мають допоміжний інформаційний характер при прийнятті митним органом відповідних рішень.

За визначенням, наведеним у статті 49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Система визначення митної вартості товарів ґрунтується на загальних принципах митної оцінки, прийнятих у міжнародній практиці. Міжнародно-правовим стандартом, на який зорієнтоване українське митне законодавство, є угоди по застосуванню ст. VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 р. (GAТТ).

Згідно з ч. 2 ст. VII GAТТ оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або аналогічного товару і не повинна базуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості.

За приписами ч.ч.1, 2 ст.51 МК України митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається декларантом відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.58 глави 9 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

У відповідності до частини 4 вказаної статті митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

В свою чергу, за визначенням, наведеним у ч.5 ст.58 МК України, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Відповідно до частини 10 статті 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються визначені цією нормою витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

Отже митною вартістю товарів є по суті загальна сума всіх платежів, здійснених (належних до оплати) покупцем товарів, що імпортуються, продавцю таких товарів за контрактом.

Відповідно до ч.1 ст.58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів.

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи (ч.ч.2, 3 ст.58 МК України).

Отже орган доходів і зборів наділений законодавцем повноваженнями щодо перевірки правильності визначення митної вартості товарів, тобто правильності визначення саме числового значення і саме складових митної вартості товару, заявленого декларантом до митного оформлення, а також щодо перевірки достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, та відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у вказаній нормі.

З огляду на встановлені у цій справі обставини, апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції, що подані декларантом документи для митного оформлення автомобіля є достатніми і в повній мірі давали змогу відповідачу визначити митну вартість автомобіля за основним методом в сумі 30000 польських злотих, які сплачені позивачем згідно отриманого від продавця - Eradeveloper sp.z.o.o рахунку фактури від 30.08.19 № 133/2019.

Встановлені ч.2 ст.58 МК України підстави, за яких метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, відсутні.

Фактично коригування митної вартості імпортованого позивачем транспортного засобу відповідачем проведено у зв`язку з ненаданням документів для відстеження взаємозв`язку між власником ТЗ «STRABAG INFRASTRUKTURA POKUDHIE SP.ZO.O», зазначеному в свідоцтві про реєстрацію від 03.05.15 КР/ААС 0779467, та особою «ERADEVELOPER Sp. Zo.o», яка у відповідності до фактури від 30.08.19 № 133/2019 відчужує ТЗ та отримала кошти згідно банківського переводу від 30.08.19.

Втім, як вірно вказано судом першої інстанції, рахунок - фактура №133/2019 містить всі обов`язкові реквізити, які дозволяють ідентифікувати як продавця, так і покупця, розрахунок здійснювався через фінансову установу, на підтвердження чого позивачем надано відповідні платіжні документи, які містять всі необхідні реквізити та мають посилання на рахунок фактуру №133/2019 на придбаний товар.

Відповідно до ст.368 Митного кодексу України, на яку посилається відповідач, визначається вартість товарів, що переміщуються (пересилаються) громадянами через митний кордон України, для цілей нарахування митних платежів.

Так, для цілей оподаткування товарів, що переміщуються (пересилаються) громадянами через митний кордон України, застосовується фактурна вартість цих товарів, зазначена в касових або товарних чеках, ярликах, інших документах роздрібної торгівлі, які містять відомості щодо вартості таких товарів.

При визначенні фактурної вартості товарів, які переміщуються у несупроводжуваному багажі та вантажному відправленні, крім вартості самих товарів враховується вартість їх страхування та перевезення (фрахту) до моменту перетинання ними митного кордону України.

Особа, яка декларує товари, вправі довести достовірність відомостей, представлених для визначення їх фактурної вартості.

У разі наявності доказів недостовірності заявленої фактурної вартості товарів органи доходів і зборів визначають їх вартість самостійно, на підставі ціни на ідентичні або подібні (аналогічні) товари відповідно до вимог цього Кодексу.

Відповідно до наведеної вище ст.49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Виходячи з наведених норм, приймаючи до уваги, що у поданих декларантом документах наявні всі відомості, що підтверджують числові значення складової митної вартості товару та відомості щодо ціни, яка була фактично сплачена придбаний позивачем транспортний засіб на підставі рахунку фактури від 30.08.19 № 133/2019, у відповідача не було обґрунтованих підстав вважати, що має місце заявлення неповної та/або недостовірної відомості про митну вартість товару, у тому числі невірне визначення митної вартості такого товару.

Стосовно використання відповідачем при визначенні митної вартості товару інформації з інтернет джерела електронного довідника Super SCHWACKE, з огляду на наявні в матеріалах справи документи, суд встановив, що каталог SCHWACKE вказує приблизну остаточну вартість потриманих автомобілів в залежності від типу транспортного засобу, року випуску, обладнання та пробігу на ринку Німеччини.

Отже судом першої інстанції вірно зазначено, що в спірному випадку застосування відповідачем інформації з інтернет джерела Super SCHWACKE при визначені митної вартості ввезеного позивачем товару прямо суперечить положенням ст.64 МК України.

З огляду на викладене, суд встановив позивачем при декларуванні митної вартості товару подані документи, які є достатніми для підтвердження заявленої митної вартості цього товару, а відповідачем не доведено, що до декларації внесено недостовірні або неточні відомості, надані митному органу документи містять не всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості, що є перешкодою для застосування основного методу визначення митної вартості товару, обраного позивачем, і розцінено митницею як заниження позивачем митної вартості.

Таким чином, є вірним висновок суду першої інстанції про протиправність рішення Кіровоградської митниці ДФС України про коригування митної вартості товарів від 10.09.2019 №UA901000/2019/000264/2, картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 10.09.2019 №UA901010/2019/00397.

Судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Кіровоградської митниці ДФС залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2019 року у справі №340/2471/19 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили згідно ст.325 КАС України, може бути оскаржена до касаційного суду в порядку та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Н.А. Бишевська

суддя Я.В. Семененко