Справа № 953/434/20
Суддя: Лях М. Ю.
Дата ухвалення: 2020-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 953/434/20
н/п 2-а/953/118/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2020 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Лях М.Ю.,

за участю секретаря судових засідань Хомінської Т.В.,

розглянувши в порядку скороченого позовного провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ), подану представником адвокатом Мосіним А.В. до поліцейського взводу 1 роти ТОР УПП в Харківській області ДПП сержанта поліції Гончарова Володимира Сергійовича (61033, м. Харків вул. Шевченко, 315-А) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову серії ДП №481049 від 04.01.2020 року про накладення на позивача адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 статті 122 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.

В обґрунтування позову зазначає, що 04 січня 2020 року приблизно о 18 годині 30 хвилин він керуючи транспортним засобом Mersedes - Benz GLE 350D д.н.з. НОМЕР_1 , у зв`язку з виниклою особистою потребою заїхав на територію автозаправного комплексу «ОККО», що розташована за адресом: м. Харків, вул. Ковпака, б. 24, де у відповідності до ПДР зупинив свій транспортний засіб. Працівників поліції в порушення ст. 279 КУпАП не назвали своє прізвище, посаду, спеціальне звання, почали вимагати в позивача надання документів передбачених п. 2.1. ПДР. При цьому не повідомили про причини застосування до позивача превентивного заходу перевірка документів, а також не довели до відома нормативно-правові акти, на підставі яких застосовуються такий захід. Позивач надав документи передбачені п. 2.1. ПДР, після чого відповідач склав постанову ДП №481049, у зв`язку із здійсненням зупинки транспортного засобу з порушення ПДР на території автозаправного комплексу. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідачем не встановлено місце скоєння правопорушення. В оскаржуваній постанові ДП18 № 481049 зазначено, що розгляд справи та місце скоєння правопорушення знаходиться на території АЗС «ОККО» за адресом: м. Харків, вул. Ковпака, б. 22, тоді як зазначений об`єкт (АЗК) знаходиться за адресом: м. Харків, вул. Ковпака, б. 24. Посилання Відповідача в постанові ДП18 № 481049, на нібито порушення Позивачем п. 15.4 ПДР є безпідставним, надуманим та не відповідає дійсності, так як зазначена норма забороняє ставити транспортні засоби в два і більше рядів на проїзній частині, в свою чергу проїзна частина відповідно до ПДР є елементом дороги, тоді як позивач знаходився на території АЗК «ОККО» та прилеглій території, що в розумінні ПДР не є дорогою і проїзною частиною, а відноситься до об`єкту дорожнього сервісу. У зв`язку з викладеним, постанова в справі про адміністративне правопорушення від 04.01.2020 серії ДП18 №481049 є протиправною та підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 14.01.2020 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Відповідач через канцелярію суду подав клопотання про поновлення строку на подання відзиву та відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування зазначає, що під час несення служби 04.01.2020 року екіпажем патрульної поліції було виявлено порушення правил дорожнього руху водієм транспортного засобу Mersedes - Benz GLE 350D д.н.з. НОМЕР_1 , який на території АЗС «ОККО» здійснив зупинку на проїзній частині другим рядом. В якості доказу до відзиву додається DVD диск з відеозапис з відеореєстратора на якому зафіксовано порушення позивачем правил дорожнього руху. Водій здійснив зупинку транспортного засобу до 5 хв. на проїжджій частині АЗС «ОККО» другим рядом. Крім того, водій створив перешкоду для руху їх службового автомобіля, в результаті чого їх авто не мало можливості виїхати чи розвернутися. Виявивши порушення правил зупинки, оцінивши наявні докази, зафіксовані за допомогою відеореєстратора, заслухавши пояснення водія, відповідачем було встановлено склад адміністративного правопорушення в діях гр. ОСОБА_2 та прийнято рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП, та в подальшому винесено постанову серії ДП18 №481049 від 04.01.2020. В оскаржуваній постанові зазначено адресу АДРЕСА_2 . Однак позивач зазначає, що об`єкт АЗС «ОККО» розташований в іншому місці, а саме: м. Харків, вул. Ковпака 24, та на підтвердження своїх слів надає роздруківки з мережі Інтернет. Надані позивачем роздруківки з мережі Інтернет, відповідно до положень законів не є документом, який підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, а отже не може бути прийнятий як належний та достовірний доказ у справі. У задоволенні вимог позивача про визнання дій відповідача протиправними слід відмовити у зв`язку з тим, що місцевий загальний суд, як адміністративний, за результатами розгляду справи не має права виносити рішення про визнання дій протиправними, в силу діючого законодавства це є виключною компетенцією окружних адміністративних судів. Таким чином, доводи, викладені в позовній заяві, є голослівними та не свідчать про наявність підстав для скасування оскаржуваної постанови. Постанова винесена на підставі зібраних у справі доказів та відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Представник позивача через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч. 4 ст. 229 КАС України, судом не здійснювалося.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

У відповідності до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Як встановлено дослідженими у справі доказами, ОСОБА_1 04.01.2020 року о 18:53 год., керуючи транспортним засобом Mersedes - Benz GLE 350D д.н.з. НОМЕР_1 , у м. Харкові по вул. Ковпака, 22, зупинився на проїзній частині в два ряди, чим порушив п.15.4 ПДР України.

У зв`язку з чим, поліцейським взводу 1 роти ТОР УПП в Харківській області ДПП сержантом поліції Гончаровим В.С., 04.01.2020 року винесено постанову серії ДП №481049, якою встановлено, що ОСОБА_1 04.01.2020 року вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 122 КпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про адміністративні правопорушення про порушення Правил дорожнього руху. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч.1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно п. 8 ч.1 статті 23 зазначеного Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року, № 1408/27853 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п. 1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

У відповідності до п. 1.10 Правил дорожнього руху проїзна частина це елемент дороги, призначений для руху нерейкових транспортних засобів. Дорога може мати декілька проїзних частин, межами яких є розділювальні смуги; зупинка це припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо);

Згідно п. 15.4 Правил дорожнього руху транспортні засоби не дозволяється ставити на проїзній частині в два і більше ряди. Велосипеди, мопеди і мотоцикли без бокового причепа дозволяється ставити на проїзній частині не більше ніж у два ряди.

Відповідно до ч.3 статті 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам передбаченим статтями 283 та 284 КпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався порушник чи встановлених останнім доводів.

Згідно із частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи,та інші обставини,що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Винність особи у вчиненні правопорушення має бути доведена доказами, передбаченими статтею 251 КУпАП, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків,показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Оглянутий під час судового розгляду наданий відповідачем на виконання ухвали суду про відкриття провадження та витребування доказів DVD-диск із записами з реєстратора, встановленого на автомобілі патрульної поліції дозволяє дійти висновку про наявність у діях водія автомобіля марки Mersedes - Benz GLE 350D д.н.з. НОМЕР_1 під керування позивача ОСОБА_1 порушення п. 15.4 Правил дорожнього руху, який дійсно зупинився на проїзній частині в два ряди, за що передбачена адміністративна відповідальність, передбачена ч.3 статті 122 КУпАП.

Доводи позивача щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення спростовується наданими відповідачем до суду письмовими доказами, зокрема відеозаписом.

Надаючи правову оцінку доводам, викладеним в позовній заяві з приводу розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд враховує, що положення статей 278, 279 КУпАП на спірні правовідносини не розповсюджуються, оскільки у даному випадку КУпАП передбачає спеціальну, спрощену процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності - винесення постанови на місці вчинення правопорушення.

Отже, відповідач при винесенні постанови на місці вчинення адміністративного правопорушення відносно позивача, діяв у рамках чинного законодавства України та у спосіб визначений законом. У даному спорі питання оскарження неправомірних дій працівника поліції не розглядається, оскільки позивач оскаржує незаконність постанови про накладення на нього адміністративного стягнення. Судом не встановлено порушень з боку інспектора вимог ст. 278, 279 КпАП України, з урахуванням вимог ч.2 розділу ІІІ вищезазначеної Інструкції.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог у зв`язку з чим у їх задоволенні слід відмовити за необґрунтованістю та безпідставністю.

На підставі вищенаведеного, керуючись статтями 2, 6-10, 77, 122, 241-246, 255, 257, 263, 295, КАС України, ст. 293 КУпАП, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 , подану представником адвокатом Мосіним А.В. до поліцейського взводу 1 роти ТОР УПП в Харківській області ДПП сержанта поліції Гончарова Володимира Сергійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Апеляційна скарга на судове рішення у справі може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський районний суд м. Харкова.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі його апеляційного оскарження - моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя -