Справа № 160/12428/19
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2020-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Горбалінського В.В. розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення витрат, -
10.12.2019 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернувся Дніпропетровський державний університет внутрішніх справ з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить суд:
- стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер ІПН НОМЕР_1 ) на користь держави в особі центрального органу виконавчої влади - МВС України в особі його структурного підрозділу - Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ (р/р НОМЕР_2 , код 08571446, банк одержувача ДКСУ м. Київ, МФО 820172) витрати, пов`язані з його утриманням у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ, у розмірі 83 720,28 грн. (вісімдесят три тисячі сімсот двадцять гривень 28 коп.).
В обґрунтування позовних вимог вказано, що відповідач був звільнений зі служби в поліції за власним бажанням, у зв`язку з чим виникла заборгованість, пов`язана з утриманням під час навчання у навчальному закладі у розмірі 83 720,28 грн. У добровільному порядку вказану заборгованість відповідачем сплачено не було, у зв`язку з чим позивач просив задовольнити позовні вимоги.
ОСОБА_1 отримав ухвалу про відкриття провадження у справі 23.12.2019 року, що підтверджується поштовим повідомленням долученим до матеріалів справи.
Станом на дату прийняття даного рішення по справі відповідачем не надано до суду будь-яких доказів чи пояснень по справі, у тому числі не надано відзиву на позовну заяву, про причини такого ненадання суд не повідомлено.
Відповідно до частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступне.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ України з 2009 по 2019 рік
16.08.2016 року наказом Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ № 184 ос ОСОБА_1 був зарахований на навчання з 01 вересня 2016 року слухачем магістратури денної форми навчання за спеціальністю 081 «Право».
22.05.2017 року набув чинності Закону України «Про Національну поліцію», відповідно до ст. 74 якого між ОСОБА_1 (Особа), Дніпропетровським державним університетом внутрішніх справ (Виконавець) та Головним управлінням Національної поліції у Дніпропетровській області був укладений Контракт № 3551 про навчання відповідача у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ, предметом якого є підготовка за державним замовленням на денній формі навчання здобувача ступеня вищої освіти магістра за спеціальністю 081 «Право».
Згідно п. 2.3 вказаного контракту, особа зобов`язується у разі звільнення Особи від відпрацювання нею 3-х років після закінчення ВНЗ видати їй повідомлення із зобов`язанням відшкодувати витрати, пов`язані з її утриманням у Виконавця під час навчання. Невідкладно проінформувати Виконавця про звільнення Особи із служби в Національній поліції України та надіслати відповідні документи (копію паспорту про звільнення (висновок атестації), завірені копії наказів про призначення (переміщення по службі), завірену копію наказу про звільнення, копію паспорту (1,2,3 сторінка та реєстрація), копія облікової картки фізичної особи-платника податків, довідку про місце реєстрації за наявності, копії наказів про внесення змін до облікових документів (зміна прізвища, тощо)), необхідні для примусового стягнення з Особи витрат, пов`язаних з її утриманням під час навчання.
Відповідно до п.3.5 Особа зобов`язується, у разі дострокового розірвання Контракту, а також звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчання відшкодувати Міністерству внутрішніх справ України в особі Виконавця витрати пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до п.4 ст.74 Закону України «Про Національну поліцію» в розмірі, визначеному у довідці-розрахунку.
Відповідно до п.10 контракту, з моменту підписання цього контракту раніше укладений контракт (договір) від 01.09.2016 року № 2567 втрачає чинність.
Тобто, відповідні правовідносини між зазначеними сторонами виникли з моменту зарахування відповідача на навчання.
07.02.2018 року відповідно до наказу Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ №31 ос відповідач закінчив навчання та направлений до Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області для призначення на посаду.
12.02.2018 року наказом Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області № 46 ос ОСОБА_1 було призначено на посаду дільничного офіцера поліції сектору превенції Верхньодніпровського відділення поліції Жовтоводського відділу поліції ГУНП у Дніпропетровській області.
09.09.2019 року відповідно до наказу Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області №287 ос ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції згідно п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» звільнено з Національної поліції (за власним бажанням).
Тобто, після закінчення навчання у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ ОСОБА_1 не виконано умови, визначені у п.3.5 Контракту, що спричиняє настання наслідків у вигляді необхідності відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з її навчанням та утриманням у навчальному закладі.
Відповідач під час навчання у ДДУВС перебував на повному державному забезпеченні за рахунок коштів Державного бюджету України, з зв`язку із звільненням відповідача з органів Національної поліції України, позивачем було здійснено розрахунок фактичних витрат, пов`язаних з утриманням магістра ОСОБА_1 у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ за 2016-2018 роки, який згідно довідки-розрахунку №875 від 03.10.2019 року становить 83 720,28 грн.
Листом Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ №1/5053 від 04.10.2019 року відповідача було повідомлено про необхідність відшкодуванням витрат, пов`язаних із утриманням в університеті під час навчання у ДДУВС, які згідно довідки-розрахунку складають 83 720,28 грн.
Позивач вказав, що у зв`язку з відмовою відповідача у добровільному порядку сплатити відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням у вищому навчальному закладі, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про загальну структуру і чисельність Міністерства внутрішніх справ України» навчальні заклади включені до загальної структури Міністерства внутрішніх справ України. У статуті Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ (нова редакція затверджена наказом МВС України від 30.11.2016р. №1277), витяг з якого міститься в матеріалах справи, також зазначено, що університет є державним вищим навчальним закладом зі специфічними умовами навчання, який знаходиться у сфері управління Міністерства внутрішніх справ України, є бюджетною неприбутковою установою, засновником Університету є держава в особі центрального органу виконавчої влади - МВС.
Частиною 1 статті 1 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.
Згідно із ч.1 ст. 59 Закону України «Про Національну поліцію» служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.
Відповідно до положень ст. 72 Закону України «Про Національну поліцію» професійне навчання поліцейських складається з: 1) первинної професійної підготовки; 2)підготовки у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання; 3)післядипломної освіти; 4) службової підготовки - системи заходів, спрямованих на закріплення та оновлення необхідних знань, умінь та навичок працівника поліції з урахуванням оперативної обстановки, специфіки та профілю його оперативно-службової діяльності.
Відповідно до частин 2, 4, 5 ст. 74 Закону України «Про Національну поліцію» підготовка фахівців за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, проводиться на підставі контракту про здобуття освіти, який укладається між навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчається.
Особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
У разі відмови від добровільного відшкодування витрат, зазначених у частині четвертій цієї статті, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.
Згідно з пунктом 1 Порядку відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 квітня 2017 року №261 (далі - Порядок №261) цей Порядок визначає механізм відшкодування особами, які навчалися за денною формою навчання за державним замовленням (далі - особи) у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - вищі навчальні заклади), витрат, пов`язаних з їх утриманням у таких закладах (далі - витрати), у разі, зокрема звільнення із служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в поліції через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів.
При цьому, згідно із положеннями п. 3 Порядку №261 відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (тепло-, водопостачання, водовідведення, електроенергія).
Розрахунок витрат на утримання осіб (грошове, продовольче, речове та медичне забезпечення) у вищих навчальних закладах здійснюється відповідно до встановлених норм за їх фактичною вартістю.
Розрахунок комунальних послуг та спожитих енергоносіїв здійснюється виходячи із середнього обсягу споживання у відповідному вищому навчальному закладі на одну особу за добу за період її фактичного перебування в такому закладі.
На підставі розрахунків вищого навчального закладу складається довідка про фактичні витрати на кожну особу за весь строк навчання, яка долучається до її особової справи.
Відповідно до пунктів 4, 5 Порядку №261 витрати відшкодовуються особою в повному розмірі за весь період її фактичного навчання.
Після видання наказу про звільнення (відрахування з вищого навчального закладу) особи керівник органу поліції (вищого навчального закладу) або за його дорученням інша посадова особа видає зазначеній особі під підпис повідомлення із зобов`язанням протягом 30 діб з моменту отримання повідомлення відшкодувати МВС витрати із зазначенням їх розміру та реквізитів розрахункового рахунка для перерахування коштів.
Таке повідомлення може бути надіслано особі рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення за останнім місцем реєстрації, зазначеним у матеріалах її особової справи.
У разі звільнення особи до відпрацювання нею трьох років після закінчення вищого навчального закладу орган поліції, в якому особа проходила службу, невідкладно повідомляє про це вищому навчальному закладу, в якому особа навчалася.
Відповідно до п. 9 Порядку №261 стягнення суми витрат припиняється в разі: поновлення на навчанні особи, що була відрахована з вищого навчального закладу; повторного прийняття особи на службу в поліцію.
Якщо таке поновлення здійснено після відкриття виконавчого провадження щодо відшкодування витрат, стягнення їх суми припиняється на підставі вимоги стягувача.
Згідно з пунктами 6.13, 6.27, 6.28 Положення про вищі навчальні заклади МВС, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 14.02.2008 року №62 (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), ВНЗ, в особі ректора (начальника), з одного боку, головним управлінням, управлінням МВС в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, на залізничному транспорті, в особі начальника, з другого боку, та громадянином України, який зарахований на навчання до ВНЗ за державним замовленням, з третього боку, протягом місяця з дня зарахування на навчання укладається договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України.
Порядок та підстави для відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у ВНЗ осіб, які навчалися за державним замовленням, визначаються відповідно до чинного законодавства.
У разі відмови осіб, які навчалися за державним замовленням, від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.
Також і за змістом контракту №3551 від 22.05.2017 року відповідач взяв на себе зобов`язання після закінчення навчання відпрацювати не менше трьох років, а у випадку звільнення зі служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу, у зв`язку відмовою від подальшого проходження служби, відшкодувати фактичні витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладі, відповідно до пункту 4 статті 74 Закону України «Про Національну поліцію» в розмірі, визначеному у довідці-розрахунку.
Вказана довідка-розрахунок була направлена на адресу реєстрації відповідача, проте доказів добровільного відшкодування витрат у встановлений строк відповідачем не надано, заява для укладення договору про відшкодування витрат з розстроченням платежу від відповідача не надходила.
Таким чином, враховуючи, що відповідач звільнений зі служби в Національній поліції за власним бажанням до закінчення трирічного строку з моменту закінчення ним вищого навчального закладу, де він навчався за державним замовленням, а доказів повторного прийняття на службу в поліцію або відшкодування позивачу понесених витрат суду не надано, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.
Згідно частин 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Доказів, які б спростували доводи позивача, відповідач суду не надав. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає, що відповідно до ч.2 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, оскільки позивачем не були понесені витрати, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, то судом питання щодо розподілу судових витрат не вирішується.
Таким чином, судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.
Керуючись статтями. 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер ІПН НОМЕР_1 ) на користь держави в особі центрального органу виконавчої влади - МВС України в особі його структурного підрозділу -..Дніпропетровського державної о університету внутрішніх справ (р/р UA НОМЕР_3 , код 08571446, банк одержувача ДКСУ м. Київ, МФО 820172) витрати, пов`язані з його утриманням у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ, у розмірі 83 720,28 грн. (вісімдесят три тисячі сімсот двадцять гривень 28 коп.).
Відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.
Статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, проте, відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.
Суддя В.В. Горбалінський