Справа № 569/22837/19
Суддя: Кучина Н. Г.
Дата ухвалення: 2020-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2020 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Кучиної Н.Г.,

при секретаря судового засідання Ющук О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до старшого інспектора ВБДР УПП в Рівненській області ДПП старшого лейтенанта Шебанова Андрія Сергійовича, Департамента патрульної поліції про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Рівненського міського суду з позовом до старшого інспектора ВБДР УПП в Рівненській області ДПП старшого лейтенанта Шебанова Андрія Сергійовича, Департамента патрульної поліції про скасування постанови, в якому просить визнати незаконними дії відповідача про притягнення його до адміністративної відповідальності, постанову серії ДПО № 18 № 725494 від 06.12.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі скасувати, провадження у справі закрити.

Ухвалою Рівненського міського суду від 16 грудня 2019 року по вищевказаній справі відкрите провадження за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін.

Представник позивача через канцелярію суду надав заяву вх. № 10328/20 від 28.02.2020 року про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився по невідомій суду причині, однак в установлений законом строк подав відзив на позов, в якому позовних вимог позивача не визнав, зазначивши, що останній дійсно вчинив інкриміноване йому порушення Правил, а тому законно підданий адміністративному стягненню у виді штрафу, в зв`язку з чим відсутні підстави для скасування постанови. Зазначив, що факт вчинених позивачем правопорушень був виявлений ним безпосередньо при здійсненні контролю за безпекою дорожнього руху. При цьому, з відеозапису зрозуміло, що транспортним засобом БАЗ А 079.24 номерний знак НОМЕР_1 здійснюються пасажирські перевезення. У визначеній законом процедурі ним було здійснено фіксацію виявленого порушення Правил та винесено постанову, відповідно до якої на позивача було накладено штраф в межах санкції ч. 2 ст. 140 КУпАП, якою встановлена відповідальність за вказане порушення. В якості доказу вчинення правопорушення надав суду відповідне фото, на якому зафіксовано транспортний засіб, яким здійснювалося пасажирські перевезення.

Представник позивача надав суду додаткові пояснення, в яких звертає увагу суду на те, що фото та оптичний диск із відеозаписом, долучені відповідачем до відзиву не є належними та допустимими доказами, оскільки фото не містить ідентифікації місця знаходження, дати та часу, а відеофіксація не містить жодних доказів того, що автобус здійснює регулярні чи нерегулярні перевезення.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до таких висновків.

Судом встановлено, що згідно постанови про адміністративне правопорушення серії ДПО 18 № 725494 від 06 грудня 2019 року, винесеної інспектором відділу безпеки дорожнього руху управління патрульної поліції в РРРівненській області Департаменту патрульної поліції, старшим лейтенантом поліції Шебановим А.С. визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень.

З вказаної постанови вбачається, що в АДРЕСА_1 , суб`єкт господарювання ОСОБА_1 порушив визначений законодавством порядок погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції здійснення пасажирських перевезень за встановленим маршрутом руху транспортних засобів загального користування, а саме здійснював регулярні спеціальні перевезення пасажирів, без погодження з Національною поліцією.

Частиною 2 ст. 140 КУпАП передбачена відповідальність, в тому числі, за порушення визначеного законодавством порядку погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції проведення будь-яких робіт на автомобільних дорогах, вулицях.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про національну поліцію» національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Патрульні поліцейські уповноважені перевіряти документи, що посвідчують особу, чи документи, що підтверджують певне право особи, зупиняти транспортні засоби при порушенні ними правил дорожнього руху, в разі очевидних технічних несправностей, наявності інформації про причетність водія до правопорушень та на інших підставах, встановлених ст. 35 Закону «Про Національну поліцію».

Особи, які порушують Правила дорожнього руху, затверджені ПКМУ 10.10.2001 року № 1306 несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9 Правил).

Посадові особи патрульної служби відповідно до ст. 222 КУпАП, мають право у разі невиконання правил, норм та стандартів, що стосуються забезпечення дорожнього руху зупиняти транспортні засоби та притягувати винних осіб до передбаченої законодавством відповідальності.

Поряд із тим, закон передбачає застосування адміністративного стягнення лише до особи, яка вчинила адміністративне правопорушення (ст. 23 КУпАП).

Згідно зі ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 280 КпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З відзиву на адміністративний позов можна зробити висновок, що порушення зафіксоване відеозаписом та фотозйомками.

При цьому, оскаржувана постанова не містить відомості про технічний засіб, яким здійснено фото та відеозапис правопорушення. Даний факт відповідачем у відзиві нічим не спростований.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою ст. 283 КУпАП, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Окрім того, приписи ст.7 ч.1-3 КУпАП визначають, що ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не містить інформації про будь-яку фіксацію правопорушення.

Таким чином, в порушення частини 3 статті 283 КУпАП, інспектором не зазначено у постанові відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис правопорушення, та не вказано про те, чи взагалі таке фіксування проводилось, не надано інших доказів вчинення правопорушення.

Так, судом встановлено, що старшим інспектором ВБДР УПП в Рівненській області ДПП старшим лейтенантом Шебановим А.С. не зазначено у оскаржуваній постанові відомостей про технічний засіб, яким як вказує відповідач зафіксовано транспортний засіб, який здійснює пасажирські перевезення.

З цього приводу суд зазначає, що зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283 КУпАП. У ній зокрема необхідно зазначити технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що посилання відповідача на фото або відеозапис, яким зафіксовано правопорушення, про які не зазначено у постанові про притягнення до адміністративної відповідальності, такі докази суд вважає неналежним та недопустимим доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Є неприпустимим прийняття наданих фото та відеозапису, які відповідач суду надав як доказ скоєння правопорушення і з огляду на приписи ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод стосовно розгляду справи незалежним та безстороннім судом.

Особа, якій не було достеменно відомо ні під час розгляду справи, ні з постанови про накладення адміністративного стягнення про існування доказів можливого скоєння нею правопорушення вправі розраховувати на поважність причин не пред`явлення їй такого доказу під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Однак відповідачем суду не наведено будь-яких причин, з яких він не дотримався наведених положень КУпАП щодо фіксування і дослідження доказів у справі про адміністративне правопорушення. А саме - що заважало йому просто вказати у постанові, що правопорушення зафіксоване на відповідний технічний засіб, яким здійснено фото та відеозапис.

Верховний Суд у постанові від 24 січня 2019 року по справі №428/2769/17 висловив правову позицію, згідно з якою не зазначення у постанові технічного засобу, яким здійснено фото та відеозапис, виключає можливість прийняття його у якості належного доказу в справі про адміністративне правопорушення.

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

Дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Вищевикладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду у постанові від 30 травня 2018 року по справі №337/3389/16-а.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, при розгляді адміністративної справи, визнаючи позивача винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 140 КУпАП, відповідачем не дотримано вимог щодо винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених законом, а тому суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, при розгляді адміністративної справи, визнаючи позивача винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, відповідач не взяв до уваги усні пояснення позивача, доказів на підтвердження правомірності своїх дій щодо винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності суду не надав, а тому суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Щодо вимоги про визнання протиправними дій відповідача щодо винесення оскаржуваної постанови, суд вважає за необхідне зауважити на таке.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Суд зазначає, що в даному випадку, з огляду на положення ст. 286 КАС України, належним та ефективним способом захисту прав позивача є визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, тому в задоволенні позовної вимоги про визнання дій відповідача протиправними слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 9, 19, 72-77, 241-246, 255, 286, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до старшого інспектора ВБДР УПП в Рівненській області ДПП старшого лейтенанта Шебанова Андрія Сергійовича, Департамента патрульної поліції про скасування постанови - задоволити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО 18 № 725494 від 06 грудня 2019 року, винесеної старшим інспектором ВДБР УПП у Рівненській області ДПП старшим лейтенантом Шебановим Андрієм Сергійовичем, відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 140 КУпАП визнати протиправною та скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Рівненський міський суд Рівненської області в Восьмий апеляційний адміністративний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Рівненського міського суду Н.Г. Кучина