Справа № 520/6860/19
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2020-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2020 р.Справа № 520/6860/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Сіренко О.І.,

Суддів: Кононенко З.О. , Калиновського В.А. ,

за участю секретаря судового засідання Ковальчук А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.10.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Горшкова О.О., повний текст складено 04.11.19 року по справі № 520/6860/19

за позовом ОСОБА_1

до Слобожанської митниці Державної митної служби

про скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Харківської митниці ДФС, в якому просила суд скасувати Рішення інспектора Харківської митниці ДФС Щоголевої Ганни про коригування митної вартості товарів №UA807000/2019/000913/2.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що згідно з фактурою від 31.12.2018 року № R-4695 ОСОБА_1 було придбано у компанії M&M CarSupplies автомобіль легковий пасажирський, для перевезення людей по дорогах загального користування, що був у використанні. Марка автомобіля: Mercedes -Benz SLK 200 Kompressor, номер кузова VIN НОМЕР_1 . Загальна кількість місць (включаючи місце водія): 5. Номер двигуна: немає даних. Тип двигуна: з двигуном внутрішнього згоряння з іскровим запалюванням та з кривошипно-шатунним механізмом. Робочий об`єм циліндрів 1998 см3, потужність 120 кВт. Колісна формула: 4x2. Екологічний рівень: EURO4. Календарний рік виготовлення: 2002. Модельний рік виготовлення: 2002. Торгівельна марка " Mercedes -Benz», виробник DaimlerChrysler AG. Країна виробництва DЕ». 31.01.2019 року декларантом - фізичною-особою підприємцем ОСОБА_2 , діючого в інтересах позивача на підстави довіреності, подано до Харківської митниці ДФС електронну митну декларацію №UA807170/2019/005352, якою було задекларовано для митного оформлення товар, який ввозиться на територію України, а саме вищезазначений легковий автомобіль, марки Mercedes -Benz SLK 200 Kompressor, номер кузова VIN НОМЕР_1 . У митній декларації декларантом самостійно визначено митну вартість товару за основним методом, тобто за ціною фактури щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), яка складає 850 EUR. Разом з митною декларацією позивачем для підтвердження митної вартості товару було подано повний пакет документів, необхідних згідно чинного законодавства України, для прийняття рішення про митне оформлення товару. 11.02.2019 року відповідачем було винесено Рішення про коригування митної вартості товарів №UА807000/2019/000913/2 скориговано вартість товару на 5649,72 Євро. У рішенні про коригування митної вартості відповідач зазначив, що коригування митної вартості здійснено у відповідності до cт. 64 Митного кодексу України та Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України затверджених наказом ДФС України від 11.09.2015 року №689 з проведеним в разі необхідності коригуванням передбаченим у главі 9 МКУ - тов.№1 - 5649,72 Євро. Таким чином, відповідач здійснив коригування митної вартості транспортного засобу використовуючи резервний метод передбачений ст. 64 МК України. Харківською митницею ДФС було прийнято Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА807170/2019/00974, причиною прийняття рішення про відмову відповідачем зазначено: "Неможливість здійснення митного оформлення товарів, у зв`язку з невірним визначенням їх митної вартості та прийняттям Рішення про коригування митної вартості товарів №UА807000/2019/00383. Позивач вважає рішення Харківської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UA807000/2019/000913/2 від 11.02.2019 року незаконним та таким, що підлягає скасуванню, та просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

23 жовтня 2019 року рішенням Харківського окружного адміністративного суду відмовлено в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Харківської митниці ДФС про скасування рішення.

В апеляційній скарзі позивач просила рішення суду першої інстанції скасувати, прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказала, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, є несправедливим, упередженим та незаконним, зазначила, що приймаючи рішення про коригування митної вартості за резервним методом, відповідач не вказав яким чином митна вартість визначена саме в такому розмірі та які складові вплинули на формування такої вартості, просила суд скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Відповідач, у надісланому відзиві на апеляційну скаргу вказав на те, що рішення суду першої інстанції прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права при повному з`ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, а доводи апеляційної скарги базуються на власних судженнях і висновках позивача, які не мають юридичного обґрунтування.

Відповідач також подав клопотання про заміну сторони, а саме Харківську митницю ДФС правонаступником - Слобожанською митницею Держмитслужби, посилаючись на постанову Кабінету Міністрів України від 02.10.2019 №858 «Про утворення територіальних органів Державної митної служби» та розпорядження Кабінету Міністрів від 04.12.2019 № 1217-р.

Згідно ч. 1 ст. 52 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Протокольною ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 26.02.2020 року замінено відповідача Харківську митницю ДФС на належного відповідача , а саме: правонаступника - Слобожанську митницю Держмитслужби.

Представник позивача в судовому засіданні доводи та вимоги апеляційної скарги підтримав, просив їх задовольнити.

Представник відповідача у надісланому відзиві та в судовому засіданні проти вимог апеляційної скарги заперечував, просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду, згідно з фактурою від 31.12.2018 року № R-4695 ОСОБА_1 було придбано у компанії M&M CarSupplies автомобіль легковий пасажирський, для перевезення людей по дорогах загального користування, що був у використанні. Марка автомобіля: Mercedes -Benz SLK 200 Kompressor, номер кузова VIN НОМЕР_1 . Загальна кількість місць (включаючи місце водія): 5. Номер двигуна: немає даних. Тип двигуна: з двигуном внутрішнього згоряння з іскровим запалюванням та з кривошипно-шатунним механізмом. Робочий об`єм циліндрів 1998 см3, потужність 120 кВт. Колісна формула: 4x2. Екологічний рівень: EURO4. Календарний рік виготовлення: 2002. Модельний рік виготовлення: 2002. Торгівельна марка " Mercedes -Benz», виробник DaimlerChrysler AG. Країна виробництва DЕ». За вищезазначеною фактурою вартість автомобіля складає 850 євро.

31.01.2019 року до митного поста "Харків-центральний" Харківської митниці ДФС України особою уповноваженою на декларування ФОП ОСОБА_2 була подана до митного контролю та митного оформлення електронна митна декларація №UA807170/2019/0005352 на товар «Автомобіль легковий пасажирський, для перевезення людей по дорогах загального користування, що був у використанні. Марка автомобіля: Mercedes -Benz SLK 200 Kompressor, номер кузова VIN НОМЕР_1 . Загальна кількість місць (включаючи місце водія): 5. Номер двигуна: немає даних. Тип двигуна: з двигуном внутрішнього згоряння з іскровим запалюванням та з кривошипно-шатунним механізмом. Робочий об`єм циліндрів 1998 см3, потужність 120 кВт. Колісна формула: 4x2. Екологічний рівень: EURO4. Календарний рік виготовлення: 2002. Модельний рік виготовлення: 2002. Торгівельна марка " Mercedes -Benz», виробник DaimlerChrysler AG. Країна виробництва DЕ». Декларантом визначена та заявлена митна вартість товару, визначена із застосуванням основного методу, за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) згідно з ч.2 ст.57, ст.58 Митного кодексу України, вказавши в декларації ціну товару, зазначену у рахунку - фактурі R-4695 від 31.12.2018 - 850 Євро.

Разом з митною декларацією позивачем для підтвердження митної вартості товару було подано пакет документів для прийняття рішення про митне оформлення товару: акт про проведення огляду (переогляду) товарів транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №ІUА205010/2019/211977 від 27.01.2019; технічний паспорт ТЗ НОМЕР_3 від 07.12.2018; рахунок R-4695 від 31.12.2018; договір про надання послуг митного брокера №66/19 від 24.01.2019; додаткова інформація; платіжні квитанції, що підтверджують сплату митних та інших платежів; паспорт фізичної особи.

Під час виконання митних формальностей стосовно задекларованого товару, за результатами застосування АСАУР (СУР), серед іншого, була визначена митна формальність по контролю правильності визначення митної вартості.

По результатам вивчення поданих до митного оформлення документів, порівняння заявленої митної вартості з рівнем митної вартості ідентичних та подібних (аналогічних) товарів, оформлених митницями ДФС раніше, та враховуючі рекомендації профілю ризику, який був згенерований автоматизованою системою аналізу та управління ризиками ДФС, а саме:105-2 (Контроль правильності визначення митної вартості товарів) та 106-2 (Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів): «Митна вартість товару нижча митної вартості ідентичних товарів. Обов`язкове направлення запиту до спеціалізованого підрозділу, а також звернення до підрозділу ДФС для визначення митної вартості за VIN-кодом: НОМЕР_1 , валюта - EUR, вартість - 4399,00».

Крім того, за результатом вивчення документів, наданих до митниці на підтвердження заявленої митної вартості ТЗ позивача, посадовою особою митниці було встановлено, що вартість ТЗ позивача у розмірі 850 євро визначена на підставі рахунку - фактурі R-4695 від 31.12.2018 року та не включає в себе витрати на транспортування ТЗ до місця ввезення на митну територію України. Разом із цим до митниці не було надано жодного документа, що містить відомості про розмір витрат на транспортування ТЗ позивача до місця ввезення на митну територію України.

Митний орган також вказав, що позивач придбав ТЗ у компанії M&M CarSupplies, а не у фізичної особи, а тому підприємство мало надати покупцю квитанцію про оплату чи інший документ на підтвердження отримання коштів від покупця.

Всупереч вимогам ч.1 та ч.2 ст.53 МКУ, на спростування сумнівів митного органу стосовно дійсного рівня митної вартості товару, разом з МД №UА807170/2019/005352 від 31.01.2019 року не було подано до митниці жодного платіжного документа, який стосується ТЗ позивача, що підтверджується відсутністю у графі 44 вказаної МД реквізитів документа за кодом "3001", який згідно з Класифікатором документів відповідає банківському платіжному документу, що стосується товару.

Також в ході опрацювання посадовою особою митного органу Висновку експертного автотоварознавчого дослідження від 19.02.2019 року № 3311 щодо вартості ТЗ було встановлено ряд розбіжностей між зазначеними у ньому пошкодженнями ТЗ позивача, врахованими експертом, та відомостями щодо відсутності цих пошкоджень відповідно до акта про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №UА205010/2019/211977 від 27.01.2019. Зокрема, у висновку експерта вказані такі пошкодження як "пошкодження ЛФП", "КТЗ має вузли та агрегати, що потребують ремонту", "пошкодження оббивок сидінь", "корозійні пошкодження" та "сліди відновлювального ремонту", які зазначені експертом в якості підстави для застосування «Дз - відсоток додаткового зменшення вартості КТЗ = 18,5%" (стор.7 Висновку експерта). Однак, вказані пошкодження не були виявлені Волинською митницею ДФС при проведені митного огляду ТЗ позивача та не зафіксовані у вищевказаному акті про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу. Також, було встановлено, що при обчисленні СІ (вартості ТЗ позивача) за основу експертом береться Сcp1 (середня ціна КТЗ, що ввозиться на митну територію України, у країні придбання чи в країнах-експортерах) щодо якої п.7.53.3 Методики зазначено, що середня ціна КТЗ (їх складників), що ввозиться на митну територію України, не враховує витрати на доставку їх до митного кордону України, страхування, комісійні і брокерські винагороди та інші витрати. Крім цього, з формули розрахунку СІ (вартості ТЗ позивача), наведеної на сторінці 6 Висновку експерта, вбачається відсутність складової, яка відображає вищевказані витрати та враховується при обчисленні СІ. У зв`язку з надходженням запиту щодо вирішення спірного питання правильності визначення митної вартості товарів та з недостатністю документів для визначення складової митної вартості товарів, у відповідності з вимогами частини 3 статті 53 МКУ, було повідомлено декларанта про необхідність надати додаткові відомості та документи для підтвердження рівня митної вартості.

Також, у Висновку експерта зазначено, що "КТЗ має пошкодження аварійного характеру передньої частини, які не зафіксовані, та які, зі слів гр. ОСОБА_1 , були отримані після перетину митного кордону України" (стор. 5 Висновку експерта), але доказів на підтвердження вказаних обставин декларантом не надано.

Отже, Висновком експерта з додатками, додатково наданим до митниці, не були спростовані обґрунтовані сумніви митниці у правильності визначення митної вартості ТЗ позивача, заявленої у МД №UА807170/2019/005352 від 31.01.2019.

Як зазначив відповідача у відзиві на позов, Харківська митниця ДФС погоджується з позицією позивача, що показник вартості автомобіля за висновком експерта автотоварознавчого дослідження №3311 від 19.02.2019 у 3884,17 Євро спростовує довід заявника ( ОСОБА_1 ) стосовно заявленого ним рівня митної вартості ТЗ на рівні 850 Євро.

З відзиву на позов вбачається (а.с. 93), що у відповідності з вимогами частини 3 статті 53 МКУ, відповідачем було проведено процедуру консультації з декларантом з метою обміну наявної інформації та обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості, було доведено рівень митної вартості, який є в наявності у митному органі, а саме 5649,72 Євро.

Однак доказів того, що декларантом додатково до митного органу надано запитувані документи чи пояснення, матеріали справи не містять.

Враховуючи вищезазначене, відповідачем було відмовлено у прийнятті митної декларації №UA807170/2019/005352 від 31.01.2019 року та застосовано другорядний (резервний) метод визначення митної вартості товарів, у зв`язку з чим було складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA807170/2019/00383 та було прийнято рішення про коригування митної вартості №UA807000/2019/000913/2 від 11.02.2019 року.

Транспортний засіб позивача було оформлено у митному відношенні по митній декларації №807170/2019/010757 від 20.02.2019 року з урахуванням вимог ч.7 ст.55 МКУ.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем було правомірно відмовлено позивачу у митному оформленні товару за заявленою ним митною вартістю відповідно до вимог митного законодавства, так як митна вартість товару не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 49 Митного кодексу України (далі по тексту - МК України) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч.1 ст.52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (ч. 1 ст. 53 МК України).

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (ч. 2 ст. 53 МК України).

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини (ч. 3 ст. 53 МК України).

Тобто, частиною 3 статті 53 МК України закріплено обов`язок декларанта або уповноваженої ним особи на письмову вимогу митного органу протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у ч.1 ст.58 цього Кодексу.

Зокрема, ст. 58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Згідно з ч.4 та ч.5 ст.54 МК України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний, зокрема, здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, а також у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені ст. 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Відповідно до ч. 6 ст. 54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

За результатами аналізу положень ч.3 ст.53, ч. ч. 1, 2, 4 - 6 ст.54, ст.58 МК України вбачається, що орган доходів і зборів при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись у достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у ст. 58 МК України.

При цьому митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи лише у тому випадку, коли надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або ці документи не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, тобто не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

З метою усунення розбіжностей в документах, усунення сумнівів щодо підробки документів або з`ясування відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, які виявились відсутніми, закон надає право митному органу витребувати від декларанта інші додаткові документи, що перелічені в ч.2 ст.53 МК України.

Згідно з ч. 3 ст. 54 Митного кодексу України, за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Матеріалами справи підтверджено, що під час перевірки заявлених позивачем митної вартості товару контролюючим органом встановлено необ`єктивність та недостатність документального підтвердження використаних декларантом даних в наданих до митного оформлення документах.

Зокрема, було встановлено наступне: 1) невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 Митного кодексу України, в зв`язку з тим. надані декларантом документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а також в зв`язку з неподанням декларантом додаткових документів, передбачених пунктом 3 статті 53 Митного кодексу України; 2) не надана декларантом (відсутня) інформація щодо угод на ідентичні товари; 3) не надана декларантом (відсутня) інформація щодо угод на подібні товари; 4) не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація: - щодо ідентичних чи подібних товарів, які продаються на митній території України у незмінному стані; - відсутні дані щодо витрат на виплату комісійних винагород, звичайних надбавок на прибуток та загальних витрат у зв`язку з продажем на митній території України; - відсутні дані щодо витрат понесених в Україні на навантаження, вивантаження, транспортування, страхування; 5) не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація та документи, які мали вплив на процес формування ціни товару: - на матеріал та витрат, понесених виробітком в зв`язку з виробництвом товарів; - витрат на завантаження, вивантаження, страхування, транспортування до місця перетинання митного кордону України; - прибутку, що одержує експортер у результаті поставки в Україну.

Так, декларантом до МД №UA807170/2019/005352 від 31.01.2019 року були надані наступні документи (зазначені у графі 44 МД): за кодом "1701" акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №ІUА205010/2019/211977 від 27.01.2019; за кодом "2800" технічний паспорт ТЗ НОМЕР_3 від 07.12.2018; за кодом "3000" рахунок R-4695 від 31.12.2018; за кодом "4207" договір про надання послуг митного брокера №66/19 від 24.01.2019; за кодом "9000" додаткова інформація; за кодом "9202" платіжні квитанції, що підтверджують сплату митних та інших платежів; за кодом "9802" паспорт фізичної особи.

При цьому, декларантом не було подано відповідачу платіжного документа, який стосується транспортного засобу позивача, що підтверджується відсутністю у графі 44 вказаної МД реквізитів документа за кодом "3001", який згідно з Класифікатором документів відповідає банківському платіжному документу, що стосується товару.

При прийнятті митницею рішення про коригування митної вартості товарів, за основу взято наявну цінову інформацію, що міститься в ціновій базі ЄАІС про митне оформлення подібного товару, та після реєстрації вказаної вище МД в електронній базі даних ЄАІС ДМСУ та початку здійснення митного контролю спрацювали критерії ризику автоматизованої системи аналізу та управління ризиками Держмитслужби України: 105-2 (Контроль правильності визначення митної вартості товарів); 106-2 (Витребування додаткових документів, які підтверджують митну вартість товарів) - "Вартість ТЗ нижча наявної цінової інформації, отриманої у тому числі із зовнішніх джерел. Обов`язкове залучення відповідного спеціалізованого підрозділу для визначення МВ за VIN-кодом НОМЕР_1, валюта -EUR, вартість - 4399,00".

За результатом вивчення документів, наданих до митниці на підтвердження заявленої митної вартості ТЗ позивача, посадовою особою митниці було встановлено, що вартість ТЗ позивача у розмірі 850 Євро визначена на підставі рахунку R-4695 від 31.12.2018, не включає в себе витрати на транспортування цього ТЗ до місця ввезення на митну територію України.

Згідно з ч.4 ст.58 МКУ митною вартістю товарів, які ввозяться на митну . територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Відповідно до положень ч.10 ст.58 МКУ складовою митної вартості товару, яка повинна при розрахунку митної вартості товару додаватись до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари є, зокрема, витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України ( ст.58 МКУ).

Відповідно до п.6 ч.2 ст.53 МКУ документами, які підтверджують митну вартість товарів та обов`язково подаються до митниці, є, зокрема, транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Відповідно до розділу III Правил заповнення декларації митної вартості, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №599 для підтвердження витрат на транспортування відповідно до ч.2 ст.53 МКУ подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати:

- рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів;

- банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури;

- калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.

Разом із цим, до митниці не було надано жодного документа, що містить відомості про розмір витрат на транспортування ТЗ позивача до місця ввезення на митну територію України.

Крім того, наданий позивачем рахунок R-4695 від 31.12.2018 року, який за твердженнями позивача підтверджує факт сплати за ТЗ та його вартість, колегія суддів погоджується з висновком першої інстанції, що вказаний рахунок містить лише вартість автомобіля, однак форма розрахунку за ТЗ позивача взагалі не визначена.

При цьому, виставлення покупцю такого рахунку лише свідчить про факт фіксації ціни товару, та водночас, не вказує на факт оплати покупцем вказаної ціни, враховуючи відсутінсть відмітки банківської установи про проведення платежу.

Отже, декларантом не було надано до митного контролю будь-яких банківських документів, або інших доказів, що підтверджують оплату за даним інвойсом до матеріалів справи позивачем не надано.

З огляду на відсутність документів, які б підтверджували заявлену позивачем вартість товару, у контролюючого органу правомірно виникли підстави вважати заявлену позивачем вартість товару необ`єктивною, неповною та сумнівною відносно правильності обчислення згідно з наданим документом.

Також, при обчисленні СІ (вартості ТЗ позивача) за основу експертом береться Сері (середня ціна КТЗ, що ввозиться на митну територію України, у країні придбання чи в країнах-експортерах) щодо якої п.7.53.3 Методики зазначено, що середня ціна КТЗ (їх складників), що ввозиться на митну територію України, не враховує витрати на доставку їх до митного кордону України, страхування, комісійні і брокерські винагороди та інші витрати. Крім цього, з формули розрахунку СІ (вартості ТЗ позивача), наведеної на сторінці 6 Висновку експерта, вбачається відсутність складової, яка відображає вищевказані витрати та враховується при обчисленні СІ.

Отже, експертом визначена ринкова вартість автомобіля у розмірі 3884,17 Євро.

Вищевикладене підтверджує, що вартість, визначена експертом не може бути визнана митною вартістю, оскільки вона не включає складових митної вартості, зокрема, витрат на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

Таким чином, висновком експерта з додатками, наданим до митниці, особою, уповноваженою позивачем на декларування свого ТЗ, не були спростовані обґрунтовані сумніви митниці у правильності визначення митної вартості ТЗ позивача, заявленої у ЕМД №UA807170/2019/005352 від 31.01.2019

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що висновок відповідача, щодо сумнівів у правильності заявленої позивачем митної вартості ТЗ є обґрунтованим, оскільки надані декларантом документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості ТЗ та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за нього.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів вважає, що Слобожанська митниця Держмитслужби не допустила порушень прав позивача, діючи на підставі та у спосіб, що передбачені Конституцією та чинним законодавством, з дотриманням вимог ч.3 ст.2 КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Так, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, надав належні докази правомірності своїх дій.

Посилання апелянта на помилковість розрахунків відповідача під час визначення митної вартості транспортного засобу є безпідставним, оскільки спростовується вищенаведеними положеннями законодавства та дослідженими судовим розглядом матеріалами справи.

За змістом п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaariv. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "RuizTorijav. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог

Згідно з ч. 1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ч. 1 ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта, позивача у справі.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції та вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.10.2019 року по справі № 520/6860/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)О.І. Сіренко
Судді(підпис) (підпис) З.О. Кононенко В.А. Калиновський
Повний текст постанови склаено 02.03.2020 року