Справа № 415/980/20
Суддя: Калмикова Ю. О.
Дата ухвалення: 2020-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 415/980/20
Провадження № 2-а/415/191/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2020 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді - Калмикової Ю.О.,

за участю секретаря - Кравченко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Лисичанська адміністративну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Луганській області рядового поліції Лівадіної Вікторії Сергіївни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

Описова частина

Зміст позовних вимог

До Лисичанського міського суду Луганської області надійшли матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Луганській області рядового поліції Лівадіної Вікторії Сергіївни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилалася на те, що 31.01.2020 приблизно о 14 годині на автомобілі Nissan Terrand, державний номер НОМЕР_1 , по пр. Перемоги в м. Лисичанську проїжджаючи АЗС «Маршал», при виїзді на пр. Перемоги з боку будівельного маркету «Городок» встановлено знак 2.2. «Проїзд без зупинки заборонено». Під`їхавши до знаку, він зупинився, потім знов почав рух, дивлячись вправо, увімкнувши лівий покажчик повороту. Проворуч, по пр. Перемоги біля правого бордюру на відстані 100-120 м. від перехрестя стояла авто патрульної поліції Рено Дастер з увімкнутим синім проблисковим маячком. Тільки він закінчив маневр лівого повороту, поліцейський авто почав його наздоганяти. Він почав зупинився на вимогу. Поліцейські обвинувачували його в невиконанні вимоги знаку 2.2 ПДР. Позивач намагався пояснити, що цього не було, але його не чули. Поліцейські дуже швидко щось казали, що для нього було не зрозуміло, потім склали постанову і надали йому на підпис. Дану постанову вважає незаконною і необґрунтовано.

Відповідно до постанови позивач, керуючи ТЗ, не виконав вимогу знаку 2.2 ПДР України, чим порушив п.п. 8.4 б ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Прийнято рішення щодо застосування до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 225 грн.

Позивач наголошує, що нічого не порушував, не порушував вимоги знаку 2.2. ПДР.

На підставі викладеного, просив суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення дорожнього руху зафіксованого не в автоматичному режимі ЕАК № 2049021 від 31.01.2020, складену у відношенні ОСОБА_1 , а провадження по справі закрити.

Доводи особи, яка подала позов

Позовна заява мотивована тим, що позивач ОСОБА_1 вважає постанову серії ЕАК № 2049021 від 31.01.2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі протиправною, у зв`язку з чим просить її скасувати.

Відзив на позовну заяву не надійшов. Відповідач надав письмове клопотання про розгляд справи за його відсутністю та надав відеофайл з правопорушенням ОСОБА_1 від 31.01.2020 року.

Надходження позовної заяви та інших заяв до суду

20.02.2020 року ухвалою суду про відкриття провадження у справі № 415/980/20 було відкрито провадження у цій адміністративній справі.

28.02.2020 року відповідачем було надано письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності та долучено відеоматеріал правопорушення ОСОБА_1 від 31.01.2020.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, суду надав клопотання, в якому просив справу розглядати за його відсутності.

Дослідивши докази по справі, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та зміст спірних правових відносин.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

З матеріалів справи судом встановлено, що згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2049021 від 31.01.2020 року, особа щодо якої розглядається справа - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 31.01.2020 року о 14 годині 13 хвилин у м. Лисичанську по вул. Леніна, 153, керуючи автомобілем м Nissan Terrand, державний номер НОМЕР_1 , не виконав вимогу знаку 2.2 ПДР України, чим порушив п. 8.4. б ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Прийнято рішення щодо застосування до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 225 грн.

Спір між позивачем та відповідачем виник з приводу того, що позивач вважає постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі ЕАК № 2049021 від 31.01.2020року протиправною, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення врегульований статтею 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до пункту третього частини першої цієї норми, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Позивач не погоджуючись з обставинами, викладеними в постанові серії ЕАК № 2049021 від 31.01.2020 року, посилаючись на не порушення ним правил дорожнього руху та відсутність складів адміністративних правопорушень, скористався своїм правом і звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Мотивувальна частина

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем на доказ правомірності свого рішення, а саме: прийняття оскаржуваної постанови серії ЕАК № 2049021 від 31.01.2020, був наданий суду відеозапис з відео реєстратора та відео на DVD-R диску з нагрудної камери інспектора УПП від 31.01.2020 за №DSJ X300121_ВВ0121, на які є посилання у п. 9 Постанови серії ЕАК № № 2049021 від 31.01.2020 року та відеозапис на DVD-R диску з нагрудної камери інспектора УПП від 31.01.2020 за №DSJX300119_ВВ0119, на який не має посилання в постанові.

Відповідно до абз. 4 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

На підставі вищевикладеного, суд не приймає до уваги відеозапис на DVD-R диску з нагрудної камери інспектора УПП від 31.01.2020 за №DSJX300119_ВВ0119, на який відсутнє посилання в постанові, що оскаржується. Суд вважає дане відео неналежним доказом.

Втім, з постанови про накладення адміністративного стягнення відносно позивача вбачається, що до неї надано відео з нагрудної камери № DSJX300121_ВВ0121 та відеозапис з відеореєстратора.

З дослідженого в судовому засіданні відео-матеріала, наданого відповідачем, а саме: відео реєстратора та відео на DVD-R диску з нагрудної камери інспектора УПП від 31.01.2020 за №DSJ X300121_ВВ0121, судом встановлено, що неможливо встановити чи дійсно у м. Лисичанську по вул. Леніна, 153, розміщений знак 2.2 ПДР України.

Водночас, судом з дослідженого відеоматеріалу встановлено, що 31.01.2020 року о 14 годині 13 хвилин у м. Лисичанську по вул. Леніна, 153, керуючи автомобілем м Nissan Terrand, державний номер НОМЕР_1 , позивач зупинився на перехресті, а після почав рух. З дослідженого відео суд доходить висновку, що позивач ОСОБА_1 виконав вимогу знаку 2.2 ПДР України, а отже, не порушив п. 8.4. б ПДР України та не скоїював адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Отже, судом встановлено, що на підтвердження факту порушення позивачем п.8.4. б ПДР, відповідачем не надано суду належних, допустимих та достатніх доказів.

За таких обставин суд приходить до висновку, що постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 2049021 від 31.01.2020 року складена з порушенням норм статті 283 КУпАП, а тому не може вважатися такою, що відповідає чинному законодавству у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та підлягає скасуванню.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідачем суду не наведено будь-яких причин, з яких він не дотримався наведених положень КУпАП щодо фіксування і дослідження доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що відповідачем не надано доказів того, що прийняте ним рішення є правомірним, оскільки на думку суду, відповідач прийняв рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за відсутності належних доказів, з порушенням вимог Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з чим суд вважає позовні вимоги позивача ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Луганській області рядового поліції Лівадіної Вікторії Сергіївни про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серії ЕАК № 2049021 від 31.01.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 225 гривень 00 копійок та закриття адміністративної справи, такими, що підлягають повному задоволенню.

Керуючись ст. 2, 72-90, 99, 241-246, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №4 батальйону №1 Управління патрульної поліції у Луганській області рядового поліції Лівадіної Вікторії Сергіївни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, задовольнити повністю.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справи про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі ЕАК № 2049021 від 31.01.2020 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у сумі 225 гривень 00 копійок, скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду через Лисичанський міський суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники судового розгляду:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_2 .

Відповідач: інспектор роти №4 батальйону №1 Управління патрульної поліції у Луганській області рядовий поліції Лівадіна Вікторія Сергіївна, місце роботи за адресою: буд. 8, вул. Штейгерська, м. Лисичанськ, 93100, Луганська область, Україна, код ЄДРПОУ невідомо.

Повний текст судового рішення складено 02.03.2020.

Суддя Ю. О. Калмикова