Справа № 400/3141/19
Суддя: Мельник О.М.
Дата ухвалення: 2020-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2020 р. № 400/3141/19
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мельника О.М., розглянув в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідача:Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, вул. Декабристів, 5, м. Миколаїв, 54001

про:визнання протиправним та скасування наказу від 05.08.2019 р. № 313 в частині зміни вислуги років для обчислення одноразової грошової допомоги при звільненні; зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі-позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області (далі-відповідач) та просив визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Миколаївській області № 313 від 05.08.2019 в частині зміни вислуги років для обчислення одноразової грошової допомоги при звільненні капітана поліції ОСОБА_1 ; зобов`язати Головне управління Національної поліції в Миколаївській області здійснити розрахунок та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні з розрахунку календарної вислуги років 24 роки 01 місяць 28 днів.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що за весь період служби в органах внутрішніх справ ні разу не звільнявся зі служби (так як всі звільнення були визнані судом незаконними), то відповідно до п.1 та 2 Постанови 393, календарна вислуга років для обчислення одноразової грошової допомоги при звільненні складає - 24 роки, 01 місяць, 28 днів, а не 2 роки 11 місяців 23 дні, як зазначено в наказі, що оскаржується.

Відповідач позов не визнав, просив в його задоволенні відмовити. В своєму відзиві пояснив, що Наказом ГУНП в Миколаївській області № 213 від 01.08.2016 року звільнено зі служби в поліції за ст.77 п.1 ч.4 Закону України "Про Національну поліцію", у зв`язку із скороченням штатів або проведення організаційних заходів та 31.08.2016 року позивачу виплачена одноразова грошова допомога при звільненні в розмірі 60813,90 грн. за 21 рік 03 місяці 06 днів вислуги. Отже виплата грошової допомоги нарахована з дня останнього зарахування на службу та становить 2 роки 11 місяців 23 дні. Тому вважає дії відповідача правомірними.

Відповідно до ч. 9 ст.205 КАС України, суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження. Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідивши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, матеріали, що містяться у справі, суд встановив таке.

07.11.2015 року наказом Головного управління Національної поліції в Миколаївській області позивача було призначено на посаду інспектора Южноукраїнського відділення поліції ГУНГ1 в Миколаївській області.

Наказом ГУНП в Миколаївській області № 213 від 01.08.2016 року звільнено зі служби в поліції за ст.77 п.1 ч.4 Закону України "Про Національну поліцію", у зв`язку із скороченням штатів або проведення організаційних заходів.

31.08.2016 року позивачу виплачена одноразова грошова допомога при звільненні в розмірі 60813,90 грн. (вислуга років для обчислення одноразової грошової допомоги склала 21 рік 03 місяці 06 днів-відповідно до наказу).

29.08.2016 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання дій протиправними та скасування наказу № 213 від 01.08.2016 року в частині звільнення у зв`язку зі скороченням штатів, поновлення на службі в поліції, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 18.11.2016 року ї позовні вимоги було повністю задоволено, визнано протиправним та скасовано наказ № 213 від 01.08.2016 року в частині звільнення зі служби, поновлення на посаді та стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу з 02.08.2016 року по 18.11.2016 року в сумі 14 854,40 грн., без врахування середньої заробітної плати за один місяць, що підлягає негайному виконанню та стягнуто заробітну плату за один місяць в розмірі 5 785,16 грн.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 29.03.2017 року апеляційна скарга ГУНП в Миколаївській області, залишена без задоволення, а постанова суду першої інстанції, без змін, 19.12.2016 року наказом ГУНП в Миколаївській області 353 о/с було скасовано пункт наказу ГУНП в Миколаївській області 213 о/с від 01.08.2016 в частині звільнення та поновлено позивача на посаді.

19.12.2016 року наказом ГУНП в Миколаївській області № 353 о/с позивача було звільнено зі служби в поліції за ст.77 ч.1 п.5 Закону України "Про Національну поліцію".

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 04.04.2017 року було скасовано як протиправний наказ ГУНП в Миколаївській області № 353 о/с та поновлено позивача на роботі в поліції. 24.04.2017 року наказом ГУНП в Миколаївській області 85 о/с було скасовано пункт наказу ГУНП в Миколаївській області № 353 о/с від 19.12.2016 в частині звільнення та поновлено позивача на посаді.

ГУНП в Миколаївській області звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення одноразової грошової допомоги при звільненні, мотивуючи своє рішення тим, що відпали підстави для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні у зв`язку зі скороченням штату, то виплачена допомога в сумі 60 813,90 грн. підлягає поверненню роботодавцю.

Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 18 травня 2018 року у задоволенні позову Головного управління Національної поліції в Миколаївській області до ОСОБА_1 про стягнення одноразової грошової допомоги при звільненні відмовлено.

Постановою Апеляційного суду Миколаївської області від 30.08.2018 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Наказом ГУНП в Миколаївській області № 286 о/с від 22.07.2019 року позивача було звільнено зі служби в поліції за ст.77п.2 ч.1 Закону України "Про Національну поліцію", через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції. У вказаному наказі зазначено, що календарна вислуга років для обчислення одноразової грошової допомоги при звільненні - 24 роки, 01 місяць, 28 днів.

05.08.2019 року ГУНП в Миколаївській області видало наказ № 313 о/с про внесення змін до наказу ГУНП в Миколаївській області від 22.07.2019 № 286 о/с в частині зміни вислуги років для обчислення одноразової грошової допомоги при звільненні, внаслідок чого календарна вислуга років для обчислення позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні склала - 02р.,11 м.,23д.

Не погодившись з діями відповідача щодо зміни вислуги років для обчислення одноразової грошової допомоги при звільненні вважаючи їх протиправними та такими, що порушують його права, позивач звернувся до суду.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 №580-VIII (далі також Закон №580-VIII).

Згідно з частиною 1 статті 48 Закону №580-VIII (в редакції, чинній на момент звільнення позивача зі служби в національній поліції) призначення та звільнення з посад поліцейських здійснюється наказами посадових осіб, зазначених у статті 47 цього Закону.

Відповідно до статті 77 Закону №580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: 1) у зв`язку із закінченням строку контракту; 2) через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції; 3) за віком - у разі досягнення встановленого для нього цим Законом граничного віку перебування на службі в поліції; 4) у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів; 5) через службову невідповідність; 6) у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України; 7) за власним бажанням; 8) у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу до інших міністерств і відомств (організацій); 9) у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі; 10) у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення; 11) у зв`язку з набуттям громадянства або підданства іншої держави.

Днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення.

День звільнення вважається останнім днем служби.

Згідно з ч.1 ст.102 Закону №580-VIII пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом та звільняються зі служби за станом здоров`я, працівникам міліції (особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), які на момент опублікування Закону №580-VIII проходили службу в органах внутрішніх справ, мали календарну вислугу не менше п`яти років і до 7 листопада 2015 року були звільнені із служби в органах внутрішніх справ незалежно від підстав звільнення та продовжили роботу в Міністерстві внутрішніх справ або Національній поліції (їхніх територіальних органах, закладах і установах) на посадах, що заміщуються державними службовцями відповідно до Закону України «Про державну службу», а в навчальних, медичних закладах та науково-дослідних установах - на будь-яких посадах, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення зі служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 16 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Частиною 6 ст. 102 Закону №580-VIII передбачено що, особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, у разі повторного їх звільнення зі служби одноразова грошова допомога, передбачена цією статтею, виплачується за період їх календарної служби з дня останнього зарахування на службу без урахування періоду попередньої служби, за винятком тих осіб, які при попередньому звільненні не набули права на отримання такої грошової допомоги.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей" далі - Постанова 393) (в редакції, чинній станом на день звільнення позивача з органів внутрішніх справ) установлено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ до вислуги років зараховуються: військова служба в Збройних Силах, Державній прикордонній службі, Національній гвардії, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ та інших військових формуваннях, створених Верховною Радою України, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації. Державній спеціальній службі транспорту; служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду.

Відповідно до п. 10 Постанови 393 (в редакції, чинній станом на день звільнення позивача з органів внутрішніх справ) військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної інспекції техногенної безпеки, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, кримінально-виконавчої служби, які звільняються із служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, за наявності вислуги 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Зазначеним в абзаці першому цього пункту військовослужбовцям і особам рядового і начальницького складу, які звільняються із служби повторно, одноразова грошова допомога виплачується за період їх календарної служби з дня останнього зарахування на службу без урахування періоду попередньої служби, за винятком тих осіб, що при попередньому звільненні не набули право на отримання такої допомоги.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що хоч позивача і звільнено зі служби в поліції 22.07.2019 року (так як всі звільнення були визнані судом незаконними), проте фактично позивачу вже виплачено одноразову грошову допомогу при звільненні за фактично відпрацьовані ним 21 рік 03 місяці 06 днів (відповідно до наказу № 213 від 01.08.2016 року), що підтверджується копією зведеної відомості сум для зарахування на картрахунки за серпень 2016 року, не заперечується позивачем та підтверджено рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 18 травня 2018 року.

А отже, вислуга років для обчислення позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні склала - 02роки 11 місяців 23 дні.

Зважаючи на компенсаційну сутність одноразової грошової допомоги, вона не може бути стягнута з Відповідача в подвійному розмірі.

За приписами вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, про відсутність підстав для задоволення даного адміністративного позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246, 263 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області (вул. Декабристів, 5, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 40108735) відмовити.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням пункту 15.5 Розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України

Суддя О.М. Мельник