Справа № 520/13185/19
Суддя: Зоркіна Ю.В.
Дата ухвалення: 2020-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

19 лютого 2020 р. № 520/13185/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Зоркіна Ю.В.

при секретарі судового засідання Пройдак С.М.

за участі

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Саєнко Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків, 61057, ) про скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд: скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Харківській області від 10 липня 2019 року №6 за формою Р про донарахування 271515.00 грн. повністю, як таке, що суперечать чинному законодавству України; сплачений позивачем судовий збір у сумі 2715.15 грн. покласти на відповідача.

Ухвалою від 09.12.2019 у справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання.

Протокольною ухвалою від 09.01.2020 закрито підготовче судове засідання та призначено розгляд справи по суті.

В судовому засіданні позивач заявлений позов підтримав, просив позовні вимоги задовольнити пославшись на те, що перевірка проведена з порушенням встановленого порядку та процедури її проведення (замість призначеної виїзної перевірки відповідачем здійснено невиїзну перевірку у приміщенні податкового органу), то й правові наслідки у вигляді прийнятих податкових повідомлень-рішень, відсутні.

Представник відповідача в судовому засіданні адміністративний позов не визнала , просила позовні вимоги залишити без задоволення з тих підстав, що при винесенні оскаржуваного рішення та проведенні перевірки відповідач діяв у відповідності до вимог чинного законодавства; позивачем не надано до перевірки відповідних документів не підтверджено реєстрації в якості платника податку на додану вартість, а отже, відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши долучені до матеріалів справи документи, суд встановив наступні обставини.

Позивач пройшовши визначену діючим законодавством процедуру державної реєстрації, набув статусу суб`єкта господарювання фізичної особи підприємця, основним видом діяльності якого є роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах пере важно продуктами харчування , напоями та тютюновими виробами.

Податковим органом за результатами опрацювання звітів про використання розрахункових операцій встановлено, що обсяг виторгів позивача за період з 01.10.2016 по 31.07.2017 складає 1227162.87 грн.

Внаслідок чого відповідачем сформовано та направлено на адресу позивача запит від 08.02.2018 № 1338/ФОП/20-40-13-15 про надання інформації (пояснень ) та документального підтвердження щодо надання документів, які стосуються господарської діяльності та отримання доходу.

На вказаний запит позивачем надана відповідь від 04.04.2018 (вх.№ 6625/ФОП_інше ), якою позивач повідомив контролюючий орган про те, що ним виявлено перевищення суми отриманого доходу та як наслідок виникнення обов`язку зареєструватися в якості платника ПДВ; реєстрація в якості платника ПДВ проведена з порушенням строків, визначених ст.181 ПК України; зазначив, що за вказаний період самостійно донарахує суму ПДВ, що буде відображено в уточнюючій декларації за жовтень 2017.

23.01.2019 податковим органом видано наказ № 489 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки самозайнятої особи ОСОБА_1 » з 28.01.2019 тривалістю 5 робочих днів, який отримано позивачем особисто 28.01.2019.

29.01.2019 позивач повідомив податковий орган про пошкодження первинних документів та необхідність надання 90 днів на відновлення документів.

31.01.2019 відповідачем виданий наказ № 820 про зупинення проведення документальної позапланової виїзної перевірки СО ОСОБА_1 з 31.01.2019 та поновлення документальної позапланової перевірки з 02.05.2019 тривалістю 2 робочих дні. Вказаний наказ направлено на адресу позивача поштою.

У період з 02.05.2019 по 03.05.2019 фахівцями відповідача проведено перевірку позивача про що складено акт від 11.05.2019 № 1604/20-40-13-06-08/ НОМЕР_1 (а.с.12-25), яким зафіксовано порушення вимог п.181.1 ст.181, п.183.2, 183.4, п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188 ПК України, що призвело до заниження податку на додану вартість за період з 11.01.2017 по 20.09.2017 на загальну суму 217212 грн.; п.201.1, 201.7, 201.10 ст.201 ПК України в частині не реєстрації податкових накладних на суму 217212.00 грн.

Не погодившись з висновками акту перевірки позивачем подано заперечення на висновки останнього (а.с.65-70) та відповідні документи- книги обліку розрахункових операцій, книга обліку доходів витрат.

За результатами розгляду заперечень на акт перевірки, наданих документів відповідач листом від 05.07.2019 № 16900/ФОП /20-40-13-06-16 повідомив позивач про те, що заперечення залишені без задоволення, а висновки акту перевірки без змін.

Порушення, встановленні актом перевірки стали підставою для винесення податкового повідомлення рішення від 10.07.2019 № 6, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 271515.00 грн., в тому числі основний платіж 217212.00 грн. та штрафні санкції у розмірі 54303.00 грн. (а.с.11).

Не погодившись з вказаним рішенням відповідача позивач скористався правом адміністративного оскарження, визначеного ст.56 ПК України та подав скаргу, за результатами розгляду якої листом від 17.10.2019 № 5939/6/94-00-08-05-04 позивача повідомлено про відсутність підстав для задоволення його скарги та скасування податкового повідомлення-рішення.

Перевіряючи оскаржуване рішення відповідача на відповідність приписам ч.2 ст.2 КАС України суд зазначає наступне.

Відповідно до підпункту 20.1.4. пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно із пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

За правилами підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Підпунктом 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України встановлено, що документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Таким чином, документальна позапланова виїзна перевірка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка, на підставі наказу керівника контролюючого органу та за наявності підстав для її проведення.

В свою чергу, Податковим кодексом України не передбачено право посадових осіб контролюючого органу на проведення документальної позапланової виїзної перевірки в приміщенні податкової органу.

Пунктом 81.2 статті 81 Податкового кодексу України встановлено, що у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків.

Отже, неможливість проведення документальної виїзної перевірки за місцезнаходженням платника податків має бути пов`язана з недопуском посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки, що, у свою чергу, має підтверджуватися відповідним актом про недопуск.

В судовому засіданні допитаний в якості свідка головний державний ревізор-інспектор відділу контрольно-перевірочної роботи Управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДПС у Харківській області Коваленко А.О. пояснила суду, що 02.05.2019 нею на підставі наказу про проведення документальної позапланової виїзної перевірки позивача здійснено вихід на перевірку за місцем реєстрації позивача. Станом на 02.05.2019 позивач по місцю реєстрації був відсутній, внаслідок чого перевірка проведена у приміщенні податкового органу. Акт про відсутність позивача за місцем реєстрації та як наслідок неможливість проведення перевірки не складався.

Слід зазначити, що неможливість проведення виїзної перевірки не може мати наслідком автоматичного проведення контролюючим органом невиїзної документальної перевірки з огляду на те, що для проведення будь-якого виду податкової перевірки необхідно дотримання умов прийняття наказу та повідомлення платника про відповідну перевірку.

Так, згідно з пунктом 79.1 статті 79 Податкового кодексу України документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Відповідно до пункту 79.2 цієї статті документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки. Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Отже, з наказом про невиїзну перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Невиконання вище вказаних вимог призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої перевірки.

Крім того, оскільки невиїзна перевірка проводиться не за місцезнаходженням платника податків, завчасне (до початку перевірки) повідомлення його про час та місце проведення перевірки є гарантією його права на об`єктивну, повну та всебічну перевірку дотримання ним податкової дисципліни, включаючи можливість надання платником податків наявних у нього документів для підтвердження показників податкового обліку.

Однак доказів на підтвердження факту пред`явлення чи ознайомлення позивача із наказом про проведення саме документальної позапланової невиїзної перевірки, яка фактично була проведена у даній справі, відповідачем не надано.

Такі порушення відповідача обмежили право позивача прийняти участь при проведенні перевірки (дослідження документів, які підтверджують господарську діяльність позивача, та інших документів, які стали підставою для встановлених порушень), так як вона проводилась без дотримання норм Податкового кодексу України у приміщенні податкового органу, а не за місцезнаходженням позивача, як того вимагають норми Податкового кодексу України при проведенні документальної позапланової виїзної перевірки.

Долучена до матеріалів справи клопотання-згода позивача на проведення перевірки у приміщенні податкового органу (вх. 11346/ФОП_інше від 07.09.2017) судом до уваги не приймається, оскільки стосується проведення планової документальної перевірки, яка була проведена контролюючим органом у жовтні 2017, про що складено акт №15178/20-40-13-15-07/ НОМЕР_1 .

Із дослідженого в судовому засіданні акту перевірки (а.с.12-25) встановлено, що останній містить відмітку про те, що під час проведення перевірки використані реєстраційні документи, декларації про доходи , звіти про використання РРО, декларації акцизного податку, акт документальної планової перевірки фінансово-господарської діяльності СО ОСОБА_1 за період з 01.01.2014 по 31.12.2016 від 11.10.2017 № 15178/20-40-1615-07/ НОМЕР_1

За приписами р.3 Порядку № 727 акт перевірки в т.ч. повинен містити інформацію про документи, які використані при перевірці, згруповані за типами (вказати період охоплення їх перевіркою та метод - суцільний, вибірковий); інформацію про запити, які у разі необхідності надані (надіслані) посадовим особам платника податків (керівнику платника податків або уповноваженій ним особі) щодо надання для проведення перевірки документів (копій документів), пояснень, довідок, інформації тощо. Такі запити підписуються посадовими особами, що проводять перевірку, та вручаються платнику податків (керівнику платника податків або уповноваженій ним особі) під підпис. У разі неможливості вручити запит безпосередньо посадовим особам платника податків (керівнику платника податків або уповноваженій (им) ним особі(ам)) такі запити можуть бути підписані керівником контролюючого органу (його заступником або уповноваженою особою) та надіслані платнику податків у порядку, встановленому статтею 42 глави 1 розділу II Податкового кодексу; інформацію про складені акти про ненадання у визначений у запиті строк (відмови від надання) або надання не в повному обсязі документів (їх копій), пояснень, довідок та інформації, акти відмови керівника платника податків або уповноваженої ним особи від підписання зазначених актів.

Досліджений в судовому засіданні акт перевірки не містить жодних посилань на первинні бухгалтерські документи, які були надані позивачем, та як наслідок, мали бути описані та оцінені в акті перевірки, окрім посилання на те, що такі документи були надані за день до підписання акту (а.с.17).

За наведеного є підстави вважати, що оскільки проведення позапланової виїзної перевірки в приміщенні контролюючого органу не може вважатися правомірним заходом суб`єкта владних повноважень, то й висновки, зроблені в процесі її проведення на основі лише тих матеріалів, які були в розпорядженні контролюючого органу, не можуть бути покладені в основу прийнятих оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, у зв`язку із чим вони є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до вимог частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не доведено правомірність прийнятого рішення, а тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За подання даного позову позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2715.15 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням від 03.12.2019 № 30, а отже підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 6-9, 139, 242246, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити

Скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Харківській області від 10 липня 2019 року №6 за формою Р про донарахування 271515.00 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Харківській області судовий збір у розмірі 2715 (дві тисячі сімсот п`ятнадцять) грн.15 коп. Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду у відповідності до ст. 295 КАС України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

У повному обсязі рішення виготовлено 02.03.2020

Суддя Зоркіна Ю.В.