Справа № 440/3861/19
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2020-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2020 р.Справа № 440/3861/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калиновського В.А.,

Суддів: Сіренко О.І. , Кононенко З.О. ,

за участю секретаря судового засідання Ковальчук А.С

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 26.11.2019 року, головуючий суддя І інстанції: О.В. Гіглава, м. Полтава по справі № 440/3861/19

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області , Кабінету Міністрів України , Пенсійного фонду України

про визнання незаконними дій та бездіяльності, стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом, в якому просив: визнати незаконними сумісні (солідарні) дії і одночасно сумісну бездіяльність КМУ, ПФУ та його територіального органу у зв`язку з їх пасивною поведінкою, відносно реалізації своїх повноважень щодо контролю відповідних органів виконавчої влади для забезпечення соціальних гарантій особам, звільненим з військової служби, з забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування пенсій та виплат пенсій, з дати виникнення права на їх перерахунок 01.01.2018 через порушення його законних інтересів стосовно виплати пенсії з урахуванням 100% суми підвищення пенсії розміром 6049,04 грн, відповідно до чинної норми прямої дії частини 3 статті 52 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" на підставі чинного документу перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018 в частині підсумок пенсії (з надбавками): 11406,43 грн та з урахуванням вимог частини 2 статті 19, частини 5 статті 17 Конституції України, правових висновків рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016, статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права власності, які захищають право військових пенсіонерів від незаконних дій та одночасно бездіяльності органів влади, що призвели до завдання з 01.01.2018 по 05.03.2019, під час дії чинних пунктів 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, звільненим з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" та відповідних рішень, прийнятих ПФУ і його територіальним органом в Полтавській області, матеріальної шкоди, що підтверджується висновками рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі №826/3858/18, яке вступило в законну силу з 05.03.2019; стягнути на його користь грошові кошти за незаконні дії та бездіяльність з ГУПФУ в Полтавській області, як пенсійного органу, який безпосередньо відповідає за щомісячні виплати пенсії ОСОБА_1 , загальним розміром 43854,76 грн для забезпечення відшкодування шкоди, яка виникла через неповну виплату пенсії з 01.01.2018 по 01.03.2019 на підставі доказів - розрахунку ГУПФУ в Полтавській області щодо щомісячних виплат по підвищенню пенсії з 01.01.2018 по 31.12.2018 розміром 3024,52 грн та з 01.01.2019 по 31.12.2019 розміром 4536,78 грн, наданого в чинному документі перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018 та з урахуванням щомісячних виплат, що мали місце в 2018, 2019 роках та засвідчені в довідці пенсійного органу від 17.09.2019 №594/02.22-10, з урахуванням пояснень, наданих в позовній заяві, стосовно невиплаченого боргу, розміром 4536 грн, по доплаті пенсії ОСОБА_1 пенсійним органом в 2018 році відповідно до чинного рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14.11.2018 у справі №1640/2523/18.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 26.11.2019 року частково задоволено позовні вимоги.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо не проведення ОСОБА_1 доплати пенсії за вислугу років за період з 01 січня 2018 року по 01 березня 2019 року в загальній сумі 43262,56 грн (сорок три тисячі двісті шістдесят дві гривні п`ятдесят шість копійок).

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, буд. 66, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) грошові кошти у вигляді недоплаченої пенсії за вислугу років за період з 01 січня 2018 року по 01 березня 2019 року на загальну суму 43262,56 грн (сорок три тисячі двісті шістдесят дві гривні п`ятдесят шість копійок).

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 768,40 грн (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, буд. 66, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ).

Відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати вказане рішення в частині задоволення позовних вимог та прийняти в цій частині нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Позивач, подав відзив, в якому просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

В судове засідання сторони не прибули, про дату, час та місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, справа розглядається за відсутності сторін.

Згідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, колегія суддів, враховуючи неявку у судове засідання всіх учасників справи, вважає за можливе фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 отримує пенсію за вислугою років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та перебуває на обліку в ГУПФУ в Полтавській області, пенсія позивачу первинно призначена в розмірі 75% місячного грошового забезпечення (а.с. 32-34).

20.03.2018 Полтавський ОВК на підставі постанови КМУ від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" оформив та подав до ГУПФУ в Полтавській області довідку (вх. №1 від 26.03.2018) про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 для перерахунку його пенсії (а.с. 36).

10.04.2018 позивачу проведено перерахунок пенсії на підставі довідки Полтавського ОВК з 01.01.2018 у розмірі 70% грошового забезпечення замість раніше призначених 75% (а.с. 37).

Не погодившись із таким перерахунком ОСОБА_1 оскаржив його в судовому порядку до Полтавського окружного адміністративного суду.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 05.09.2018 у справі №1640/2523/18 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій незаконними, зобов`язання вчинити дії задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови у проведенні нарахування та виплати ОСОБА_1 з 01.01.2018 пенсії у розмірі 75 процентів відповідних сум грошового забезпечення. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з 01.01.2018 пенсію у розмірі 75 відсотків відповідних сум грошового забезпечення, з урахуванням проведених виплат. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Стягнуто на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в загальному розмірі 352 грн. 40 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області.

Вказане рішення набрало законної сили 14.11.2018.

На виконання вказаного судового рішення у грудні 2018 року пенсійним органом з урахуванням приписів постанови КМУ від 21.02.2018 №103 проведено перерахунок пенсії позивачу з 01.01.2018. Перерахована пенсія ОСОБА_1 з 01.01.2018 склала 11406,43 грн. При цьому, до виплати з 01.01.2018 останньому визначено суму пенсії 8381,91 грн, з яких 5357,39 грн - попередня сума пенсії та 3024,52 грн - 50% від суми підвищення до пенсії (6049,04 грн х 50%); з 01.01.2019 - 9894,17 грн, з яких 5357,39 грн - попередня сума пенсії та 4536,78 грн - 75% від суми підвищення до пенсії (6049,04 грн х 75%); з 01.01.2020 - 11406,43 грн, з яких 5357,39 грн - попередня сума пенсії та 6049,04 грн - 100% від суми підвищення до пенсії (а.с. 38).

Відтак, в результаті вказаних перерахунків підвищення до пенсії позивача склало 6049,04 грн, з яких підлягало виплаті: з 01.01.2018 по 31.12.2018 щомісячно 50% від підвищення - 3024,52 грн; з 01.01.2019 по 31.12.2019 щомісячно 75% від підвищення - 4536,78 грн; з 01.01.2020 100% щомісячно від підвищення - 6049,04 грн.

28.08.2019 позивач звернувся до ГУПФУ в Полтавській області із заявою про виплату пенсії з 01.01.2018 в повному обсязі без обмеження її відсотками згідно постанови КМУ від 21.02.2018 №103, пункти 1, 2 якої втратили чинність 05.03.2019 (а.с. 46).

За наслідками розгляду вказаної заяви позивача ГУПФУ в Полтавській області листом від 05.09.2019 №4533/Р-03 повідомило останнього, що рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 у справі №826/3858/18 будь яких зобов`язань щодо вчинення дій стосовно перерахунку пенсій на управління Пенсійного фонду України не покладено. Головне управління не може порушувати передбачений постановою КМУ від 13.02.2008 №45 механізм перерахунку пенсій та не має повноважень самостійно визначати складові та розмір грошового забезпечення осіб, пенсії яких підлягають перерахунку, а тому питання перерахунку пенсій у зв`язку із скасуванням пунктів 1, 2 постанови №103 перебуває поза компетенцією Головного управління. Крім того, враховуючи, що бюджетні асигнування з Державного бюджету України Пенсійному фонду не збільшувалися, інших рішень про умови та порядок проведення перерахунку пенсій урядом не приймалося, то виплата підвищених пенсій продовжується з урахуванням бюджетних асигнувань, визначених на цю мету. В зв`язку з цим, підстави для перегляду розміру пенсії ОСОБА_1 відсутні (а.с. 47-48).

Позивач не погоджуюсь з такою відповіддю, звернувся з позовом до суду.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що шкода у сумі 43262,56 грн (39318,76 грн + 3943,80 грн) фактично є недоплаченою з вини Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області пенсією за вислугу років ОСОБА_1 за період з 01.01.2018 по 01.03.2019.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" (в редакції, чинній на дату проведення перерахунку пенсії позивача) постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон) до 1 березня 2018 р. (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. N 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (в редакції, чинній на дату проведення перерахунку пенсії позивача, далі - постанова №704), зокрема, затверджено: тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1; схему тарифних розрядів за основними типовими посадами осіб офіцерського складу Служби безпеки згідно з додатком 4; схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 14; додаткові види грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу в розмірах згідно з додатком 15; розміри надбавки за вислугу років військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу згідно з додатком 16.

Пунктом 4 вказаної постанови установлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.

Згідно з пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 постановлено виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 1 січня 2018 р. у таких розмірах: з 1 січня 2018 р. - 50 відсотків; з 1 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 р. - 75 відсотків; з 1 січня 2020 р. - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.

Тобто, пунктом 2 зазначеної постанови визначений порядок, яким виплата позивачу сум підвищення перерахованої пенсії, що мали бути перераховані та виплачені в період з 01.01.2018, фактично зменшена та розстрочена на значний термін, що порушує право останнього на отримання всієї суми підвищеної пенсії.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 визначено, що вона прийнята відповідно до частини четвертої статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", яка в свою чергу передбачає, що Кабінет Міністрів України визначає умови, порядок та розміри перерахунку всіх призначених за цим Законом пенсій у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом. Проте не визначено та не передбачено право Кабінету Міністрів України визначати умови, порядок та розміри виплати перерахованих пенсій.

Суд зауважує, що питання правомірності пунктів 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" було предметом розгляду справи у Окружному адміністративному суді м. Києва.

Так, рішенням від 12.12.2018 у справі №826/3858/18 Окружний адміністративний суд м. Києва визнав протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" та зміни до пункту 5 і додатка 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військ служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Зобов`язав Кабінет Міністрів України невідкладно після набрання рішенням суду законної сили опублікувати резолютивну частину рішення суду про визнання нормативно-правого акта протиправним та нечинним в окремій його частині у виданні, в якому було офіційно оприлюднено нормативно-правовий акт.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 у справі №826/3858/18 апеляційну скаргу Кабінету Міністрів України залишено без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 - без змін.

Таким чином, станом на момент розгляду даної справи пункт 2 постанови від 21.02.2018 №103, який передбачав поетапну виплату пенсіонерам суми підвищення перерахованої пенсії, визнаний протиправним та нечинним.

Також, колегія суддів зауважує, що норми Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" не передбачають можливості розстрочення виплати сум підвищення до перерахованих пенсій у зменшеному розмірі.

Відповідно до статті 11 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Загальний порядок виплати пенсій визначений статтею 52 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", відповідно до частини третьої якої виплата пенсій провадиться за поточний місяць загальною сумою у встановлений строк, але не пізніше останнього числа місяця, за який виплачується пенсія.

Водночас, частиною другою статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" передбачено, що нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Отже, за висновком суду, виходячи з приписів вказаних норм, у спірному випадку відповідач безпідставно здійснив нарахування підвищення до пенсії, перерахованої з 01.01.2018, з урахуванням лише 50% підвищення до пенсії, та продовжив виплату пенсії щомісячно до 31.12.2018 з урахуванням 50% від підвищення, а з 01.01.2019 - 75% від підвищення.

Вказане фактично призвело до того, що у період з 01.01.2018 по 01.03.2019 ОСОБА_1 недоотримав підвищення до його пенсії за вислугу років на загальну суму 39318,76 грн (6049,04 грн /100% підвищення/ - 3024,52 грн /50% підвищення/ х 12 місяців 2018 року = 36294,24 грн; 6049,04 грн /100% підвищення/ - 4536,78 грн /75% підвищення х 2 місяці 2019 року /січень, лютий 2019 року/ = 3024,52 грн; 36294,24 грн + 3024,52 грн = 39318,76 грн) та завдало позивачу майнової шкоди.

Щодо безпідставності нарахування та виплати позивачу пенсії за вислугу років протягом 2018 року виходячи з 70% від грошового забезпечення замість належних до виплати 75% від грошового забезпечення, то остання встановлена рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 05.09.2018 у справі №1640/2523/18, а відтак не потребує підтвердженню в ході розгляду даної справи.

У наявному в матеріалах справи розрахунку на доплату перерахованої пенсії позивача за 2018 рік зафіксовано, що належна позивачу до виплати сума доплати пенсії складає 4536,00 (а.с. 40).

При цьому, згідно з повідомленням до доручення на одноразову виплату пенсії пенсіонеру на користь ОСОБА_1 пенсійним органом здійснено виплату нарахованої доплати до пенсії за 2018 рік лише у розмірі 592,20 грн (а.с. 43).

Отже, розмір недоотриманої позивачем доплати становить 3943,80 грн, що також завдає позивачу майнової шкоди.

Відповідно до статті 1 Конституції України, Україна є правовою державою. Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю (стаття 3 Конституції України).

Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Стаття 8 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачає, що виплата пенсій здійснюється з коштів Пенсійного фонду України.

Виплата пенсій провадиться за поточний місяць загальною сумою у встановлені строки, але не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія (стаття 85 Закону України "Про пенсійне забезпечення").

За змістом статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист, зокрема, шляхом прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю. Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З огляду на викладене, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що шкода у сумі 43262,56 грн (39318,76 грн + 3943,80 грн) фактично є недоплаченою з вини пенсійного органу пенсією за вислугу років ОСОБА_1 за період з 01.01.2018 по 01.03.2019 роки.

Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 26.11.2019 року по справі 440/3861/19 прийнято з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для його скасування не виявлено.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 26.11.2019 року по справі № 440/3861/19 залишити без змін.

.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)В.А. Калиновський
Судді(підпис) (підпис) О.І. Сіренко З.О. Кононенко
Повний текст постанови складено 02.03.2020 року