Справа № 520/6207/19
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2020-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2020 р.Справа № 520/6207/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Рєзнікової С.С. , Старостіна В.В. ,

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної фіскальної служби України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.10.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Панченко О.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 28.10.19 року по справі № 520/6207/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Велокс Трейд"

до Державної фіскальної служби України

про скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Велокс Трейд" звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України, в якому просив суд:

- скасувати рішення ДФС України: від 23.05.2019 №1169923/42847009 про відмову в реєстрації податкової накладної від 02.05.2019 №1 на загальну суму 1138339,20 грн, в тому числі ПДВ 189723,20 грн; від 23.05.2019 №1169921/42847009 про відмову в реєстрації податкової накладної від 03.05.2019 №2 на загальну суму 882100,80 грн, в тому числі ПДВ 147016,80 грн; від 24.05.2019 №1171584/42847009 про відмову в реєстрації податкової накладної від 06.05.2019 №3 на загальну суму 1038804 грн, в тому числі ПДВ 173134 грн; від 24.05.2019 №1171608/42847009 про відмову в реєстрації податкової накладної від 08.05.2019 №5 на загальну суму 1050720 грн, в тому числі ПДВ 175120 грн; від 27.05.2019 №1172392/42847009 про відмову в реєстрації податкової накладної від 13.05.2019 №6 на загальну суму 890032,03 грн, в тому числі ПДВ 148338,67 грн;

- зобов`язати ДФС України зареєструвати податкові накладні: від 02.05.2019 року №1 на загальну суму 1138339,20 грн., в тому числі ПДВ 189723,20 грн.; від 03.05.2019 №2 на загальну суму 882100,80 грн., в тому числі ПДВ 147016,80 грн.; від 06.05.2019 №3 на загальну суму 1038804 грн., в тому числі ПДВ 173134 грн.; від 08.05.2019 №5 на загальну суму 1050720 грн., в тому числі ПДВ 175120 грн.; від 13.05.2019 №6 на загальну суму 890032,03 грн., в тому числі ПДВ 148338,67 грн.;

- стягнути з відповідача судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу, розраховані у відповідності до ст.134 КАС України.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що в процесі здійснення господарської діяльності ним здійснено господарські операції з постачання товарів. При спробі зареєструвати податкові накладні, виписані за наслідками господарських операцій в Єдиному реєстрі податкових накладних позивач отримав з боку контролюючого органу квитанції про відмову у реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, направлених в електронному вигляді для реєстрації, а згодом оскаржувані в даній справі рішення, якими відмовлено в реєстрації поданих податкових накладних. Також зазначає, що контролюючим органом порушено норми п.п. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, оскільки, у ДФС не було достатньої правової підстави для зупинення реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. З огляду на вищевикладене позивач вважає рішення про відмову у реєстрації податкових накладних необґрунтованими та такими, що винесені з порушенням норм чинного законодавства України.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 17.10.2019 позовні вимоги задоволено.

Скасовано рішення Державної фіскальної служби України від 23.05.2019 №1169923/42847009 про відмову в реєстрації податкової накладної від 02.05.2019 №1 на загальну суму 1138339,20 грн, в тому числі ПДВ 189723,20 грн; від 23.05.2019 №1169921/42847009 про відмову в реєстрації податкової накладної від 03.05.2019 №2 на загальну суму 882100,80 грн, в тому числі ПДВ 147016,80 грн; від 24.05.2019 №1171584/42847009 про відмову в реєстрації податкової накладної від 06.05.2019 №3 на загальну суму 1038804 грн, в тому числі ПДВ 173134 грн; від 24.05.2019 №1171608/42847009 про відмову в реєстрації податкової накладної від 08.05.2019 №5 на загальну суму 1050720 грн, в тому числі ПДВ 175120 грн; від 27.05.2019 №1172392/42847009 про відмову в реєстрації податкової накладної від 13.05.2019 №6 на загальну суму 890032,03 грн, в тому числі ПДВ 148338,67 грн.

Зобов`язано Державну фіскальну службу України зареєструвати податкові накладні: від 02.05.2019 року №1 на загальну суму 1138339,20 грн., в тому числі ПДВ 189723,20 грн.; від 03.05.2019 №2 на загальну суму 882100,80 грн., в тому числі ПДВ 147016,80 грн.; від 06.05.2019 №3 на загальну суму 1038804 грн., в тому числі ПДВ 173134 грн.; від 08.05.2019 №5 на загальну суму 1050720 грн., в тому числі ПДВ 175120 грн.; від 13.05.2019 №6 на загальну суму 890032,03 грн., в тому числі ПДВ 148338,67 грн.

Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Велокс Трейд" витрати зі сплати судового збору у розмірі 9605 грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України.

Не погодившись з вказаним рішенням, відповідачем Державною фіскальною службою України подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм матеріального права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.10.2019 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ТОВ "Велокс Трейд" відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що з наданих позивачем документів для реєстрації податкових накладних, неможливо встановити навантаження та розвантаження товару, обліку придбаних товарів у на складі підприємства, а також не надано документів на підтвердження якості та відповідності поставлених товарів, вказаних у спірних податкових накладних.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що ТОВ "Велокс Трейд" засобами електронного зв`язку направив на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні від 02.05.2019 року №1, виписану в зв`язку із постачанням товарів ТОВ "Харків Полімер Ресайклінг", на загальну суму 1138339,20 грн., в тому числі ПДВ 189723,20 грн., від 03.05.2019 №2, виписану в зв`язку із постачанням товарів ТОВ "Харків Полімер Ресайклінг", на загальну суму 882100,80 грн., в тому числі ПДВ 147016,80 грн.; від 06.05.2019 №3, виписану в зв`язку із постачанням товарів ТОВ "Харків Полімер Ресайклінг", на загальну суму 1038804 грн., в тому числі ПДВ 173134 грн.; від 08.05.2019 №5, виписану в зв`язку із постачанням товарів ТОВ "Харків Полімер Ресайклінг", на загальну суму 1050720 грн., в тому числі ПДВ 175120 грн.; від 13.05.2019 №6, виписану в зв`язку із постачанням товарів ТОВ "Харків Полімер Ресайклінг", на загальну суму 890032,03 грн., в тому числі ПДВ 148338,67 грн..

Згідно засобів електронного зв`язку позивач отримав від ДФС України квитанції, за якими документ прийнято, реєстрацію зупинено, оскільки подані податкові накладні відповідають критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пп.1.6 п.1 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної та запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних в Єдиному електронному реєстрі податкових накладних.

В зв`язку з наведеним позивачем складено та подано до контролюючого органу повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по спірних податкових накладних, реєстрація яких зупинена Головним управління ДФС у Харківській області з поясненнями щодо господарських операцій, в зв`язку з якими виписано відповідні податкові накладні та відповідними документами (а.с.64, 76, 88, 100).

В подальшому Комісією, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації винесено рішення від 23.05.2019 №1169923/42847009 про відмову в реєстрації податкової накладної від 02.05.2019 №1 на загальну суму 1138339,20 грн, в тому числі ПДВ 189723,20 грн.; від 23.05.2019 №1169921/42847009 про відмову в реєстрації податкової накладної від 03.05.2019 №2 на загальну суму 882100,80 грн, в тому числі ПДВ 147016,80 грн.; від 24.05.2019 №1171584/42847009 про відмову в реєстрації податкової накладної від 06.05.2019 №3 на загальну суму 1038804 грн, в тому числі ПДВ 173134 грн.; від 24.05.2019 №1171608/42847009 про відмову в реєстрації податкової накладної від 08.05.2019 №5 на загальну суму 1050720 грн, в тому числі ПДВ 175120 грн.; від 27.05.2019 №1172392/42847009 про відмову в реєстрації податкової накладної від 13.05.2019 №6 на загальну суму 890032,03 грн, в тому числі ПДВ 148338,67 грн.

Не погодившись з вказаними рішеннями, позивач оскаржив їх до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, з урахуванням наступного.

Податковий кодекс України є спеціальним законом з питань оподаткування та установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу.

Згідно підпунктів "а", "б" пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг згідно приписів норми пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів;

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (пункт 188.1 статті 188 ПК України).

Пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Матеріалами справи встанволено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Велокс Трейд" () зареєстровано як суб`єкт господарювання - юридична особа 26.02.2019 за №0080101 та здійснює наступні види діяльності: КВЕД 49.41 вантажний автомобільний транспорт (основний); КВЕД 68.20 надання в оренду й експлуатацію власного си орендованого нерухомого майна; КВЕД 46.90 неспеціалізована оптова торгівля; КВЕД 43.39 інші роботи із завершення будівництва; КВЕД 18.12 друкування іншої продукції.

У своїй господарській діяльності ТОВ "Велокс Трейд" використовує орендовані складські приміщення загальною площею 150 кв.м., що підтверджується договором оренди нежитлового приміщення №П01/4-2019 від 01.04.2019 року з ТОВ "АСС".

Матеріалами справи встановлено, що ТОВ "Велокс Трейд" володіє достатніми трудовими ресурсами для ведення господарської діяльності, а саме, штатна чисельність працівників станом на 01.03.2019 складає 5 осіб, що підтверджується штатним розписом позивача (а.с.173).

Між ТОВ "Велокс Трейд" (постачальник) та ТОВ "Харків Полімер Ресайклінг" (покупець) укладено договір поставки №ХП02-5-19 від 02.05.2019 року, за умовами якого постачальник зобов`язується поставити покупцю товар, а покупець має сплатити за товар певну грошову суму і прийняти зазначений товар.

Згідно пункту 1.3 вказаного договору, найменування товарів (номенклатура), асортимент, одиниця виміру, ціна за одиницю товару, сума (вартість) партії та кількість товару, що входить у партію, визначається товарними (видатковими) накладними підписаними сторонами (а.с.112-113).

Виконання вказаного договору підтверджено наступними первинним документами:

- податковими накладними від 02.05.2019 року №1 на загальну суму 1138339,20 грн., в тому числі ПДВ 189723,20 грн.; від 03.05.2019 №2 на загальну суму 882100,80 грн., в тому числі ПДВ 147016,80 грн.; від 06.05.2019 №3 на загальну суму 1038804 грн., в тому числі ПДВ 173134 грн.; від 08.05.2019 №5 на загальну суму 1050720 грн., в тому числі ПДВ 175120 грн.; від 13.05.2019 №6 на загальну суму 890032,03 грн., в тому числі ПДВ 148338,67 грн.;

- видатковими накладними від 02.05.2019 року №1 на суму 1138339,20 грн., в тому числі ПДВ 189723,20 грн.; від 03.05.2019 року №2 на суму 882100,80 грн., в тому числі ПДВ 147016,80 грн.; від 06.05.2019 року №3 на суму 1038804 грн., в тому числі ПДВ 173134 грн.; від 08.05.2019 року №4 на суму 1050720 грн., в тому числі ПДВ 175120 грн.; від 13.05.2019 року №5 на суму 890032,03 грн., в тому числі ПДВ 148338,67 грн.;

- товарно-транспортними накладними від 02.05.2019 року №Р1, від 03.05.2019 року №Р2; від 06.05.2019 року №Р3, від 08.05.2019 року №Р4; від 13.05.2019 року №Р5;

- платіжними дорученнями від 03.05.2019 року №15 на суму 865000,00 грн; від 06.05.2019 року №19 на суму 765000,00 грн; від 08.05.2019 року №23 на суму 390440,00 грн; від 10.05.2019 року №29 на суму 1379500,00 грн, від 13.05.2019 року №35 на суму 800000,00 грн.; від 15.05.2019 року №38 на суму 800056,03 грн.;

- актом звірки взаємних розрахунків за договором від 02.05.2019 року №ХП02-5-19.

Керуючись вимогами п. 201.10 ст. 201 ПКУ ТОВ "ТПК ЄВРОТРЕЙД" у встановлені терміни податкова накладна була подана для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Також на підтвердження походження постановленого товару ТОВ "Харків Полімер Ресайклінг", позивач надав договір поставки №01/04-19 від 01.04.2019 року укладеного з ТОВ "ГОЛДМАРТ" разом з первинною документацією (а.с.136-172).

Незважаючи на подані документи, рішеннями комісії ДФС прийнято оскаржувані в даній справі рішення про відмову у реєстрації спірних податкових накладних.

За приписами пункту 74.2 статті 74 Податкового кодексу України в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики (пункт 74.3 статті 74 ПК України).

Відповідно до пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних" №1246 від 29.12.2010р., податкова накладна електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно пункту 12 Порядку №1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації / зупинення реєстрації / відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пункту 13 Порядку №1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Аналогічні приписи містить підпункт 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, згідно яких реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної / розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної / розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної / розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У відповідності до підпункту 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті "в" підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у такій податковій накладній / розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

В даній справі висновки контролюючого органу про невідповідність обсягів постачання обсягам придбаних товарів за податковими накладними, наданими позивачем належними доказами з боку контролюючого органу не підтверджено. При цьому колегія суддів враховує, що позивачем на адресу контролюючого органу було направлено Повідомлення про надання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено з доданими до нього документами щодо постачання товару, за яким виписані спірні податкові накладні. Проте вказані пояснення контролюючим органом при ухваленні спірних рішень враховано не було.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Згідно частини 2 вказаної статті в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Колегія суддів зазначає, що абзацем 1 Постанови Кабінету Міністрів України "Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації" №190 від 29.03.2017 встановлено, що комісія Державної фіскальної служби приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації на підставі отриманих від платника податку на додану вартість відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України письмових пояснень щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/ розрахунку коригування, та/або копій документів, які платник податку має право подати до органу Державної фіскальної служби протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній/ розрахунку коригування.

Абзацом 2 Постанови №190 визначено, що підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування.

Отже, урахуванням викладеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги про скасування рішень контролюючого органу про відмову у реєстрації податкових накладних підлягають задоволенню.

За приписами п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

В даній справі слід враховувати, що реалізація суб`єктами публічної адміністрації своїх повноважень, які є законодавчо визначеними, що випливає з положень частини другої статті 19 Конституції України, здійснюється в межах відповідної законної дискреції.

Під дискреційними повноваженнями необхідно розуміти надання органу або посадовій особі повноважень діяти на власний розсуд в межах закону. Зокрема, дискреційні повноваження полягають у тому, що суб`єкт владних повноважень може обирати у конкретній ситуації альтернативне рішення, яке є законним.

Дискреційні повноваження це комплекс прав і зобов`язань представників влади як на державному, так і на регіональному рівнях, у тому числі представників суспільства, яких уповноважили діяти від імені держави чи будь-якого органу місцевого самоврядування, що мають можливість надати повного або часткового визначення і змісту, і виду прийнятого управлінського рішення. Також ця особа може вибирати рішення у передбачених для конкретних ситуацій нормативно-правових актах або схожих документах.

Відповідно до Рекомендацій Комітету Ради Європи №R(80)2 щодо здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Ради 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він уважає найкращим за конкретних обставин, та яке захистить або відновить порушене право.

Адміністративний суд під час розгляду та вирішення публічно-правових спорів перевіряє, чи рішення суб`єкта владних повноважень прийняте у межах законної дискреції. При цьому, відповідно до правил правозастосування практики Європейського суду з прав людини, суд не може своїм рішенням підмінити рішення суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до приписів п.п.19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1246 від 29.12.2010, (зі змінами), яким передбачено, що податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструються у день:

1) прийняття комісією рішення про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

2) набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення суду). У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

У першому випадку податкова накладна, реєстрацію якої в ЄРПН було зупинено, реєструється у день прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, яке ухвалюється саме Комісією ДФС.

У другому випадку податкова накладна, реєстрацію якої в ЄРПН було зупинено, реєструється у день набрання законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної, при цьому датою реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні або день набрання законної сили рішенням суду.

Таким чином, нормами Податкового кодексу України та Порядку чітко визначено настання такої події, як набрання законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної та зазначення дати її реєстрації.

За приписами ч. 2 ст. 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" №3477-IV від 23.02.2006р., суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011 (остаточне) по справі "ЧУЙКІНА ПРОТИ УКРАЇНИ" (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява N 28924/04) констатував: "50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom), пп. 28 - 36, Series A №18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні.

Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії" (Multiplex v. Croatia), заява N 58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia), заява N 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II)".

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги щодо визнання протиправними та скасування рішень контролюючого органу, якими відмовлено у реєстрації податкової накладної та зобов`язання контролюючого органу здійснити реєстрацію податкових накладних згідно встановленого порядку, підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процессуального права.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.10.2019 року по справі № 520/6207/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)А.О. Бегунц
Судді(підпис) (підпис) С.С. Рєзнікова В.В. Старостін
Повний текст постанови складено 02.03.2020 року