Справа № 1.380.2019.006891
Суддя: Кравців Олег Романович
Дата ухвалення: 2020-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.006891
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2020 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючий суддя Кравців О.Р.,

секретар судового засідання Кушик Й.-Д.М.,

від позивача не з`явився,

від відповідача Петрицин О.П.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Суть справи.

До Львівського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - відповідач, ГУ ПФУ у Львівській області), в якій, з урахуванням заяви від 13.12.2019, просить суд зобов`язати відповідача виплатити додаткову пенсію з урахуванням інфляції за період з 01.01.2014 по 31.12.2018 в сумі 18178,78 грн.; скасувати рішення відповідача №18/М-20/11.03-06 від 30.09.2019.

В обґрунтування позову зазначено те, що відповідачем вчинено протиправні дії щодо невірного розрахунку пенсії без урахування індексації за період з 01.01.2014 по 31.12.2018. Позивач вважає, що відповідачем при обрахунку суми пенсії протиправно не застосовано вимоги постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, якою затверджено порядок індексації грошових доходів населення, де в п. 2 передбачено індексацію пенсійних виплат.

Ухвалою суду від 24.12.2019 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому проваджені).

21.01.2020 за вх. №3190 від Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач у справі зазначив, що пенсія позивача обчислена і виплачена відповідно до вимог чинного законодавства України, тому відсутні підстави для виплати недоотриманої додаткової пенсії по інфляції, просить у задоволенні позовних вимог відмовити. Також до матеріалів відзиву на позовну заяву додано копію пенсійної справи позивача.

Ухвалою суду від 23.01.2020 справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач у судове засідання не з`явився, явки уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи чи іншого змісту не подавав.

Представник відповідача проти позову заперечив з підстав, що викладені у відзиві на позовну заяву, просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Суд заслухав пояснення представника відповідача, з`ясував підстави позову, відзиву, фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, дослідив письмові докази, та,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 є пенсіонером, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області, отримує пенсію з 25.05.1999 відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

13.05.2019 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою, в якій просив нарахувати йому недоотриману додаткову пенсію по інфляції за період з 01.01.2014 по 31.12.2018, а також нарахувати та виплатити три проценти річних від протермінованої цієї нарахованої суми по індексу інфляції.

Листом від 30.05.2019 №18/М-20/11.03-06 Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повідомило позивача, що його пенсія обчислена відповідно до норм чинного законодавства України, відповідно, відсутні підстави для нарахування та виплати сум, про які просив позивач у справі.

Позивач вважає таку відмову протиправною та такою, що порушує його права, а тому звернувся за їх захистом до суду.

Вирішуючи справу, суд керується таким.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV (у редакції чинній до 11.10.2017) пенсії, призначені за цим Законом, індексуються відповідно до законодавства про індексацію грошових доходів населення.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України «Про індексацію грошових доходів населення» №1282-XII від 03.07.1991 (у редакції чинній з 11.10.2017) (далі - Закон №1282-XII).

Відповідно до ст. 1 Закону №1282-XII індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Згідно з приписами ст. 2 Закону №1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, в тому числі пенсії.

Індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях (ст. 3 Закону №1282-XII).

Статтею 4 Закону №1282-XII як єдиною підставою грошових доходів населення визначено перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка (до 01 січня 2016 року) і 103 відсотки (після 01 січня 2016 року).

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

У разі, якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до вимог ст. 6 Закону №1282-XII у разі виникнення обставин, передбачених ст. 4 цього Закону, у встановленому законом порядку здійснюється перегляд розмірів у тому числі пенсій. При цьому грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.

Згідно з п. 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат, установлених законодавством), крім тих, які зазначені у пункті 3 цього Порядку.

Відповідно до абзаців 1, 3, 6, 14 п. 4 вказаного вище Порядку індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

У межах прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, індексуються пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, державної допомоги та компенсаційних виплат), щомісячне довічне грошове утримання, що виплачуються замість пенсії, щомісячна грошова сума, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим), щомісячна страхова виплата особам, які перебували на утриманні потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника.

Судом встановлено, що за період з січня 2014 року по грудень 2018 року розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, становив у межах 949,00 грн. - 1497,00 грн.

Матеріалами пенсійної справи ОСОБА_1 підтверджується, що пенсія до виплати позивачу станом на: 01.01.2014 складала 1205,23 грн., в тому числі доплата до прожиткового мінімуму (949,00 грн.); 01.01.2015 складала 1205,23 грн., в тому числі доплата до прожиткового мінімуму (949,00) грн; станом на 01.09.2015 складала 1330,23грн., в тому числі доплата до прожиткового мінімуму (1074,00 грн.) - 196,08 грн.; станом на 01.05.2016 складала 1386,23 грн., в тому числі доплата до прожиткового мінімуму (1130,00 грн.) - 252,08 грн.; станом на 01.12.2016 складала 1503,23 грн., в тому числі доплата до прожиткового мінімуму (1247,00 грн.), та з жовтня 2017 пенсія позивача складає 2371,38 грн.

Таким чином, розмір пенсії позивача є більшим від розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного у період оскаржуваний позивачем.

Пунктом 4 вказаного Порядку передбачено, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Оплата праці, у тому числі працюючим пенсіонерам, грошове забезпечення, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, допомога по безробіттю, що надається залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії індексуються у межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Суми відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, індексуються у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Відповідно до абз. 3 п. 4 Порядку частина грошових доходів, яка перевищує прожитковий мінімум, встановлений для відповідних соціальних і демографічних груп населення, індексації не підлягає.

Згідно з п. 3 Порядку проведення індексації грошових доходів населення встановлено, що до об`єктів індексації, визначених у пункті 2, не відносяться, зокрема: соціальні виплати, які визначаються залежно від прожиткового мінімуму.

Матеріалами пенсійної справи позивача (згідно з розпорядженнями), оскільки сума основної пенсії позивача (без врахування доплат) не досягала до мінімального прожиткового рівня, що встановлений Законом України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік, то позивачу призначено доплату до прожиткового мінімуму.

При цьому, розмір пенсії позивача є більшим від розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного у період, оспорюваний позивачем.

Таким чином, якщо призначена сума пенсії не досягає мінімального прожиткового рівня, пенсіонеру здійснюється доплата до мінімального розміру пенсії і мінімального прожиткового рівня для непрацездатних осіб та індексація не сплачується.

З системного аналізу викладених правових норм можна дійти висновку, що позивач не має права на індексацію, оскільки у складі пенсійної виплати позивач мала доплату до прожиткового мінімуму згідно з ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Правова позиція щодо аналогічних правовідносин викладена у постанові Верховного Суду України від 13 жовтня 2015 року (справа № 21-2389а15).

Враховуючи викладені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для здійснення позивачу індексації пенсії відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» з урахуванням показника індексу інфляції по Україні за період з січня 2014 року по грудень 2018 року включно.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст. 139 КАС України відшкодування судових витрат позивачу, якому відмовлено у задоволенні позову, не передбачено.

Керуючись ст.ст. 19, 22, 25, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, п.п. 15.5 п. 15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, суд -

в и р і ш и в:

1. У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський окружний адміністративний суд до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

В судовому засіданні проголошено вступну і резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 02.03.2020.

Суддя Кравців О.Р.