Справа № 643/367/20
Суддя: Букреєва І. А.
Дата ухвалення: 2020-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 643/367/20
Провадження № 2-а/643/69/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2020 Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Букреєвої І.А. , за участю секретаря судового засідання Воловод К.А., розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні суду в м. Харкові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Харківській області лейтенанта поліції Станіславського Дмитра Борисовича, третя особа - Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти № 1 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Харківській області лейтенанта поліції Станіславського Дмитра Борисовича , в якому просить скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 653016 від 30.12.2019.

В обґрунтування вимог посилається на те, що 30.12.2019 йому було вручено постанову про накладені адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. за начебто керування автомобілем із з перевищенням швидкості ; непред`явлення на законну вимогу документів, зазначених в п.2.4 ПДР України, за ч.1 ст. 126 КУпАП. Позивач не погоджується з винесеною постановою та висновками відповідача, оскільки Правил дорожнього руху України він не порушував, відповідачем було безпідставно відхилене його клопотання про надання правової допомоги , складено постанову без належних доказів та безпосередньо на місті.

У позові навів наступне. 30.12.2019 року, керуючи власним транспортним засобом марки Chevrolet Aveo номерний знак НОМЕР_1 , з повним дотриманням ПДР України, рухався по а/д Київ - Харків в сторону міста Полтава. Побачив, що його зупиняє працівник патрульної поліції , коли зупинив свій автомобіль, до нього підійшов працівник патрульної поліції та одразу звинуватив в порушенні п.12.4 ПДР України . Після ознайомлення з посвідченням поліцейського - інспектора УПП в Харківській області ДПП лейтенанта поліції Станіславського Дмитра Борисовича від нього поліцейський став вимагати надати посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію ТЗ. На цю вимогу він відмовив , оскільки вважав , що його безпідставно зупинили.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, надав відзив на позовну заяву до суду, заперечував проти позову, в порядку ст. 162 КАС України, просив долучити до матеріалів справи копію свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/17462 та , фото та диск відеозапису.

Неявка учасників справи не перешкоджає розгляду справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позову з огляду на наступне.

Згідно ст.286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

З матеріалів справи, вбачається, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, серії ДП18 № 653016 від 30.12.2019, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 Кодексу України про адміністративні порушення, та на нього накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Оскільки відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є в справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Причиною для зупинки транспортного засобу стало порушення водієм правил дорожнього руху, а саме перевищення встановленого обмеження швидкості руху в межах населеного пункту, зафіксоване ОСОБА_2 за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCAM.

Відповідачем в якості доказу додано фото, відзняте за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20, на якому зафіксовано державний номерний знак транспортного засобу, швидкість з якою він рухався, максимальну допустиму швидкість, місце вчинення правопорушення та відеозапис на DVD - диску.

Згідне п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», поліція може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив правила дорожнього руху.

За допомогою ІПС «АРМОР» відповідач перевірив транспортний засіб Chevrolet Aveo, д.н.з. НОМЕР_1 та встановив власника - ОСОБА_1 , 08.05.1979 р.н. В базі даних ІПС «АРМОР» було знайдено картку водія з його фотографією та його посвідченням водія. За допомогою фотографії було встановлено, що це саме наш водій - ОСОБА_1 .

Згідно ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання: чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

З наведеного вище вбачається, що клопотання можуть бути заявлені лише до початку розгляду справи по суті. Позивач надав суду диск з відеозаписом, на якому видно, що клопотання скористатися правовою допомогою було заявлено ним вже після того, як справа була розглянута, а постанова винесена.

Положення п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» зазначено, що у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Єдиний порядок дорожнього руху на території України встановлюється Правилами дорожнього руху, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями).

Відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. З Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-ХІІ водій зобов`язаний: мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Підпунктом а пункту 2.4. ПДР України передбачено, що на вимогу працівника міліції водій, окрім іншого, зобов`язаний зупинитися з дотриманням вимог цих Правил та пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Судом встановлено, що після зупинки , працівник поліції запросив надати позивача документи на право керування транспортним засобом , однак позивач відмовився їх надати. Позивач цей факт не заперечував, що на думку суду є підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

З огляду на встановлені обставинами справи, суд вважає про доведеність неправомірних дій відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.3, 5, 8, 11, 73-79, 94, 99, 159, 160-163, 229, 241-246, 250, 251, 286 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_1 у позові до інспектора роти № 1 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Харківській області лейтенанта поліції Станіславського Дмитра Борисовича, третя особа - Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя