Справа № 200/6104/19-а
Суддя: Міронова Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2020-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

02 березня 2020 року справа №200/6104/19-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: головуючого судді Міронової Г.М., суддів Арабей Т.Г., Геращенка І.В., розглянув у письмовому провадженні клопотання представника ОСОБА_1 про встановлення судового контролю щодо виконання постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 13.11.2019 року у справі № 200/6104/19-а за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військова частина № НОМЕР_2 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 09 серпня 2019 року у справі № 200/6104/19-а адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина № НОМЕР_2 ) щодо непроведення нарахування та виплати у період з 01 липня 2015 року по 21 червня 2018 року індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 .

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) індексацію грошового забезпечення за період з 01 липня 2015 року по 21 червня 2018 року.

В решті позовних вимог відмовлено (а.с. 140-144).

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09 серпня 2019 р. задоволено частково.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09 серпня 2019 р. у справі № 200/6104/19-а скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 щодо визнання протиправною бездіяльності Донецько-Луганського Регіонального управління Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) щодо непроведення 21 червня 2018 року остаточного розрахунку при звільненні з військової служби та зобов`язання відповідача 1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній розмір грошового забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні з військової служби за період з 22.06.2018 року по день фактичної виплати індексації грошового забезпечення за період з 1 липня 2015 року по 21 червня 2018 року.

В зазначеній частині прийнято нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) (відповідач 1), ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військова частина № НОМЕР_2 ) (відповідач 2) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії про визнання протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо непроведення 21 червня 2018 року остаточного розрахунку при звільненні з військової служби та зобов`язання нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній розмір грошового забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні з військової служби за період з 22.06.2018 року по день фактичної виплати індексації грошового забезпечення за період з 1 липня 2015 року по 21 червня 2018 року задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо непроведення 21 червня 2018 року ОСОБА_1 остаточного розрахунку при звільненні з військової служби.

Зобов`язано Донецько-Луганське Регіональне управління Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній розмір грошового забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні із військової служби за період з 22.06.2018 року по день фактичної виплати індексації грошового забезпечення за період з 1 липня 2015 року по 21 червня 2018 року.

В іншій частині рішення суду залишено без змін (а.с. 217-221).

11 лютого 2019 року на адресу Першого апеляційного адміністративного суду від представника ОСОБА_1 надійшла заява про встановлення судового контролю щодо виконання постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 13.11.2019 року у справі № 200/6104/19-а, а саме: зобов`язати Донецько-Луганське регіональне управління Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) в порядку визначеному положеннями ч. 1 ст. 382 КАС України не пізніше 30 календарних днів із дати винесення ухвали за результатами розгляду клопотання про встановлення контролю за виконанням судового рішення подати до суду апеляційної інстанції звіт про виконання постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 13.11.2019 року. В обґрунтування заяви позивач вказує на те, що з дати набрання законної сили постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 13.11.2019 року пройшло 3 місяці, але рішення не виконано (а.с. 227-229).

Сторони до судового засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлені належним чином (а.с. 238-239).

Суд апеляційної інстанції, перевіривши доводи заяви про встановлення судового контролю щодо виконання постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2019 року, матеріали справи, вважає, що зазначена заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що основними засадами судочинства, зокрема, є: обов`язковість судового рішення.

Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд (ст. 129-1 Конституції України).

За визначенням ст. 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом.

Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Частиною другою статті 14 КАС України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно ч. 1 ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч.2 ст. 382 КАС України).

Зазначені норми кореспондуються з положенням пункту 1 частини 6 статті 246 КАС України, згідно з якими у резолютивній частині рішення у разі необхідності вказується про порядок і строк виконання рішення.

Отже, встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень відповідачем у справі суд може під час прийняття рішення у справі. Такий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання рішення суду першої, апеляційної чи касаційної інстанції, а в разі неподання такого звіту шляхом встановлення нового строку для подання звіту та накладення штрафу.

Таким чином, зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання рішення, є правовим наслідком судового рішення і саме в його резолютивній частині повинно бути визначено обов`язок подати звіт, оскільки встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень відповідачем у справі суд першої інстанції може лише під час прийняття рішення у справі.

Аналіз зазначених положень дає підстави для висновку про те, що встановлення судового контролю за виконанням судових рішень є заходом превентивного впливу на відповідача у справі з метою своєчасного виконання свої зобов`язань у межах відповідної справи.

Тобто, встановлення судового контролю при ухваленні судового рішення по суті позовних вимог попереджує неналежне виконання відповідачем обов`язків, що виникли внаслідок задоволення позовних вимог позивача.

Матеріали справи свідчать, що при ухваленні рішення судом першої та апеляційної інстанції судовий контроль встановлено не було.

Враховуючи викладене, суд позбавлений процесуальної можливості встановлення судового контролю за відповідною заявою позивача вже після постановлення рішення у справі.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 826/18826/14.

Також колегія суддів зазначає, що статтею 382 КАС України встановлено право, а не обов`язок суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов`язати суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Така позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 14 травня 2018 року у справі № 820/4283/17 (реєстраційний номер рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень 74002808), ухвалі Верховного Суду від 30 травня 2019 року у справі № 820/2831/18.

У даному випадку позивач вправі скористатися нормами ст. 383 КАС України.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Посилання апелянта на рішення Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 року у справі № 800/592/17 є необґрунтованим, оскільки обставини справи не є тотожними обставинам цієї справи.

Також суд вважає, що позивач в своєму клопотання сам вказує на те, що відповідачем була надана відповідь про те, що ним були вчиненні дії направленні на замовлення коштів з метою проведення виплати на виконання рішення суду.

З огляду на зазначене, відсутні підстави для задоволення клопотання про встановлення судового контролю за виконанням постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2019 року у справі № 200/6104/19-а.

На підставі викладеного, керуючись ст. 382, 311, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства, суд,

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 про встановлення судового контролю щодо виконання постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 13.11.2019 року у справі № 200/6104/19-а.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 2 березня 2020 року.

Головуючий суддя: Г.М. Міронова

Судді Т.Г. Арабей

І.В. Геращенко