Справа № 360/602/20
Суддя: К.Є. Петросян
Дата ухвалення: 2020-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

02 березня 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/602/20

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Петросян К.Є., розглянувши в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) осіб адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

10 лютого 2020 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради, в якому позивач просить суд:

визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні та виплаті щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг з 09 грудня 2019 року, викладеної в повідомленні № 12972/10 від 13.12.2019;

зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради призначити та виплатити щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг ОСОБА_1 , починаючи з дня звернення, а саме з 09 грудня 2019 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 , з 23 серпня 2016 року перебуває на обліку як внутрішньо перемішена особа з м.Луганськ. 30.08.2016 позивачу було призначено грошову допомогу, як особі, яка навчається на денному відділенні навчального закладу.

30.06.2017 позивач закінчила навчання, тому їй було зроблено перерахунок щомісячної адресної допомоги, як працездатній непрацюючій особі із скороченням терміну призначення по 25.01.2018. У зв`язку з тим, шо позивач не працевлаштувалась, нарахування адресної допомоги їй було припинено.

08 жовтня 2018 року позивача було прийнято на посаду продавця торгівельного залу у ФОП " ОСОБА_2 ", у зв`язку із чим вона 12.06.2019 звернулась до УПСЗН Сєвєродонецької міської ради із заявою про призначення шомісячної адресної допомоги та додала довідку про своє працевлаштування, проте їй було відмовлено в призначенні адресної допомоги.

ІНФОРМАЦІЯ_3 позивач народила сина ОСОБА_3 , шо підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 . Тож на теперішні час позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років.

09.12.2019 позивач знову звернулась до Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради із заявою шодо призначення їй щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання.

У відповідь на вищевказану заяву позивачем було отримано повідомлення Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради № 12972/10 від 13.12.2019, згідно якого ОСОБА_1 відмовлено у наданні щомісячної адресної допомоги у відповідності до п.3 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 1 жовтня 2014 року.

Позивач вважає, що відповідачем в порушення норм матеріального права протиправно відмовлено їй в призначенні зазначеної допомоги.

Ухвалою суду від 12.02.2020 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

24.02.2020 від представника відповідача через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти позовних вимог та просить відмовити у їх задоволенні, з огляду на наступне.

Позивач перебуває на обліку внутрішньо переміщених осіб в управлінні праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради з 23.08.2016, про що було надано відповідну довідку № 919058149. 30.08.2016 позивач звернулася із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги ВПО. Заяву було розглянуто та призначено щомісячну адресну допомогу позивачу, як особі, що навчається на денному відділенні навчального закладу: з 30.08.2016 по 27.02.2017 у розмірі 442 грн на місяць.

28.02.2017 позивач надала заяву щодо подовження щомісячної адресної допомоги ВПО. Заяву було розглянуто та подовжено допомогу наступним чином: з 28.02.2017 по 27.08.2017 у розмірі 442 грн на місяць.

30.06.2017 позивач закінчила навчання. Через зміну статусу позивача, управлінням було проведено перерахунок допомоги, як працездатній непрацюючій особі, відповідно п. 7 Порядку призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01.10.2014 (далі Порядок №505), із скороченням терміну призначення та зменшенням суми наступним чином: з 01.07.2017 по 27.08.2017 у розмірі 442 грн на місяць.

22.11.2017 позивач надала заяву про подовження щомісячної адресної допомоги ВПО. Враховуючи зміну статусу позивача, було зроблено доплату за попередній період позивачу - як працездатній непрацюючій особі, тобто: з 22.11.2017 по 25.11.2017 у розмірі 442 грн на місяць; з 26.11.2017 по 25.01.2018 у розмірі 221 грн на місяць.

Через те, що ОСОБА_1 не працевлаштувалась у період отримання щомісячної адресної допомоги, не було підстав для перерахунку щомісячної адресної допомоги позивачу, як працездатній працюючій особі.

Згідно п.3 Порядку №505 особам працездатного віку, яким грошова допомога була припинена відповідно до п. 7 цього Порядку, грошова допомога на наступний строк не призначається, крім осіб, які після припинення виплати грошової допомоги втратили працездатність.

12.06.2019 позивач надала заяву про призначення щомісячної адресної допомоги. До заяви було надано довідку про працевлаштування позивача з 08.10.2018. Заяву було розглянуто, але, з огляду на п.3 Порядку №505 позивачу було відмовлено у подовженні щомісячної адресної допомоги ВПО.

09.12.2019 позивач звернулася із заявою про подовження допомоги на наступний шестимісячний термін, включивши до складу сім`ї дитину до 18-ти років ОСОБА_4 . Допомогу було подовжено лише сину позивача, ОСОБА_4 , а позивача не було включено до розрахунку, а саме: з 09.12.2019 по 08.06.2020 у розмірі 1000 грн на місяць.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і.н. НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.4-8).

Згідно довідки від 23.08.2016 за №919-58149 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, фактичним місцем проживання /перебування позивача є: АДРЕСА_2 (а.с.9, 25).

30.08.2016 позивач звернулася до відповідача із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги як внутрішньо переміщені особі, яку розглянуто відповідачем та призначено щомісячну адресну допомогу позивачу, як особі, що навчається на денному відділенні навчального закладу: з 30.08.2016 по 27.02.2017 у розмірі 442 грн на місяць (а.с.23-27).

28.02.2017 позивач надала заяву відповідачу щодо подовження щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеній особі, яку розглянуто та подовжено допомогу наступним чином: з 28.02.2017 по 27.08.2017 у розмірі 442 грн на в місяць (а.с.28-32).

30.06.2017 позивач закінчила навчання. Через зміну статусу позивача, управлінням було проведено перерахунок допомоги, як працездатній непрацюючій особі, відповідно до п. 7 Порядку призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №505 від 01.10.2014, із скороченням терміну призначення та зменшенням суми наступним чином: з 01.07.2017 по 27.08.2017 у розмірі 442 грн на місяць (а.с.33, 36).

22.11.2017 позивач надала заяву відповідачу про подовження щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеній особі (а.с.34). Враховуючи зміну статусу позивача, було зроблено доплату за попередній період позивачу - як працездатній непрацюючій особі, тобто: з 22.11.2017 по 25.11.2017 у розмірі 442 грн на місяць; з 26.11.2017 по 25.01.2018 у розмірі 221 грн на місяць (а.с.37).

Через не працевлаштування позивача у період отримання щомісячної адресної допомоги, перерахунок щомісячної адресної допомоги позивачу, як працездатній особі, відповідачем проведено не було.

З довідки фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 від 30.01.2020 вбачається, що позивач з 08.10.2018 працює у ФОП ОСОБА_2 та обіймає посаду продавець торгівельного залу, відповідно до наказу №1 від 05.10.2018, та з 13.11.2019 знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, що також підтверджується копією трудової книжки позивача (а.с.10, 53).

12.06.2019 позивач надала відповідачу заяву про призначення щомісячної адресної допомоги разом із довідкою про її працевлаштування з 08.10.2018, що не заперчується сторонами. На підставі п.3 Порядку №505 відповідачем було відмовлено позивачу у подовженні щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеній особі, що не є предметом спору в даній справі (а.с.38, 40-41).

13.06.2019 позивач звернулась до відповідача з заявою щодо внесення змін до бази переміщених осіб, у зв`язку із зміною прізвища із наданням нової довідки (а.с.42-46).

13.09.2019 позивач народила сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с.13).

09.12.2019 позивач звернулася до відповідача із заявою про подовження допомоги на наступний шестимісячний термін, включивши до складу сім`ї дитину до 18-ти років ОСОБА_4 та надавши довідку з місця роботи. Допомогу відповідачем було подовжено на сина ОСОБА_4 , а саме 09.12.2019 по 08.06.2020 у розмірі 1000 грн в місяць. При цьому, ОСОБА_1 відповідачем не включено до розрахунку (а.с.47-52, 54).

Згідно листа управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради від 13.12.2019 № 12972/10 на заяву позивача від 09.12.2019, ОСОБА_1 повідомлено про відмову у продовженні щомісячної адресної допомоги ВПО з огляду на п.3 Порядку №505 (а.с.11-12).

Спірним у даній справі є питання чи має позивач право на отримання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, оскільки їй, як особі працездатного віку, грошова допомога була припинена відповідно до п.7 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №505 від 1 жовтня 2014 року.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно із ч.1 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішнього переміщення осіб» факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Порядок надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг затверджений постановою КМУ № 505 від 01.10.2014 (далі - Порядок №505).

Відповідно до п.1 Порядку №505 внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг установлена щомісячна адресна допомога.

Відповідно до п. 2 цього Порядку грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, їх дітям, які народилися після дати початку проведення антитерористичної операції, тимчасової окупації або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців.

Відповідно до абз. 1, 8, 9 п.3 Порядку №505 грошова допомога внутрішньо переміщеним особам призначається на сім`ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди у довільній формі про виплату йому грошової допомоги від інших членів сім`ї.

Якщо у складі сім`ї, якій призначено грошову допомогу, відбулися зміни, розмір грошової допомоги перераховується з місяця, наступного за місяцем виникнення таких змін, за заявою уповноваженого представника сім`ї або інформацією, поданою компетентним органом.

Для призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк уповноважений представник сім`ї подає до уповноваженого органу або установи уповноваженого банку (у випадку, передбаченому пунктом 5 цього Порядку) заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, а також пред`являє довідки про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб усіх членів сім`ї. Таку заяву на наступний шестимісячний строк може бути подано з дати його початку або не раніше ніж за 15 днів до закінчення поточного шестимісячного строку.

Згідно з абз. 10 п. 3 Порядку №505 особам працездатного віку, яким виплату грошової допомоги було припинено відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога не призначається, крім осіб, які після припинення виплати грошової допомоги втратили працездатність.

Отже, даною нормою встановлено, що грошова допомога не призначається особам працездатного віку, яким виплату грошової допомоги було припинено відповідно до пункту 7 цього Порядку, при цьому мова не йдеться про працевлаштовану особу.

Відповідно до п.5 Порядку №505 для отримання грошової допомоги (зокрема в разі призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк, якщо її виплата раніше не здійснювалася через установи уповноваженого банку) уповноважений представник сім`ї звертається за фактичним місцем проживання (перебування) сім`ї до установи уповноваженого банку для відкриття в установленому порядку поточного рахунка, пред`являє паспорт громадянина України або інший документ, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, а для іноземців та осіб без громадянства - документ, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус, та подає на адресу уповноваженого органу відповідну заяву про надання грошової допомоги (для призначення грошової допомоги вперше) або заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги (у разі призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк, якщо її виплата раніше не здійснювалася через установи уповноваженого банку). З метою визначення дати, часу подання заяви та адреси, за якою подається заява, уповноважений представник сім`ї звертається у контакт-центр уповноваженого банку. У заяві зазначаються певні відомості про всіх членів сім`ї, які претендують на отримання грошової допомоги, зокрема місце роботи осіб працездатного віку та час, з якого особа там працює. До заяви додається, зокрема копія довідки з місця роботи або копія іншого документа, що посвідчує зайнятість (для працездатних осіб).

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що Порядком №505 передбачено право особи, як внутрішньо переміщеної особи, яка перебуває на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення, отримати допомогу на себе та членів сім`ї, з дня звернення з заявою за її призначенням.

Згідно з п.6 Порядку №505 грошова допомога не призначається у разі, коли: будь-хто із членів сім`ї (крім сімей, до складу яких входять військовослужбовці з числа внутрішньо переміщених осіб, які захищають незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України та беруть безпосередню участь у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації) має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану; будь-хто з членів сім`ї має на депозитному банківському рахунку (рахунках) кошти у сумі, що перевищує 25-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Грошова допомога не призначається на члена сім`ї: який перебуває на повному державному утриманні в будинку дитини, дитячому будинку, дитячому будинку-інтернаті, психоневрологічному інтернаті, будинку-інтернаті для громадян похилого віку та осіб з інвалідністю, спеціальному будинку-інтернаті системи соціального захисту населення; який перебуває на повному державному утриманні в школі-інтернаті, закладі спеціалізованої освіти військового (військово-спортивного) профілю; який відбуває покарання в місцях позбавлення волі.

Тобто, п.6 Порядку №505 встановлений вичерпний перелік підстав для відмови у призначенні грошової допомоги, серед яких відсутня така підстава, як звернення особи за призначенням грошової допомоги після припинення її виплати даній особі відповідно до п.7 цього Порядку.

Згідно із п. 7 Порядку №505 якщо у складі сім`ї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку (крім громадян, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку; громадян, які доглядають за дітьми, що потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більш як до досягнення ними шестирічного віку; громадян, які мають трьох і більше дітей віком до 16 років і доглядають за ними; громадян, які доглядають за особами з інвалідністю I групи або та дітьми з інвалідністю віком до 18 років, або особами з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, або особами, які досягли 80-річного віку; а також фізичних осіб, які надають соціальні послуги, та студентів денної форми навчання), які не працевлаштувалися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості, або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім`ї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється.

У разі звільнення та подальшого непрацевлаштування працездатного члена сім`ї грошова допомога на цього члена сім`ї через два місяці з дня, що настає за днем звільнення, зменшується на 50 відсотків, а через чотири місяці з дня, що настає за днем звільнення, - припиняється.

Особи працездатного віку, яким призначено грошову допомогу, зобов`язані інформувати у триденний строк уповноважений орган про факт працевлаштування або перебування на обліку як безробітних.

Згідно з п.12 цього Порядку №505 виплата грошової допомоги припиняється з наступного місяця у разі: подання уповноваженим представником сім`ї заяви про припинення виплати грошової допомоги; надання інформації державної служби зайнятості про те, що працездатні члени сім`ї протягом чотирьох місяців не працевлаштувалися за сприянням державної служби зайнятості або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють; зняття з обліку внутрішньо переміщеної особи; виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги; у разі смерті внутрішньо переміщеної особи.

Виплата грошової допомоги може бути поновлена, якщо протягом місяця з місяця припинення її виплати уповноважений представник сім`ї повідомив уповноваженому органу про зміну обставин, які вплинули на припинення виплати грошової допомоги.

Відповідач відмовляючи у призначенні допомоги, виходив з такого тлумачення абз. 10 п.3 Порядку №505, що особа, якій виплату грошової допомоги припинено відповідно до пункту 7, втрачає право на отримання такої допомоги.

У той же час, суд із даним твердженням відповідача не погоджується, оскільки з системного аналізу положень Порядку №505 вбачається, що абз. 10 п. 3 визначена заборона у призначенні допомоги саме працездатній особі, яка після перебування у статусі безробітного в подальшому не була працевлаштована.

Отже, допомога не призначається тільки тим особам, які продовжують бути не працевлаштованими після припинення виплати з підстав, визначених п.7 Порядку №505.

У разі ж якщо така особа працевлаштувалася і її статус не суперечить пунктам 2, 3, 5-7, 12 Порядку №505, то така особа набуває право на призначення щомісячної адресної допомоги.

Оскільки на момент звернення позивача до відповідача з заявою від 09.12.2019 ОСОБА_1 була працевлаштована, суд дійшов висновку про протиправність дій управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради щодо відмови в призначенні та виплаті позивачу щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг з 09 грудня 2019 року, викладеної в повідомленні № 12972/10 від 13.12.2019.

Таким чином, враховуючи незаконність визначених відповідачем підстав відмови позивачу у призначенні допомоги, беручи до уваги те, що управління соціального захисту населення при розгляді заяви позивача від 09.12.2019 мало лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки та мало прийняти передбачене законом рішення, суд дійшов висновку, що в даному випадку відповідач не наділений дискреційними повноваженням.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 6 березня 2019 року у справі № 1640/2594/18).

Відтак, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача призначити та виплатити позивачу щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг з 09.12.2019.

Отже, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір 840,80 грн.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне судовий збір у розмірі 840,80 грн стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 291 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити.

Визнати протиправними дії управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні та виплаті щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг з 09 грудня 2019 року, викладеної в повідомленні № 12972/10 від 13.12.2019.

Зобов`язати управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради призначити та виплатити щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг ОСОБА_1 , починаючи з 09 грудня 2019 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради (вул.Новікова, 15-Б, м.Сєвєродонецьк, Луганська область, 93414, ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у сумі 840,80 грн (вісімсот сорок гривень 80 коп).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.Є. Петросян