Справа № 200/14019/19-а
Суддя: Грищенко Є.І.
Дата ухвалення: 2020-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2020 р. Справа№200/14019/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Грищенка Є.І., при секретарі судового засідання Воліковій О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправними дії, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі відповідач, управління) про визнання протиправними дії щодо відмови в перерахунку пенсії згідно ст.ст. 24, 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», скасування рішення про відмову в перерахунку пенсії з 01 жовтня 2019 року № 4350, зобов`язання зарахувати до стажу роботи період роботи з 02 липня 1991 року по 29 червня 1996 року та розглянути питання про перерахунок пенсії згідно ст. ст. 24, 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В обґрунтування позову зазначено, що позивач звернулась до управління із заявою про перерахунок пенсії відповідно до ст. ст. 24, 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Однак відповідач рішенням від 01 жовтня 2019 року відмовив у проведенні перерахунку пенсії у зв`язку з невідповідністю записів у трудовій книжці за період роботи з 02 липня 1991 року по 29 червня 1996 року. Крім того, зазначеним рішенням відповідачем не було враховано довідку № 6044 про нарахування заробітної плати.

Позивач вважає такі дії та рішення управління протиправними, тому звернулась до суду із даним адміністративним позовом.

Ухвалою суду від 06 грудня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження, без проведення судових засідань та повідомлення (виклику) учасників справи.

Ухвалою суду від 26 грудня 2019 року призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі.

02 січня 2020 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача повністю заперечував проти задоволення позовних вимог та зазначив, що позивач претендує на перерахунок пенсії з додаванням стажу згідно ст. 24 Закону № 1058 за період роботи в Техноторговому центрі «Єлма-сервис» з 02 липня 1991 року по 29 червня 1996 року та згідно ст. 40 Закону № 1058 з урахуванням заробітної плати з липня 1991 року по травень 1996 року. Однак, запис в трудовій книжці позивача в Техноторговому центрі «Єлма-сервіс» звірений печаткою, назва якої не відповідає найменуванню підприємства. Дані про перейменування підприємства відсутні. Надана позивачем довідка від 21 травня 2009 року №114/0к також містить розбіжності між записами в трудовій книжці. У зв`язку з наведеним зарахувати період роботи позивача з 02 липня 1991 року по 29 червня 1996 року до страхового стажу не вбачається можливим. Крім того, у разі надання позивачем оригіналу довідки № 6043 від 04.11.2004 р. про заробітну плату, врахувати при обчислені пенсії заробітну плату з липня 1991 року по травень 1996 року буде неможливо, оскільки вищевказаний період роботи не нараховує 60 місяців, що суперечить вимогам ст. 40 Закону № 1058.

Ухвалою суду від 09 січня 2020 року підготовче засідання відкладено.

Ухвалою суду від 22 січня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Позивач та представник відповідача про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, до суду не з`явились.

Згідно з частиною четвертою статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, судом встановлено наступне.

Позивач ОСОБА_1 , громадянка України, ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт НОМЕР_1 ), РНОКПП: НОМЕР_2 .

Позивач перебуває на обліку в Покровському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області як отримувач пенсії по інвалідності, що призначена на підставі положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

23 вересня 2019 року позивач звернулась до управління із заявою про перерахунок пенсії по стажу і заробітку та надала довідку № 114/0к від 21 травня 2009 року та довідку про заробітну плату № 6043. (а.с.51-52)

На запит Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо надання довідки про стаж роботи та заробітну плату директор АТ «Норд» листом № 579 повідомив про неможливість надати таку інформацію, оскільки архіви господарської діяльності та кадрові документи залишились у місті Донецьку. (а.с. 54)

Рішенням управління від 01 жовтня 2019 року № 4350 позивачу відмовлено у перерахунку пенсії. Відповідно до вказаного рішення відповідач не врахував до страхового стажу позивача період роботи з 02 липня 1991 року по 29 червня 1996 року, оскільки запис звірено печаткою, назва якої не відповідає найменуванню підприємства, а дані про реорганізацію чи перейменування підприємства відсутні. Крім того, відповідач у спірному рішенні зазначив, що у разі надання довідки про заробітну плату, відсутні підстави для обчислення пенсії з липня 1991 року по травень 1996 року, оскільки вищевказаний період роботи нараховує 58 місяців, що суперечить ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058).

Відповідно до ст. 1 Закону № 1058 пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Згідно з ст. 24 Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», страховий стаж - період, протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку, що до 31 грудня 2003 року стаж зараховується згідно записів трудової книжки та на підставі положень Закону України «Про пенсійне забезпечення», а з 01 січня 2004 року - відповідно до даних, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Якщо сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є меншою, ніж мінімальний страховий внесок, цей період зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови здійснення в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду, відповідної доплати до суми страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

У разі якщо зазначену доплату не було здійснено, до страхового стажу зараховується період, визначений за кожний місяць сплати страхових внесків за формулою:

ТП = Св : В, де:

ТП - тривалість періоду, що зараховується до страхового стажу та визначається в місяцях;

Св - сума фактично сплачених страхових внесків за відповідний місяць з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати;

В - мінімальний страховий внесок за відповідний місяць.

Періоди роботи після призначення пенсії зараховуються до страхового стажу на загальних підставах.

Щодо спірного періоду роботи, трудова книжка позивача НОМЕР_3 містить наступні записи:

Донецьке об`єднання «Елетробитмаш» Техноторговий центр «Елма-сервіс»

- 02.07.1991 р. прийнята кладовщиком в Красноармійську майстерню техноторгового центру «Елма-сервіс»;

- 01.07.1992 р. переведена майстром ділянки по ремонту холодильників ;

- 01.07.1995 р. переведена приймальником замовлень;

- 29 червня 1996 р. звільнена за переводом в товариство з обмеженою відповідальністю торгівельне підприємство «Норд сервіс».

Суд зазначає, що трудова книжка позивача містить належним чином відображені записи про трудову діяльність за вказаний період, що дає право на врахування періоду роботи позивача з 02 липня 1991 року по 29 червня 1996 року до страхового стажу.

Крім того, підставою для призначення пенсії є наявність страхового стажу необхідного розміру, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Відповідач не врахував, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці, а тому посилання відповідача на те, що запис у трудовій книжці завірено печаткою іншого підприємства судом не приймаються.

Підсумовуючи наведене, суд приходить до висновку, що рішення управління в частині відмови зарахування до страхового стажу періоду роботи з 02 липня 1991 року по 29 червня 1996 року є протиправним, а тому підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка визначає порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії, для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

У спірному рішенні відповідачем зазначено, що у разі надання довідки про заробітну плату, підстави для врахування заробітної плати за період роботи з липня 1991 року по травень 1996 року відсутні, оскільки вказаний період роботи дорівнює 58 календарних місяців.

Суд звертає увагу, що матеріалами справи підтверджено, що позивач звернулась до управління із заявою про перерахунок пенсії по заробітній платі за період роботи з 02 липня 1991 року по 29 червня 1996 року.

Суд зазначає, що календарний місяць відповідний місяць року за календарем (січень, лютий, березень і т.д.), починаючи з першого по останній день кожного місяця у календарному році (який становить період з 1 січня по 31 грудня).

Таким чином, період роботи позивача з 02 липня 1991 року по 29 червня 1996 року дорівнює 58 календарним місяцям, а тому суд погоджується з посиланнями відповідача у спірному рішенні.

Разом з цим, як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивачем до заяви про перерахунок пенсії від 23 вересня 2019 року, було надано довідку про заробітну плату № 6043 від 04.11.2004 р. Довідка № 6043 від 04.11.2004 р. містить інформацію про нарахування заробітної плати за період липень 1991 року грудень 1995 року, що дорівнює 54 календарним місяцям та суперечить вимогам ст. 40 Закону №1058, якою передбачено надання довідки про заробітну плату будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо зобов`язання відповідача розглянути питання про перерахунок пенсії відповідно до ст. 40 Закону №1058 є передчасним до надання позивачем довідки про заробітну плату за 60 календарних місяців страхового стажу.

Позовні вимоги в частині визнання дій щодо відмови у перерахунку пенсії згідно ст. 24 Закону №1058 протиправними задоволенню не підлягають, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно з частиною 2 статті 5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В рамках адміністративного судочинства:

дії - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у здійсненні суб`єктом владних повноважень своїх обов`язків у межах наданих законодавством повноважень чи всупереч їм;

бездіяльність - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у невиконанні ним дій, які він повинен був і міг вчинити відповідно до покладених на нього посадових обов`язків згідно із законодавством України;

рішення - нормативно-правовий акт або індивідуальний акт (нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування; індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк).

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Отже, обраний позивачем спосіб захисту порушеного права в частині позовних вимог про визнання дій відповідача щодо відмови у призначенні позивачу за віком протиправними, суд вважає таким, що не відповідає способам судового захисту, закріпленим частиною 1 статті 5 КАС України, та об`єкту порушеного права, з огляду на те, що в матеріалах справи наявне рішення відповідача про відмову в перерахунку пенсії

Враховуючи наведене, суд вважає, що достатнім, необхідним та ефективним способом захисту є визнання протиправним та скасування рішення Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 01 жовтня 2019 року в частині відмови у зарахуванні до страхового стажу позивача періоду роботи з 02 липня 1991 року по 29 червня 1991 року.

Крім того, позовні вимоги щодо зобов`язання відповідача зарахувати до стажу позивача період роботи з 02 липня 1991 року по 29 червня 1991 року задоволенню не підлягають, оскільки вказані повноваження відносяться до дискреційних повноважень суб`єкта владних повноважень.

Так, дискреційне повноваження суб`єкта владних повноважень може полягати у виборі діяти, чи без діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору із будь-ким.

Дискреційне повноваження надається у спосіб його закріплення в оціночному понятті, відносно-визначеній нормі, альтернативній нормі, нормі із невизначеною гіпотезою. Для позначення дискреційного повноваження законодавець використовує, зокрема, терміни «може», «має право», «за власної ініціативи», «дбає», «забезпечує», «веде діяльність», «встановлює», «визначає», «на свій розсуд». Однак наявність такого терміну у законі не свідчить автоматично про наявність у суб`єкта владних повноважень дискреційного повноваження.

При реалізації дискреційного повноваження суб`єкт владних повноважень зобов`язаний поважати основоположні права особи, додержуватися: конституційних принципів; принципів реалізації відповідної владної управлінської функції; принципів здійснення дискреційних повноважень; змісту публічного інтересу; положень власної компетенції; вказівок, викладених у інтерпретаційних актах; фахових правил, закріплених у нормативних актах; адміністративної практики; судової практики; процедурних вимог.

Комітетом Міністрів Ради Європи розроблено принципи здійснення дискреційних повноважень, а саме мета дискреційного повноваження; об`єктивність та неупередженість; рівність перед законом; пропорційність; розумний час; застосування вказівок; відкритість вказівок; відступ від вказівок; характер контролю; утримання правоохоронного органу від дій; повноваження контрольних органів щодо отримання інформації тощо. Ці принципи з огляду на членство України у Раді Європи зобов`язані повною мірою дотримуватися також і вітчизняні суб`єкти публічної адміністрації.

Проте, у будь-якому випадку суб`єкт владних повноважень має діяти керуючись ст. 2 КАС України, а саме справедливо, неупереджено та своєчасно, з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 4 ст. 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Отже, на підставі викладеного, з урахуванням вимог частини другої статті 9 КАС України, з метою ефективного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне, задовольнити частково позовні вимоги позивача, шляхом зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про перерахунок пенсії з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.

Відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог частин першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Нормами частини другої зазначеної статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

За таких обставин, беручи до увагу всі надані сторонами докази в їх сукупності, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Враховуючи те, що позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 768, 40 грн., що підтверджується квитанцією №0.0..1, судові витрати у розмірі 384,20 грн. підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 32, 139, 243 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправними дії, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 4350 від 01 жовтня 2019 року в частині відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до страхового стажу періоду роботи з 02 липня 1991 року по 26 червня 1996 року.

Зобов`язати Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження: м. Мирноград, вул. Центральна, 13, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) про перерахунок пенсії від 23 вересня 2019 року з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження: м. Мирноград, вул. Центральна, 13, ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок.

Вступну та резолютивну частини рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті 05 лютого 2020 року.

Повний текст рішення складено 14 лютого 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Апеляційна скарга згідно положень статті 297 КАС України подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя Є.І. Грищенко