Справа № 340/56/20
Суддя: А.В. Сагун
Дата ухвалення: 2020-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2020 року м. Кропивницький Справа № 340/56/20

Кіровоградський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Сагуна А.В. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Кіровоградській області про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить визнати протиправною та скасувати постанову від 23.12.2019 № КР4147/391/АВ/ТД-ФС.

В обґрунтування вимог представником позивача зазначено, що позивач не вчиняв порушень вимог законодавства про працю, оскільки ОСОБА_2 на час перевірки не працювала на позивача, а проходила стажування.

Представником відповідача до суду надано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що оскаржувана постанова винесена в межах повноважень та у зв`язку з виявленими порушеннями трудового законодавства, а саме під час інспекційного відвідування, було виявлено роботу одного працівника, ОСОБА_2 , яка виконувала роботу продавця в магазині позивача без оформлення трудових відносин (а.с. 84-90).

В судовому засіданні 12.02.2020, свідок ОСОБА_3 пояснила, що ОСОБА_2 12.11.2019 не працювала на позивача, а лише проходила стажування.

В судовому засіданні 12.02.2020, свідок ОСОБА_2 пояснила, що 12.11.2019 проходила стажування для подальшого працевлаштування, при проходженні стажування заробітну плату не отримувала.

Сторонами подані клопотання про розгляд справи без їх участі (а.с.125-126)

Згідно протоколу судового засідання від 24.02.2020 розгляд справи проведено в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 259 Кодексу законів про працю України, державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

За змістом ч. 4 ст. 2 вказаного Закону заходи контролю здійснюються, в т.ч., органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зокрема державного нагляду (контролю) в галузі цивільної авіації - з урахуванням особливостей, встановлених Повітряним кодексом України, нормативно-правовими актами, прийнятими на його виконання (Авіаційними правилами України), та міжнародними договорами у сфері цивільної авіації.

Відповідно до п.п. 9 п. 4 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 96 від 11.02.2015р., Держпраці відповідно до покладених на неї завдань: здійснює державний контроль за дотриманням вимог законодавства про працю, зайнятість населення в частині дотримання прав громадян під час прийому на роботу та працівників під час звільнення з роботи; використання праці іноземців та осіб без громадянства; наймання працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця; дотримання прав і гарантій стосовно працевлаштування громадян, які мають додаткові гарантії у сприянні працевлаштуванню; провадження діяльності з надання послуг з посередництва та працевлаштування.

Процедуру проведення Державною інспекцією України з питань праці та її територіальними органами перевірок додержання законодавства з питань праці, застосування ст. 259 Кодексу законів про працю України встановлено Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року № 295 (далі - Порядок № 295).

Пунктом 2 цього Порядку передбачено, що державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці: Держпраці та її територіальних органів.

Підпунктом 5 п. 5 Порядку 295 передбачено, що інспекційні відвідування проводяться за повідомленням посадових осіб органів державного нагляду (контролю), про виявлені в ході виконання ними контрольних повноважень ознак порушення законодавства про працю.

12.11.2019 головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Махно Н.В. під час проведення превентивних заходів було виявлено можливе використання праці без оформлення трудових відносин у ФОП ОСОБА_1 про що інспектор повідомила у телефонному режимі начальнику відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Масловській Г.В.

Начальником відділу було складено службову записку від 12.11.2019 з проханням прийняти рішення про проведення інспекційного відвідування у ФОП ОСОБА_1 (а.с. 91).

За результатами розгляду інформації, що містилася у вказаній службовій записці видано наказ від 12.11.2019 №1683 «Про проведення інспекційного відвідування» посадовою особою Управління та видано направлення на проведення інспекційного відвідування від 12.11.2019 №1683/02.9. За змістом наказу, головному державному інспектору відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Махно Наталі Володимирівні, за участю головних державних інспекторів Марценюка В.В. та Котрікової І.С доручено здійснити з 12.11.2019 по 25.11.2019 інспекційне відвідування по додержанню законодавства про працю (виявлення неоформлених трудових відносин) у ФОП ОСОБА_1 (а.с.92-93).

За результатами інспекційного відвідування складено акт №КР4147/391/АВ від 18.11.2019. Згідно акту зафіксовано порушення вимог ч. 1 ст. 21 та ч. 1, 3 ст. 24 КЗпП України щодо оформлення трудових відносин (а.с. 94-96).

В акті відвідування зазначено, що під час здійснення інспекційного відвідування, головним державним інспектором Махно Н .В. та головними державними інспекторами Марценкжом В.В. та Котріковою І.С. 12.11.2019 здійснено виїзд за фактичним місцем здійснення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_1.

Відповідно договору оренди торговельного місця від 01.01.2019 ФОП ОСОБА_6 передано у платне строкове користування торгівельне місце загальною площею 12,4 кв.м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

В той же час, ФОП ОСОБА_6 передала ОСОБА_1 у тимчасове користування нежиле приміщення площею 10,0 кв.м. для розміщення діючого продуктового магазину за адресою АДРЕСА_1 , згідно договору оренди нежитлового приміщення.

Під час інспекційного відвідування 12.11.2019 о 14 год. 21 хв. за прилавком хлібного кіоску виконувала роботу продавця, а саме здійснювала продаж продовольчих товарів (обслуговувала клієнтів) невідома особа, що зафіксовано засобом фототехніки головного державного інспектора ОСОБА_7 (а.с. 97).

Продавець усно повідомила, що вона ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , працює у ФОП ОСОБА_1 . Однак, жодним документом не підтвердила, що вона ОСОБА_3

ФОП ОСОБА_1 в телефонній розмові запропоновано надати документи, які б підтверджували оформлення трудових відносин з продавцем, яка фактично виконувала роботу 12.11.2019 о 14 год. 21 хв. за адресою хлібного кіоску (трудовий договір, наказ, повідомлення ДФС, квитанція №2, паспортні дані продавця тощо).

ФОП ОСОБА_1 13.11.2019 надала копії наказу про прийняття на роботу ОСОБА_3 від 01.11.2018 № 5/к, повідомлення ДФС від 01.11.2018 з зазначеною датою початку роботи ОСОБА_3 02.11.2018, Свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця від 04.04.1997 № 2 009837, паспортні дані ОСОБА_3 та самої ФОП, договора оренди від 01.01.2019 (а.с. 101-104).

Документи, які б засвідчували особу та підтверджували оформлення трудових відносин з продавцем продовольчих товарів, яка фактично виконувала роботу 12.11.2019 о 14 год. 21 хв. в хлібному кіоску для інспекційного відвідування не надані. При цьому, для інспекційного відвідування надані документи про оформлення трудових відносин з іншою особою.

Згідно наданих паспортних даних встановлено, що ОСОБА_3 1976 р.н., однак під час інспекційного відвідування 12.11.2019 о 14 год. 21 хв. за прилавком хлібного кіоску виконувала роботу продавця, а саме здійснювала продаж продовольчих товарів (обслуговувала клієнтів) літня жінка, що зафіксовано засобом фототехніки.

Тому ФОП ОСОБА_1 було повторно запропоновано надати документи, які б засвідчували особу та підтверджували оформлення трудових відносин з продавцем продовольчих товарів, яка фактично виконувала роботу 12.11.2019 о 14 год. 21 хв. та надати письмові пояснення.

ФОП ОСОБА_1 від надання письмових пояснень відмовилась, однак усно підтвердила, що 12.11.2019 о 14 год. 21 хв. ОСОБА_3 не виконувала роботу в хлібному кіоску, а виконувала роботу інша особа, яку назвати відмовилась.

Таким чином, на думку представників відповідача інспекційним відвідуванням у ФОП ОСОБА_1 12.11.2019 о 14 год. 21 хв. встановлено використання неоформленої найманої праці з одним працівником.

Відповідно до ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Таким чином встановлено порушення вимог ст. 21 КЗпП України щодо укладення трудового договору та ст. 24 КЗпП України, якою передбачено, що працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (а.с. 94-96).

Тому відповідачем встановлено порушення позивачем вимоги ч.1 ст.21, ч.1, ч.3 ст.24 КЗпП України щодо допущення працівника до роботи після укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу та повідомлення Державної фіскальної служби про прийняття працівника на роботу.

Відповідно п. 16 Порядку №823 за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт інспекційного відвідування (невиїзного інспектування), і в разі виявлення порушень вимог законодавства про працю - припис щодо їх усунення.

18 листопада 2019 року інспектором було винесено припис № КР4147/391/АВ/П, яким зобов`язано ФОП ОСОБА_1 усунути виявлені під час проведення інспекційного відвідування порушення (а.с. 99-100).

Відповідно п. 25 Порядку №823 заходи до притягнення об`єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності за використання праці неоформлених працівників вживаються одночасно із внесенням припису незалежно від факту усунення виявлених порушень у ході інспекційного відвідування.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 №509 затверджено Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення (далі Порядок №509), який визначає механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України «Про зайнятість населення» (далі - штрафи).

Відповідно до пункту 3 Порядку №509 (враховуючи зміни згідно постанови Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 р. №823), справа про накладення штрафу розглядається у 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку.

Про дату одержання документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, уповноважена посадова особа письмово повідомляє суб`єкту господарювання та роботодавцю не пізніше ніж через п`ять днів після їх отримання рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Норма щодо повідомлення суб`єкта господарювання про розгляд справи чинним Порядком №509 не передбачена.

Так, 20.11.2019 відповідачем листом №01-20-02/7536-19 повідомлено ФОП ОСОБА_1 про отримання акту інспекційного відвідування від 18.11.2019 №КР4147/391/АВ.

За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі акту, зазначеного в пункті 2 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу.

Розгляд справи про застосування фінансових санкцій в порядку статті 265 КЗпП України проведено 23.12.2019, за результатами прийнято Постанову про накладення штрафу на підставі абз. 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України в розмірі 125190,00 грн.

Таким чином, постанова №КР4147/391/АВ/ТД-ФС від 23.12.2019 про накладення штрафу у розмірі 125190,00 грн. прийнята відповідачем на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений законодавством України.

Щодо доводів позивача про проходження стажування ОСОБА_2 під час інспекційного відвідування слід зазначити наступне.

Вимогами Кодексу законів про працю України не передбачено проходження стажування особою, яка бажає працевлаштуватися шляхом укладення трудового договору, для перевірки її кваліфікації та навиків роботи або отримання таких.

Чинне законодавство передбачає застосування стажування лише відносно студентів або осіб, які мають статус безробітних.

Так, з метою розширення можливостей для підвищення конкурентоспроможності молоді, ст. 29 Закону України «Про зайнятість населення» надається можливість студентам вищих та учням професійно-технічних навчальних закладів проходити стажування за професією (спеціальністю), за якою здобувається освіта, на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, на умовах, визначених договором про стажування у вільний від навчання час.

Іншим випадком, коли чинним законодавством передбачається можливість стажування особи, є випадок професійної підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації зареєстрованих безробітних. Так, відповідно до Порядку професійної підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації зареєстрованих безробітних, затвердженого наказом Мінсоцполітики України, МОН України від 31.05.2013 № 318/655, стажування - це підвищення кваліфікації безробітного з метою набуття практичних умінь і навичок для виконання професійних обов`язків за професією або на посаді, на яку претендує безробітний у роботодавця.

Відповідно, громадяни, які мають офіційний статус безробітного, можуть проходити стажування - професійне навчання працівників на виробництві, чи іншому підприємстві, організації незалежно від форми власності. Стажування безробітних здійснюється на замовлення роботодавців за індивідуальною програмою, що затверджується роботодавцем і погоджується центром зайнятості. Для цього укладається тристороння угода між центром зайнятості населення, підприємством і безробітним.

У всіх інших випадках - роботодавець зобов`язаний оформити працівника на роботу відповідно до вимог ст. 24 КЗпП України.

ФОП ОСОБА_1 не надала для інспекційного відвідування договір про професійне навчання найманого працівника, наказ про організацію стажування, програму стажування, будь-які інші документи, що підтверджують врегулювання відносин між роботодавцем і стажистом відповідно до Закону України «Про зайнятість населення».

З огляду на викладене, ФОП ОСОБА_1 не мала права допускати до роботи стажиста без укладення з ним договору оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку встановленому КМУ.

Таким чином, у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Судові витрати, які підлягають стягненню на користь відповідача відсутні.

Керуючись ст.ст. 139, 243 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Управління Державної служби України з питань праці у Кіровоградській області (вул. Дворцова, 24, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25006, код ЄДРПОУ-39808965) про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити.

Рішення набирає законної сили у порядку та строки, встановлені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржене у порядку та строки, встановлені статтями 293, 295-296 та пунктом 15.5 Перехідних положень цього Кодексу.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду А.В. Сагун