Справа № 815/8488/13-а
Суддя: Аракелян М.М.
Дата ухвалення: 2020-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/8488/13-а
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Аракелян М.М.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративною позовною заявою Приватного підприємства «Євро-моторс-2» (; адреса: вул. Промислова, 2, м. Чорноморськ, Одеська область, 68000) до Головного управління ДФС в Одеській області (; адреса: вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044) про зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 10 червня 2014 року у задоволенні адміністративного позову Приватного підприємства «Євро-моторс-2» до Державної податкової інспекції у м. Іллічівську Головного управління Міндоходів в Одеській області про зобов`язання вчинити дії відмовлено повністю.

Одеський апеляційний адміністративний суд постановою від 10.12.2014 скасував рішення суду першої інстанції і ухвалив нове, яким зобов`язав Інспекцію здійснити залік надміру сплачених грошових зобов`язань Підприємства у розмірі 471515,00 грн. у рахунок податкового боргу у сумі 969753,15 грн., у разі ліквідації, не пов`язаної з банкрутством, відповідно до Порядку проведення заліку надміру сплачених грошових зобов`язань або суми невідшкодованих податків платника податків у разі ліквідації, не пов`язаної з банкрутством, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2010 №1674.

Постановою Верховного Суду від 06.06.2019 року касаційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Іллічівську ГУ Міндоходів в Одеській області задоволено частково. Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 10.06.2014 та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 10.12.2014 скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

08 серпня 2019 року адміністративна справа №815/8488/13-а надійшла до Одеського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 12.08.2019 року справу прийнято до провадження, вирішено проводити розгляд в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 10.09.2019 року.

10.09.2019 року через канцелярію суду від представника ГУ ДФС в Одеській області надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку із перебуванням представника на розгляді іншої справи та неможливістю прибути у підготовче засідання.

З урахуванням викладеного судом було прийнято рішення відкласти підготовче засідання на 02.10.2019 року.

12.09.2019 року за вх.№ЕП/6588/19 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

02.10.2019 року через канцелярію суду від представника позивача надійшла заява про відкладення підготовчого засідання для надання можливості ознайомитись з матеріалами справи та отримати відзив на позовну заяву.

З урахуванням викладеного судом було прийнято рішення відкласти підготовче засідання на 24.10.2019 року.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 24.10.2019 року продовжено строк підготовчого провадження у справі №815/8488/13-а на тридцять днів, відкладено підготовче засідання на 14.11.2019 року.

14.11.2019 року за вх.№42660/19 від представника позивача надійшли уточнення позовної заяви.

Підготовче засідання, призначене на 14.11.2019 року, за клопотанням сторін було відкладено на 05.12.2019 року.

Ухвалою суду, яка занесена до протоколу судового засідання, від 05.12.2019 року прийнято уточнену позовну заяву, замінено відповідача у справі на Головне управління ДФС в Одеській області, розпочато розгляд справи спочатку, призначено підготовче засідання на 19.12.2019 року.

Згідно уточненого позову позивач просить суд зобов`язати Головне управління ДФС в Одеській області здійснити залік шляхом погашення суми 471515,00 грн. в рахунок податкового боргу Приватного підприємства «Евро-Моторс-2» в розмірі 969753,15 грн.

Підготовче засідання, призначене на 19.12.2019 року, за клопотанням сторін було відкладено на 20.01.2020 року

У зв`язку із перебуванням головуючого судді Аракелян М.М. на лікарняному з 09.01.2020 року по 23.01.2020 року включно, підготовче засідання перенесено на 05.02.2020 року.

04.02.2020 року за вх.№ЕП/1199/20 від представника відповідача надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи письмових доказів.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 05.02.2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 24.02.2020 року.

24.02.2020 року за вх.№8139/20 від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у порядку письмового провадження.

З урахуванням цього та на підставі ст.205 КАС України справу розглянуто у письмовому провадженні.

В обґрунтування вимог позову (з урахуванням уточнень від 14.11.2019 року) представник позивача вказує, що за результатом проведення господарської діяльності та на виконання вимог податкового законодавства Приватне підприємство «Євро-моторс-2» сплачувало податки та інші обов`язкові платежі, внаслідок чого за даними податкової звітності у позивача виникли надлишкові кошти, сплачені з податку на додану вартість. У 2012 році керівництво позивача прийняло рішення про припинення діяльності юридичної особи та подало заяву до ДПІ у м. Іллічівську ГУ Міндоходів в Одеській області про залік надлишкових коштів зі сплачених податків в рахунок погашення заборгованості з платежу мито на ввезені товари та ПДВ. Однак, контролюючий орган відмовив у задоволенні даної заяви з підстав того, що кошти, що перебувають на обліку в інтегрованій картці платника податку ПП «Євро-моторс-2» з податку на додану вартість, не є надлишковими коштами, а віднесені до залишку від`ємного значення, який після бюджетного відшкодування включено до складу наступного податкового періоду у якості податкового кредиту. Позивач із вказаною позицією суб`єкта владних повноважень не погоджується та зазначає, що:

по-перше, актом перевірки № 1045/23-0301/31428788 від 03.04.2009 року, проведеної відповідачем за період з 1 жовтня 2007 року по 31.12.2008 року, підтверджено залишок від`ємного значення за грудень 2008 року, який після бюджетного відшкодування включений до складу податкового кредиту в рядок 23.2 Декларації за січень 2009 року, в сумі 7584187 грн. В подальшому вказана сума податкового кредиту коригувалася з урахуванням податкових зобов`язань підприємства, і станом на момент звернення позивача до контролюючого органу із заявою про залік надлишкових коштів вона зменшилася до 2503,0 тис. грн., а тому наявні суми для погашення інших податкових зобов`язань підприємства;

по-друге, при оцінці характеру коштів на особовому рахунку платника податку позивач виходить із того, що вони є надлишковими коштами, які підлягають заліку в рахунок грошових зобов`язань з інших податків в порядку, визначеному Наказом міністерства фінансів від 28.12.2010 року №1674.

12.09.2019 року за вх.№ЕП/6588/19 від представника Головного управління ДФС в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву. У вказаному відзиві суб`єкт владних повноважень заперечує проти позову, наголошуючи, що:

по-перше, наявна у позивача переплата в сумі 471515 грн. з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) є залишком від`ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду;

по-друге, позивачем самостійно прийнято рішення про зарахування в повному обсязі належної йому суми бюджетного відшкодування у зменшення податкових зобов`язань з цього податку, що виникли протягом наступних звітних (податкових) періодів, що відображено ним у відповідних податкових деклараціях;

по-третє, спірна сума переплати не зараховувалась до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов`язань. Тобто, наявна у позивача переплата в сумі 471515 грн. з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) не є сумою надміру сплачених грошових зобов`язань або сумою невідшкодованих податків з відповідного бюджету.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши позиції учасників справи та покладені в їх обґрунтування аргументи та доводи, співставивши їх з наявними у матеріалах справи доказами, проаналізувавши вказівки Верховного Суду, викладені у постанові від 06.06.2019 року, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що Приватне підприємство «Євро-моторс-2» зареєстроване виконавчим комітетом Іллічівської міської ради Одеської області як юридична особа, ідентифікаційний код: 31428788, місцезнаходження: 68000, Одеська область, м. Іллічівськ, вул. Промислова, 2. (Т.1 а.с.29, 30, 86, 134-136)

Рішенням № 6 засновників (власників) ПП «Євро-моторс-2» від 11 вересня 2012 року (Т.1 а.с.57) вирішено, зокрема: припинити діяльність позивача шляхом ліквідації в порядку, передбаченому законодавством України; створити ліквідаційну комісію.

Рішенням ДПІ у м. Іллічівську ДПА України №89/29-00 від 10.06.2011 року анульовано реєстрацію платника податку на додану вартість ПП «Євро-моторс-2» (Т.1 а.с.154).

Станом на 31.12.2011 року за даними облікової картки платника податку з податку на додану вартість за позивачем рахувалася переплата у сумі 471515 грн. (Т.1 а.с.151).

23.10.2012 року позивач звернувся до Державної податкової інспекції у м. Іллічівську із заявою за вих. №12 (Т.1 а.с.59), в якій, з урахуванням ліквідації підприємства, не пов`язаної з банкрутством, керуючись п. 17.1.10 ст. 17, п.п. 97.5, 97.6 ст. 97 ПК України, п. 5 Порядку проведення заліку надміру сплачених грошових зобов`язань або суми невідшкодованих податків платника податків у разі ліквідації, не пов`язаної з банкрутством, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 1674 від 28.12.2010 року, просив провести залік суми невідшкодованих податків позивача у рахунок сум грошових зобов`язань та/або податкового боргу позивача перед відповідним бюджетом.

Згідно вказаної заяви, до неї додано копії (зворотній бік Т.1 а.с.59):

рішення про ліквідацію № 6 від 11.09.2012 року та утворення ліквідаційної комісії;

опису держреєстратора про внесення відповідного запису до Єдиного державного реєстру;

заяви за формою № 8-ОПП.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2012 року по справі № 1570/5269/2012 (Т.1 а.с.93-94) адміністративний позов Державної податкової інспекції у м. Іллічівську Одеської області Державної податкової служби до Приватного підприємства «Евро-Моторс-2» про стягнення податкової заборгованості задоволено.

Стягнуто з Приватного підприємства «Евро-Моторс-2» (, юридична адреса: 68000, Одеська область, м. Іллічівськ, вул. Промислова, 2) податкову заборгованість за платежем мито на товари, що ввозяться на територію України суб`єктами підприємницької діяльності на суму 703470 (сімсот три тисячі чотириста сімдесят) гривень.

Стягнуто з Приватного підприємства «Евро-Моторс-2» (, юридична адреса: 68000, Одеська область, м. Іллічівськ, вул. Промислова, 2) податкову заборгованість за платежем ПДВ з товарів, ввезених на територію України суб`єктами підприємницької діяльності на суму 140694 (сто сорок тисяч шістсот дев`яносто чотири) гривні.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 4 березня 2013 року по справі № 815/386/13-а (Т.1 а.с.91-92) адміністративний позов Державної податкової інспекції у м. Іллічівську Одеської області Державної податкової служби - задоволено повністю.

Стягнуто з Приватного підприємства «Євро-Моторс-2» () податковий борг по податку на прибуток у сумі 125589,15 грн. (сто двадцять п`ять тисяч п`ятсот вісімдесят дев`ять гривень 15 копійок).

Не погоджуючись із не проведенням відповідачем за заявою позивача від 23.10.2012 року заліку надміру сплачених грошових зобов`язань у рахунок погашення наявного податкового боргу у сумі 969753,15 грн. (виконання виконавчих листів Одеського окружного адміністративного суду № 1570/5269/2012 від 22.11.2012 року та № 815/386/13-а від 05.04.2013 року) у зв`язку із ліквідацією підприємства, позивач звернувся із вищенаведеними позовними вимогами до суду.

Також встановлено, що позивач звернувся до відповідача із заявою від 12.12.2013 року (Т.1 а.с.23), у якій з урахуванням підтвердження залишку від`ємного значення раніше поданою заявою про проведення заліку, а також приймаючи до уваги проведення процедури ліквідації ПП «Євро-моторс-2», позивач просив провести залік суми наявного податкового боргу у сумі 969753,15 грн. (згідно виконання виконавчих листів Одеського окружного адміністративного суду № 1570/5269/2012 від 22.11.2012 року та № 815/386/13-а від 05.04.2013 року) та проводити залік майбутніх зобов`язань позивача з оплати податків, зборів, обов`язкових платежів.

Вказану заяву отримано відповідачем 13 грудня 2013 року. (Т.1 а.с.23)

Листом від 10.01.2014 року № 186/10/15-03-11-0016 (Т.1 а.с.96) на вищезазначену заяву позивача від 12.12.2013 року відповідач, керуючись положеннями пп. 14.1.115 п. 14.1 ст. 14, ст. 87, п.п. 200.4, 200.5, 200.6, 200.8 ст. 200 ПК України, відмовив позивачу у проведенні заліку суми наявного податкового боргу

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 10 червня 2014 року у задоволенні адміністративного позову Приватного підприємства «Євро-моторс-2» до Державної податкової інспекції у м. Іллічівську Головного управління Міндоходів в Одеській області про зобов`язання вчинити дії відмовлено повністю.

Одеський апеляційний адміністративний суд постановою від 10.12.2014 скасував рішення суду першої інстанції і ухвалив нове, яким зобов`язав Інспекцію здійснити залік надміру сплачених грошових зобов`язань Підприємства у розмірі 471515,00 грн. у рахунок податкового боргу у сумі 969753,15 грн., у разі ліквідації, не пов`язаної з банкрутством, відповідно до Порядку проведення заліку надміру сплачених грошових зобов`язань або суми невідшкодованих податків платника податків у разі ліквідації, не пов`язаної з банкрутством, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2010 №1674.

Постановою Верховного Суду від 06.06.2019 року касаційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Іллічівську ГУ Міндоходів в Одеській області задоволено частково. Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 10.06.2014 та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 10.12.2014 скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Спірні правовідносини врегульовано законодавством (чинним та у редакції станом на момент виникнення відповідних правовідносин): Податковим кодексом України від 2 грудня 2010 року № 2755-VI (далі ПК України), Порядком проведення заліку надміру сплачених грошових зобов`язань або суми невідшкодованих податків платника податків у разі ліквідації, не пов`язаної з банкрутством, затвердженим Наказом Міністерства фінансів України 28.12.2010 року № 1674, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25 січня 2011 року за № 117/18855 (далі Порядок №1674).

Відповідно до пп. 14.1.115 п. 14.1 ст. 14 ПК України надміру сплачені грошові зобов`язання суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов`язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.

Згідно з п.п. 97.5, 97.6 ст. 97 ПК України у разі якщо платник податків, що ліквідується, має суми надміру сплачених грошових зобов`язань або суми невідшкодованих податків з відповідного бюджету, такі суми підлягають заліку в рахунок його грошових зобов`язань або податкового боргу перед таким бюджетом.

У разі якщо суми надміру сплачених грошових зобов`язань або суми невідшкодованих податків з відповідного бюджету перевищують суми грошових зобов`язань або податкового боргу перед таким бюджетом, суми перевищення використовуються для погашення грошових зобов`язань або податкового боргу перед іншими бюджетами, а за відсутності таких зобов`язань (боргу) перераховуються у розпорядження такого платника податків. Порядок проведення заліків, визначених у цьому пункті, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

Згідно п.п. 200.1, 200.3, 200.4, 200.5, 200.6 ст. 200 розділу V ПК України:

200.1. Сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

200.3. При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

200.4. Якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від`ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від`ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов`язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг;

б) залишок від`ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

200.5. Не мають права на отримання бюджетного відшкодування особи, які:

були зареєстровані як платники цього податку менш ніж за 12 календарних місяців до місяця, за наслідками якого подається заява на бюджетне відшкодування (крім нарахування податкового кредиту внаслідок придбання або спорудження (будівництва) основних фондів);

мали обсяги оподатковуваних операцій за останні 12 календарних місяців менші, ніж заявлена сума бюджетного відшкодування (крім нарахування податкового кредиту внаслідок придбання або спорудження (будівництва) основних фондів).

200.6. Платник податку може прийняти самостійно рішення про зарахування в повному обсязі належної йому суми бюджетного відшкодування або її частини у зменшення податкових зобов`язань з цього податку, що виникли протягом наступних звітних (податкових) періодів, за наявності умов, передбачених пунктом 200.4 цієї статті. Зазначене рішення відображається платником податку у податковій декларації, яку він подає за результатами звітного (податкового) періоду, в якому виникає право на подання заяви про отримання бюджетного відшкодування згідно з нормами цієї статті. У разі прийняття такого рішення зазначена сума не враховується при розрахунку сум бюджетного відшкодування наступних звітних (податкових) періодів.

Відповідно до п. 5 Порядку № 1674 підставою для вжиття заходів щодо процедури заліку є:

заява до органу державної податкової служби про зняття з обліку платника податків;

копія розпорядчого документа (рішення) власника або органу, уповноваженого на те установчими документами, про ліквідацію, не пов`язану з банкрутством;

копія розпорядчого документа про утворення ліквідаційної комісії;

внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців запису про рішення засновників (учасників) або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи, її відокремлених підрозділів або внесення запису про рішення фізичної особи - підприємця щодо припинення підприємницької діяльності;

довідка про суми надміру сплачених грошових зобов`язань та суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу платників податків.

Позиція учасників справи ґрунтується на суперечності правової та фінансової природи коштів, визначених в обліковій картці платника податку з податку на додану вартість як «переплата». Позиція суду першої інстанції та апеляційної інстанції при первинному розгляді даної справи також ґрунтувалась саме на підставі вирішення цього питання.

Верховний Суд у постанові від 06.06.2019 року зазначив, що додатковому дослідженню та встановленню підлягають наступні обставини:

обставин щодо правової природи (залишок від`ємного значення з податку на додану вартість чи сума переплати з цього податку) суми 473215,00 грн., яка обліковується у Підприємства за даними зворотного боку особового рахунку платника податків як переплата;

дотримання Підприємством вимог пункту 5 розділу І Порядку проведення заліку надміру сплачених грошових зобов`язань або суми невідшкодованих податків платника податків у разі ліквідації, не пов`язаної з банкрутством, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2010 №1674, з урахуванням об`єктивної можливості дотримання Підприємством перелічених у цьому пункті вимог та з урахуванням підстав, які Інспекція вказала підставою для відмови у проведенні заліку.

Таким чином, суду, з урахуванням наведених норм чинного на момент досліджуваних правовідносин законодавства, необхідно дослідити питання щодо того, яким коштами є переплата у розмірі 471515 грн. в розумінні Податкового кодексу України та чи дотримано заявником та контролюючим органом вимог Порядку №1674.

Аналізуючи особливості адміністрування податку на додану вартість судом встановлено, що за результатом нарахування сум податку за поточний звітний період його розмір складає різниця між грошовим зобов`язанням (фактично нараховане податкове зобов`язання) та податковим кредитом (фактичні кошти, що залишись з минулого періоду).

При цьому, у разі позитивного значення отримана різниця сплачується платником податку, а у разі, коли розмір податкового кредиту є більшим за розмір податкового зобов`язання, то залишаються кошти, які у даному періоді не реалізуються. Тому, в силу п.200.3 ст.200 ПК України, такі кошти зараховуються до наступного податкового періоду.

При цьому, згідно п.200.4 ст.200 ПК України бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від`ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов`язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг.

Залишок коштів після бюджетного відшкодування включається до податкового кредиту наступних періодів.

Таким чином, оборот коштів та особливості адміністрування податку на додану вартість передбачають, що:

1. Кошти сплачуються в рахунок суми податку;

2. Залишок коштів формує від`ємне значення;

3. Кошти підлягають бюджетному відшкодуванню;

4. Кошти зараховуються до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Отже, у даних правовідносинах спірні кошти є від`ємним значенням податку на додану вартість.

Оскільки у податкових деклараціях з ПДВ позивачем бюджетне відшкодування не було вказано, кошти із періода в період зараховувались до суми податкового кредиту наступного податкового періоду.

Однак, особливістю переплати позивача стало те, що перебуваючи фактично в стані «податкового кредиту» на момент анулювання реєстрації платника податку на додану вартість їй не було присвоєно нового статусу. Така ситуація склалась в силу особливого порядку адміністрування податку на додану вартість. Іншими словами, позивач має право розпоряджатись вказаними коштами у сумі 471515 грн., що склалась за результатом внесення платежів з податку на додану вартість у розмірі більшому, ніж необхідно.

Наказом ДПА України від 22.12.2010 року №978 було затверджено Положення про реєстрацію платників податків на додану вартість, яке діяло на момент анулювання реєстрації платника ПДВ позивача (далі Положення №978).

Цим Положенням визначається порядок:

реєстрації платників податку на додану вартість;

анулювання реєстрації платників податку на додану вартість;

ведення реєстру платників податку на додану вартість (далі - Реєстр);

присвоєння індивідуального податкового номера платника податку на додану вартість;

оприлюднення даних з Реєстру;

перереєстрації платників податку на додану вартість та заміни свідоцтв про реєстрацію платників податку на додану вартість;

ведення документації при реєстрації/анулюванні реєстрації платників податку на додану вартість;

засвідчення копій свідоцтв про реєстрацію платників податку на додану вартість.

Згідно п.8.2 Розділу V Положення №978 з моменту анулювання реєстрації особи як платника податку така особа позбавляється права на віднесення сум податку до податкового кредиту, виписку податкових накладних.

В частині адміністрування та контролю коштів на рахунку позивача з податку на додану вартість залишено лише визначене п.8.3 право на бюджетне відшкодування. Однак, суми були віднесенні до податкового кредиту, формування якого в силу дії прямої норми позивачу заборонено.

Чинним на момент досліджуваних правовідносин законодавством не встановлено, якого статусу набувають кошти, що були включені до податкового кредиту, після анулювання реєстрації платника ПДВ.

Судом встановлено, що кошти у сумі 471515 грн. не є ані бюджетним відшкодуванням, ані податковим кредитом, адже наступні періоди, в які даний податковий кредит може включатись, відсутні.

Вказане свідчить про те, що жодний із наведених у Розділі V термінів з порядку адміністрування ПДВ не відображає природи сформованої переплати.

Суд, за таких умов, зазначає, що в обліковій інформації контролюючого органу зазначена сума обліковується як «переплата».

Натомість, згідно п.102.5 ст.102 ПК України заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань або про їх відшкодування у випадках, передбачених цим Кодексом, можуть бути подані не пізніше 1095 дня, що настає за днем здійснення такої переплати або отримання права на таке відшкодування.

Тобто, термін переплата у податковому законодавстві пов`язується саме із поверненням надміру сплачених грошових зобов`язань і виступає як його передумова.

При цьому, суд бере до уваги те, що у відповідності до пп.14.1.115 п.14.1 ст.14 ПК України надміру сплачені грошові зобов`язання - це суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов`язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.

Таким чином, Податковим кодексом України передбачено, що сплата грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів.

При цьому ПК України не встановлений строк, протягом якого платник податку може скористатися своїм правом на зменшення податкового зобов`язання з відповідного платежу на суму переплати по іншому платежу. Таке право зберігається за платником податку і у випадку відсутності інших податкових зобов`язань на дату виникнення переплати.

На підставі вищевикладеного судом встановлено, що сума переплати, визначеної в обліковій картці платника ПДВ є надміру сплаченим грошовими зобов`язаннями, а тому до вказаної суми застосовується особливості їх заліку, визначені Порядком №1674.

Аналізуючи спірні правовідносини в частині відповідності наданої позивачем заяви щодо повернення заліку суми наявного податкового боргу та наданої контролюючим органом відмови суд зазначає наступне.

Згідно змісту наданої позивачем заяви №12 (Т.1 а.с.59) позивачем разом із заявою до контролюючого органу було надано:

копію рішення про ліквідацію №6 від 11.09.2012 року та утворення ліквідаційної комісії (Т.1 а.с.57);

копію опису держреєстратору про внесення відповідного запису до єдиного державного реєстру (Т.2 а.с.58);

копію заяви за формою №8-ОПП.

Суд зазначає, що позивачем дотримано вимоги щодо подання заяви про здійснення заліку надміру сплачених грошових зобов`язань, визначені п.5 Порядку №1674.

При цьому, п.1 Розділу ІІІ Порядку №1674 визначено, що органи, що контролюють справляння надходжень до бюджету, за наявності заяви про зняття з обліку платника податків готують довідку про суми надміру сплачених грошових зобов`язань та суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу платників податків (додаток 1).

За таких умов, посилання відповідача у відзиві щодо недотримання позивачем вказаної вимоги при поданні заяви спростовуються законодавчо визначеним обов`язком саме контролюючого органу оформити таку довідку.

Також слід врахувувати, що Порядок №1674 не передбачає підстав для відмови у проведенні заліку надміру сплачених грошових зобов`язань з причини невизначеності того, якими коштами є переплата, що обліковується у картці платника ПДВ. Суд погоджується із тим, що неможливість проведення заліку може бути зумовлена невідповідністю підстав для вжиття заходів щодо процедури заліку, що визначені п.5 Порядку №1674, однак, як вже було встановлено судом, в частині наданих позивачем документів останній діяв у відповідності до норм чинного законодавства.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов наступних висновків:

сума переплати, визначена в обліковій картці платника ПДВ, є надміру сплаченим грошовими зобов`язаннями, а тому до вказаної суми застосовується особливості їх заліку, визначені Порядком №1674;

позивачем дотримано вимоги до заяви, передбачені п.5 Порядку №1674;

контролюючий орган при наданні відповіді відмовив у проведенні заліку суми наявного податкового боргу з підстав, що законодавчо не визначені, діявши не у відповідності до норм чинного законодавства.

Відповідно до ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі; 5) обов`язковість судового рішення; 6) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 7) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом; 8) розумність строків розгляду справи судом; 9) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 10) відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У п. 110 рішення Європейського суду з прав людини від 23.07.2002 року у справі «Компанія «Вестберга таксі Актіеболаг» та Вуліч проти Швеції» визначено, що адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасовувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами для призначення податкових штрафів (санкцій), має саме податкове управління.

З урахуванням зазначеного, перевіривши доводи сторін та наявні у матеріалах справи, докази суд дійшов висновку про обґрунтованість позову про зобов`язання Головного управління ДФС в Одеській області здійснити залік шляхом погашення суми 471515,00 грн. в рахунок податкового боргу Приватного підприємства «Евро-Моторс-2» в розмірі 969753,15 грн. та наявність підстав для його задоволення.

Відповідно до ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при поданні позовної заяви було сплачено судовий збір у розмірі 74 (сімдесят чотири) грн. (Т.1 а.с.13), а тому суд дійшов висновку про стягнення з Головного управління ДФС в Одеській області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь Приватного підприємства «Євро-моторс-2» () витрат зі сплати судового збору у сумі 74 (сімдесят чотири) грн.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Приватного підприємства «Євро-моторс-2» (; адреса: вул. Промислова, 2, м. Чорноморськ, Одеська область, 68000) до Головного управління ДФС в Одеській області (; адреса: вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044) про зобов`язання вчинити дії задовольнити повністю.

Зобов`язати Головне управління ДФС в Одеській області здійснити залік шляхом погашення суми 471515,00 грн. в рахунок податкового боргу Приватного підприємства «Евро-Моторс-2» в розмірі 969753,15 грн.

Стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь Приватного підприємства «Євро-моторс-2» () 74 (сімдесят чотири) грн. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. 293,295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя М.М. Аракелян

.