Справа № 1.380.2019.006666
Суддя: Хома Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2020-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.006666
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2020 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Хоми О.П.,

з участю секретаря судового засідання Павлішевського М.В.,

з участю представників: позивача Козири Л.Л., відповідачів Сціри Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, Кваліфікаційної комісії Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру про визнання протиправними рішення та наказу, зобов`язати вчинити дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру (далі відповідач-1, Держгеокадастр), Кваліфікаційної комісії Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру про визнання протиправними рішення та наказу, зобов`язати вчинити дії (далі відповідач-2, Кваліфікаційна комісія Держгеокадастру), в якому просить:

- визнати протиправним рішення Кваліфікаційної комісії Держгеокадастру, викладене у формі протоколу від 30.05.2019 №5 щодо внесення подання стосовно анулювання кваліфікаційного сертифікату від 11.07.2016 №013327 інженера-землевпорядника ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати наказ Держгеокадастру від 10.06.2019 №158 «Про анулювання кваліфікаційних сертифікатів» в частині анулювання кваліфікаційного сертифіката ОСОБА_1 від 11.07.2016 №013327;

- зобов`язати Держгеокадастр поновити дію кваліфікаційного сертифіката ОСОБА_1 від 11.07.2016 №013327 шляхом внесення відомостей до Державного реєстру сертифікованих інженерів-землевпорядників.

Позов мотивований тим, що позивач є інженером-землевпорядником відповідно до кваліфікаційного сертифіката від 11.07.2016 №013327, та виконує роботи із землеустрою як фізична особо-підприємець. Кваліфікаційна комісія Держгеокадастру розглянула лист Головного управління Держгеокадастру у Волинський області від 13.05.2019 №21-3-0.9-3329/2-19 про наявність негативних висновків Державної експертизи від 06.03.2019 №103 та №104 та прийняла рішення, оформлене у вигляді протоколу від 30.05.2019 року №5. На підставі вказаного рішення Кваліфікаційною комісією Держгеокадастру 03.06.2019 сформовано подання №19/344 «Про анулювання кваліфікаційних сертифікатів інженерів- землевпорядників», зокрема, №1 ОСОБА_1 . На підставі подання Кваліфікаційної комісії від 03.06.2019 №19/344 «Про анулювання кваліфікаційних сертифікатів інженерів-землевпорядників» 10.06.2019 заступником голови Держгеокадастру Краснолуцьким О.В. винесено наказ №158 «Про анулювання кваліфікаційних сертифікатів», відповідно до якого постановлено анулювати кваліфікаційні сертифікати інженерів-землевпорядників, зокрема кваліфікаційний сертифікат №1 ОСОБА_1 .

Відповідачами не встановлено фактичних обставин та наявності вини ОСОБА_1 у порушенні законодавства при складанні проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства в межах населених пунктів Іваничівського району Волинської області громадянам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

На думку позивача, спірні рішення та наказ прийняті відповідачами за відсутності законодавчо-визначених підстав, оскільки не було встановлено факту наявності вини позивача щодо грубого порушення вимог положень нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою.

Позивач вважає такі дії відповідачів протиправними, а рішення та наказ такими що підлягають скасуванню, оскільки прийняті в порушення вимог чинного законодавства.

Відповідачі щодо задоволення позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, поданому відповідачем-1. Головне управління Держгеокадастру у Волинській області звернулось до Кваліфкомісії листом від від 13.05.2019 №21-3-0.9-3329/2-19 яким повідомило, що проведеною державною експертизою розроблених інженером-землевпорядником ОСОБА_1 проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства в межах населених пунктів с. Стара Лішня та с. Грибовиця Іваничівського району Волинської області громадянам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , виявлено помилки і в наслідок чого проекти оцінені негативно та не погоджені. В листі Головним управлінням було коротко зазначено перелік помилок та звернено прохання розглянути дане питання на засіданні Кваліфікаційної комісією Держгеокадастру. Відповідач 1 зазначив, що на засіданні Кваліфікаційної комісією Держгеокадастру, розглянуто лист та висновки державної експертизи землевпорядної документації від 06.03.2019 №103 та №104 та проекти землеустрою розроблені позивачем на замовлення громадянам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . В процесі вивчення зазначених матеріалів досліджено зокрема пункти 10 зазначених висновків, які містять зауваження та пропозиції до землевпорядної документації. За результатами заслуховування Секретаря Кваліфкомісії та вивчення матеріалів винесених на засідання, шляхом проведення голосування, ухвалено звернутись до Держгеокадастру з поданням щодо анулювання сертифікату ОСОБА_1 . На підставі подання Кваліфкомісії від 03.06.2019 № 19/344, Держгеокадастром прийнято Наказ від 10.06.2019 № 158, яким наказано анулювати кваліфікаційні сертифікати інженерів-землевпорядників згідно з додатком.

Ухвалою від 12.12.2019 позовна заява залишалася без руху, позивачу надавався строк на усунення недоліків. Вимоги ухвали позивачем виконано.

Однією з підстав залишення позовної заяви без руху ухвалою від 12.12.2019 була відсутність доказів, що підтверджують дату отримання позивачем оскаржуваних рішення та наказу, у зв`язку з чим суд не вбачав за можливе встановити своєчасність звернення до суду.

Позивачем 02.01.2020 (вх.№80) на виконання вимог ухвали від 12.12.2019 подано клопотанням, яким наведено належні докази щодо дотримання строку звернення до суду.

Вказане зумовило висновок суду про те, що позивачем не пропущено строк звернення до адміністративного суду.

Ухвалою від 03.01.2020 відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого засідання.

Позивачем 10.01.2020 (вх.№1572) через канцелярію суду подано заяву про забезпечення позову.

Відповідачем-1 Держгеокадастром на адресу суду надіслано відзив на позовну заяву зареєстрований канцелярією суду 10.02.2020 (вх.№7110).

Ухвалою від 13.01.2020 задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повністю та зупинено дію наказу Держгеокадастру від 10.06.2019 №158 «Про анулювання кваліфікаційних сертифікатів» в частині анулювання кваліфікаційного сертифіката ОСОБА_1 від 11.07.2016 №013327 до набрання законної сили рішенням у справі №1.380.2019.006666.

Представником позивача в підготовчому засіданні 25.02.2020 подано відповідь на відзив.

Ухвалою від 25.02.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

11 липня 2016 року відповідно до протоколу рішення Кваліфікаційної комісії Держгеокадастру від 30.06.2016 №7 ОСОБА_1 видано кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника за №013327, який підтверджує відповідність інженера-землевпорядника кваліфікаційним характеристикам професії та його спроможність самостійно складати окремі види документації із землеустрою та документації з оцінки земель (крім експертної грошової оцінки земельних ділянок), виконувати топографо-геодезичні і картографічні роботи, проводити інвентаризацію земель, перевіряти якість ґрунтових, геоботанічних та інших обстежень при здійсненні землеустрою.

Позивач виконував роботи із землеустрою як фізична особа-підприємець.

В грудні 2017 року ОСОБА_1 виготовлені проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства в межах населених пунктів с. Стара Лішня та с. Грибовиця Іваничівського району Волинської області громадянам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Висновком від 11.07.2018 №6764/82-18 експерта Державної експертизи Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області Кулик Н.О. погоджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах села Стара Лішня Іваничівського району Волинської області громадянці ОСОБА_3 , як такий, що відповідає земельному законодавству та прийнятим відповідно до нього нормативно-правовим актам.

Висновком від 12.07.2018 №6433/82-18 експерта Державної експертизи Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області Тарасенко В.Л. погоджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах села Грибовиця Іваничівського району Волинської області громадянину ОСОБА_2 , як такий, що відповідає земельному законодавству та прийнятим відповідно до нього нормативно-правовим актам.

Згідно з висновками обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації від 06.03.2019 №103 та №104 у складі експертів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 , проведених у Головному управлінні Держгеокадастру у Волинській області, обидва вищевказаних проекта визнані такими, що не відповідають вимогам законодавства, оцінюються негативно та не погоджуються.

У висновку №103 вказано такі зауваження до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах села Стара Лішня Іваничівського району Волинської області громадянці ОСОБА_3 :

- проект землеустрою не узгоджений з вимогами п. 3.3.2 Методики (кожен аркуш документів в паперовому вигляді посвідчити підписом і печаткою розробника об`єкта експертизи, а також підписом та особистою печаткою сертифікованого інженера-землевпорядника, який відповідає за якість робіт із землеустрою);

- в назві проекту землеустрою не зазначена площа земельної ділянки, контртитул не вказана дата та номер договору па виконання робіт. Зміст не в повній мірі відповідає вимогам ст. 50 Закону України «Про землеустрій»;

- завдання на виконання робіт узгодити із вимогами постанови Кабінету Міністрів України від 04.03.2004 №266 (додаток 1 до типового договору);

- обґрунтувати різницю в площі земельної ділянки (завдання, рішення - 0,3000 га, інші матеріали проекту землеустрою - 0,2791 га);

- матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування, матеріали перенесення меж земельної ділянки в натуру, використання GNSS інформації, привести у відповідність до вимог статей 5, 5-1, 20 Закону України «Про топографо-геодезичну і картографічну діяльність», постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.1999 №1344 «Про затвердження Положення про порядок надходження, зберігання та обліку матеріалів Державного картографо-геодезичного фонду України», постанови Кабінету Міністрів України від 13.07.1998 №1075 «Про Порядок використання апаратури супутникових радіонавігаційних систем під час проведення топографо-геодезичних, картографічних, аерофотознімальних, проектних, дослідницьких робіт і вишукувань та кадастрових зйомок», п. 3.9 Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками від 18.05.2010 № 376;

- викопіювання з кадастрової карти (плану) - врахувати вимоги постанови Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 №1051 із змінами та доповненнями;

- кадастровий план оформити згідно вимог ст..11, 34 Закону України «Про Державний земельний кадастр», додатку 11 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051 (в експлікації земельних угідь зазначити інформацію щодо існуючого стану, за рахунок яких земель відводиться земельна ділянка);

- оформити акт перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон (ст. 50 Закону України «Про землеустрій»).

Підсумкова оцінка проекту землеустрою: не погоджується.

У висновку №104 вказано такі зауваження до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах села Грибовиця Іваничівського району Волинської області громадянину ОСОБА_2 :

- проект землеустрою не узгоджений з вимогами п. 3.3.2 Методики (кожен аркуш документів в паперовому вигляді посвідчити підписом і печаткою розробника об`єкта експертизи, а також підписом та особистою печаткою сертифікованого інженера-землевпорядника, який відповідає за якість робіт із землеустрою);

- в назві проекту землеустрою не зазначена площа земельної ділянки, контртитул не вказана дата та номер договору па виконання робіт. Зміст не в повній мірі відповідає вимогам ст. 50 Закону України «Про землеустрій»;

- завдання на виконання робіт узгодити із вимогами постанови Кабінету Міністрів України від 04.03.2004 №266 (додаток 1 до типового договору);

- обґрунтувати різницю в площі земельної ділянки (завдання, рішення - 0,5500 га, довідка про склад земель 0,4020 га, інші матеріали проекту землеустрою 0,4085 га);

- матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування, матеріали перенесення меж земельної ділянки в натуру, використання GNSS інформації, привести у відповідність до вимог статей 5, 5-1, 20 Закону України «Про топографо-геодезичну і картографічну діяльність», постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.1999 №1344 «Про затвердження Положення про порядок надходження, зберігання та обліку матеріалів Державного картографо-геодезичного фонду України», постанови Кабінету Міністрів України від 13.07.1998 №1075 «Про Порядок використання апаратури супутникових радіонавігаційних систем під час проведення топографо-геодезичних, картографічних, аерофотознімальних, проектних, дослідницьких робіт і вишукувань та кадастрових зйомок», п. 3.9 Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками від 18.05.2010 № 376;

- викопіювання з кадастрової карти (плану) - врахувати вимоги постанови Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 №1051 із змінами та доповненнями;

- кадастровий план оформити згідно вимог ст..11, 34 Закону України «Про Державний земельний кадастр», додатку 11 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051 (в експлікації земельних угідь зазначити інформацію щодо існуючого стану, за рахунок яких земель відводиться земельна ділянка);

- оформити акт перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон (ст. 50 Закону України «Про землеустрій»).

Підсумкова оцінка проекту землеустрою: не погоджується.

ГУ Держгеокадастру у Волинській області листом від 13.05.2019 №21-3-0.9-3329/2-19 повідомило Держгеокадастр про наявність вказаних негативних висновків Державної експертизи від 06.03.2019 №103 та №104, проведеної у ГУ Держгеокадастру у Волинській області виготовлених Краковецьким ОСОБА_7 проектів землеустрою.

За результатами розгляду вказаного листа, Кваліфікаційною комісією прийнято рішення, оформлене у вигляді протоколу від 30.05.2019 №5 .

На підставі вказаного рішення Кваліфікаційною комісією Держгеокадастру від 30.06.2019 сформовано подання №19/344 «Про анулювання кваліфікаційних сертифікатів інженерів-землевпорядників», в тому числі ОСОБА_1 .

Надалі, на підставі подання Кваліфікаційної комісії Держгеокадастру від 03.06.2019 №19/344 «Про анулювання кваліфікаційних сертифікатів інженерів-землевпорядників» 10.06.2019 Державною службою України з питань геодезії, картографії та кадастру винесено наказ №158 «Про анулювання кваліфікаційних сертифікатів» згідно з додатком, в тому числі ОСОБА_1 .

На звернення позивача від 20.06.2019 до відповідача-1 Держгеокадастр листом від 08.07.2019 К-1543/0-0.23-2646/6-19 повідомив про анулювання наказом від 10.06.2019 №158 кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника від 11.07.2016 №013327.

Позивач, не погодившись з такими рішеннями та діями відповідачів, звернувся до суду з даним позовом.

При вирішенні спору суд керувався наступним.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Повноваження Держгеокадастру та Кваліфікаційної комісії Держгеокадастру у спірних правовідносинах регулюються, зокрема Земельним кодексом України, Законами України «Про землеустрій» та «Про державну експертизу землевпорядної документації», наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України «Про питання сертифікації інженерів-землевпорядників та інженерів-геодезистів» від 28.07.2017 №392, яким затверджено Порядок роботи Кваліфікаційної комісії, видачі та анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника та інженера-геодезиста (далі Порядок №392).

Відповідно до пункту «ж» частини першої статті 184 Земельного кодексу України землеустрій передбачає, зокрема складання проектів землеустрою, що забезпечують еколого-економічне обґрунтування сівозмін, упорядкування угідь, а також розроблення заходів щодо охорони земель.

Згідно з частиною шостою статті 186-1 Земельного кодексу України підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Пунктом 1 частини четвертої статті 25 Закону України «Про землеустрій» передбачено, що відповідність документації із землеустрою положенням нормативно-технічних документів, державних стандартів, норм і правил у сфері землеустрою засвідчується: у паперовій формі - підписом та особистою печаткою сертифікованого інженера-землевпорядника, який відповідає за якість робіт із землеустрою.

Згідно з частиною третьою статті 66 Закону України «Про землеустрій» відповідальними особами за якість робіт із землеустрою можуть бути лише сертифіковані інженери-землевпорядники.

Відповідно до частин дев`ятнадцятої - двадцять першої статті 66 Закону України «Про землеустрій» кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника анулюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин: а) за зверненням сертифікованого інженера-землевпорядника; б) у разі набрання законної сили рішенням суду про обмеження дієздатності особи (інженера-землевпорядника), визнання її недієздатною, безвісно відсутньою; в) за поданням Кваліфікаційної комісії в разі встановлення факту порушення інженером-землевпорядником законодавства у сфері землеустрою відповідно до статті 68 цього Закону; г) на підставі свідоцтва про смерть.

Кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника може бути також анульований за рішенням суду.

Рішення про зупинення дії чи анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника може бути оскаржено до суду.

Крім цього, відповідно до частини восьмої статті 66 Закону України «Про землеустрій» рішення Кваліфікаційної комісії може бути оскаржено до суду.

Відповідно до статті 61-1 Закону України «Про землеустрій» державний нагляд у сфері землеустрою здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до підстав, визначених Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Під час здійснення заходів державного нагляду виконавців робіт із землеустрою центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, перевіряє дотримання сертифікованим інженером-землевпорядником вимог положень законів, інших нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою.

За наявності підстав для анулювання чи зупинення дії кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника акт перевірки є обов`язковим для розгляду на засіданні Кваліфікаційної комісії. За результатами розгляду акта Кваліфікаційна комісія направляє подання центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, про анулювання чи зупинення дії кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника.

На підставі подання Кваліфікаційної комісії про анулювання чи зупинення дії кваліфікаційного сертифіката центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, приймає рішення про анулювання чи зупинення дії кваліфікаційного сертифіката та повідомляє інженера-землевпорядника письмово у двотижневий строк після надходження відповідного протоколу засідання Кваліфікаційної комісії.

Відповідно до статті 68 Закону України «Про землеустрій» особи, винні у порушенні законодавства у сфері землеустрою, несуть відповідальність згідно із законом.

Кваліфікаційна комісія за результатами розгляду письмових звернень заінтересованих осіб, замовників документації із землеустрою, органів державної влади та місцевого самоврядування, саморегулівних організацій у сфері землеустрою робить подання центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, про позбавлення сертифікованого інженера-землевпорядника кваліфікаційного сертифіката (його анулювання) з таких підстав: грубе порушення сертифікованим інженером-землевпорядником вимог положень нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою; рішення суду за фактами неякісного проведення землеустрою сертифікованим інженером-землевпорядником; наявність у сертифікованого інженера-землевпорядника непогашеної судимості за корисливі злочини; з`ясування факту неправомірної видачі кваліфікаційного сертифіката.

На підставі подання Кваліфікаційної комісії Держгеокадастру про позбавлення сертифікованого інженера-землевпорядника кваліфікаційного сертифіката центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, приймає відповідне рішення та повідомляє його письмово у двотижневий строк після надходження відповідного протоколу засідання Кваліфікаційної комісії Держгеокадастру.

Рішення про позбавлення сертифікованого інженера-землевпорядника кваліфікаційного сертифіката може бути оскаржено в судовому порядку.

Відповідно до пункту 6 Розділу II Порядку №392 рішення Кваліфікаційної комісії приймаються шляхом відкритого голосування простою більшістю голосів присутніх на її засіданні та оформлюються протоколом, який підписують усі присутні на засіданні члени Кваліфікаційної комісії. Член Кваліфікаційної комісії, який не погоджується з прийнятим Кваліфікаційною комісією рішенням, висловлює окрему думку в письмовому вигляді, що додається до протоколу.

Згідно з пунктом 19 Розділу III Порядку №392 Кваліфікаційна комісія за результатами розгляду письмових звернень заінтересованих осіб, замовників документації із землеустрою, органів державної влади та місцевого самоврядування, саморегулівних організацій у сфері землеустрою робить подання до Держгеокадастру про позбавлення сертифікованого інженера-землевпорядника кваліфікаційного сертифіката (його анулювання) з таких підстав: грубе порушення сертифікованим інженером-землевпорядником вимог положень нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою; рішення суду за фактами неякісного проведення землеустрою сертифікованим інженером-землевпорядником; наявність у сертифікованого інженера-землевпорядника непогашеної судимості за корисливі злочини; з`ясування факту неправомірної видачі кваліфікаційного сертифіката.

На підставі подання Кваліфікаційної комісії про позбавлення сертифікованого інженера-землевпорядника кваліфікаційного сертифіката Держгеокадастр приймає відповідне рішення та повідомляє його письмово у двотижневий строк після надходження відповідного протоколу засідання Кваліфікаційної комісії.

З аналізу вищенаведених правових норм вбачається, що Держгеокадастр України наділений повноваженнями здійснювати державний нагляд у сфері землеустрою та приймати рішення про анулювання кваліфікаційного сертифікату на підставі відповідного подання кваліфікаційної комісії. Остання, в свою чергу, формує таке подання за наслідками розгляду відповідних звернень заінтересованих осіб, а також актів Держгеокадастру, в яких зафіксовані порушення нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою.

Судом встановлено, що підставою для прийняття Кваліфікаційною комісією відповідного рішення та, як наслідок, видачі оскаржуваного наказу, стало звернення ГУ Держгеокадастру у Волинській області до Кваліфікаційної комісії від 13.05.2019 №21-3-0.9-3329/2-19, яким повідомлено, що проведеною державною експертизою розроблених ОСОБА_1 проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства громадянам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , виявлено помилки, внаслідок чого проекти оцінені негативно та не погоджені.

При цьому, під «грубим порушенням» Кваліфікаційна комісія розуміє наявність негативних висновків державних експертиз від 06.03.2015 року №103 та №104 по проектах землеустрою, розроблених позивачем.

З огляду на наведене, суд зазначає таке.

Відповідно пункту «а» частини другої статті 28 Закону України «Про землеустрій» розробники документації із землеустрою зобов`язані дотримуватися законодавства України, що регулює земельні відносини, а також державних стандартів, норм і правил при здійсненні землеустрою.

При цьому, Закон України «Про землеустрій» не дає визначення «грубого порушення суб`єктом господарювання або ж інженером-землевпорядником вимог нормативно-правових актів».

Поняття «грубе порушення суб`єктом господарювання або ж інженером-землевпорядником вимог нормативно-правових актів», яке застосоване законодавцем у статті 68 Закону України «Про землеустрій», має оціночний характер.

Тому для з`ясування характеру порушення слід досліджувати допущене порушення у сукупності з урахуванням усіх обставин та попередніх проступків. У кожному конкретному випадку воно повинно встановлюватися, виходячи з об`єктивних та суб`єктивних ознак вчиненого діяння.

Визнання порушення нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою «грубим» залежить від оцінки таких критеріїв, кожний з яких має самостійне значення: характеру порушення; категорії виконавця; об`єктивних ознак здійснюваного порушення; суб`єктивних ознак здійснюваного порушення.

Судом зі змісту протоколу засідання Кваліфікаційної комісії від 30.05.2019 встановлено, що на засіданні комісії не проводилось детального аналізу поданих негативних висновків та доданих до них проектів землеустрою.

Ба більше, зі змісту протоколу не вбачається, що Комісією при розгляді листа були повно з`ясовані всі обставини, необхідні для висновку про «грубе порушення вимог законодавства» ОСОБА_1 ..

Судом досліджено висновки від 06.05.2019 №103 та №104 та викладені у них зауваження та встановлено, що такі зауваження є ідентичними за змістом, окрім п. 4, в якому різниця площа ділянок в гектарах.

Так, у висновках вказано, що матеріали документації із землеустрою не відповідають вимогам пункту 3.3.2. Методики проведення державної землевпорядної експертизи, затвердженої Наказом Держкомзему від 03.12.2004 №391 (кожен аркуш документів в паперовому вигляді повинен бути засвідчений підписом і печаткою (за наявності) розробника об`єкта експертизи, а також підписом та особистою печаткою сертифікованого інженера-землевпорядника, який відповідає за якість робіт із землеустрою.

Позивач зазначив, що експерт у даному випадку не розмежовує поняття «документ» та поняття «матеріали документації». Кожен аркуш документів в паперовому вигляді поданий до проекту в оригіналі.

У пункті 2 зауважень та пропозицій до землевпорядної документації вказано, що в назві проекту землеустрою не зазначена площа земельної ділянки, відсутній контртитул, не вказана дата та номер договору на виконання робіт. Зміст не в повній мірі відповідає вимогам ст. 50 Закону України «Про землеустрій».

Щодо вказаного зауваження позивач зазначив, що до проекту землеустрою долучений контртитул проект. Номер та дата договору на виконання робіт вказано в завданні на виконання робіт.

У пункті 3 зауважень та пропозицій до землевпорядної документації вказано про необхідність узгодити завдання на виконання робіт із вимогами постанови Кабінету Міністрів України від 04.03.2004 №266 (додаток 1 до типового договору).

З цього приводу позивач зазначив, що завдання на виконання робіт відповідає вимогам постанови Кабінету Міністрів України від 04.03.2004 №266.

У пункті 4 зауважень та пропозицій висновку №103 до землевпорядної документації вказано про необхідність обґрунтувати різницю в площі земельної ділянки (завдання, рішення - 0,3000 га, інші матеріали проекту землеустрою 0,2791 га); висновку №103 про необхідність обґрунтувати різницю в площі земельної ділянки (завдання, рішення - 0,5500 га, довідка про склад земель 0,4020 га, інші матеріали проекту землеустрою 0,4085 га).

Щодо вказаного зауваження позивач зазначив, що різниця в плащі земельної ділянки обґрунтована проектом землеустрою, оскільки в рішенні органу місцевої влади про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою вказано орієнтовну площу земельної ділянки.

Судом проаналізовано долучені до матеріалів справи рішення Грибовицької сільської ради Іваничівського району Львівської області від 11.02.2016 №4/10 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та надання її у власність та рішення Старолішнянської сільської ради Іваничівського району Львівської області від 06.09.2016 №7/7 «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в межах населених пунктів сільської ради» та встановлено, що обох рішеннях вказано орієнтовну площу земельних ділянок.

У пункті 5 зауважень та пропозицій до землевпорядної документації вказано, про потребу приведення у відповідність матеріалів геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування, матеріалів перенесення меж земельної ділянки в натуру, використання GNSS інформації до вимог статей 5, 5-1, 20 Закону України «Про топографо-геодезичну і картографічну діяльність», постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.1999 №1344 «Про затвердження Положення про порядок надходження, зберігання та обліку матеріалів Державного картографо-геодезичного фонду України», постанови Кабінету Міністрів України від 13.07.1998 №1075 «Про Порядок використання апаратури супутникових радіонавігаційних систем під час проведення топографо-геодезичних, картографічних, аерофотознімальних, проектних, дослідницьких робіт і вишукувань та кадастрових зйомок», п. 3.9 Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками від 18.05.2010 № 376.

Позивач зазначив, що зауваження не конкретизовано та що саме має на увазі експерт визначити неможливо.

У пункті 6 зауважень та пропозицій до землевпорядної документації вказано, про необхідність врахування вимог постанови Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 №1051 із змінами та доповненнями щодо викопіювання з кадастрової карти (плану).

Позивач зазначив, що викопіювання з кадастрової карти (плану) наявне в проекті, а в зауваженні відсутнє посилання на конкретну вимогу постанови Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 №1051.

У пункті 7 зауважень та пропозицій до землевпорядної документації вказано, про необхідність оформити кадастровий план згідно вимог ст. ст.11, 34 Закону України «Про Державний земельний кадастр», додатку 11 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051 (в експлікації земельних угідь зазначити інформацію щодо існуючого стану, за рахунок яких земель відводиться земельна ділянка).

З огляду на вказане зауваження позивач зазначив, що кадастровий план відповідає даним вимогам.

У пункті 7 зауважень та пропозицій до землевпорядної документації вказано, про необхідність оформлення акту перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон (ст. 50 Закону України «Про землеустрій»).

Позивач зазначив, що охоронні зони відсутні, про що вказано в переліку обмежень щодо використання земельної ділянки, тому такий акт не додається до проекту.

Суд, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи позивача щодо спростування зауважень, викладених у висновках від 06.05.2019 №103 та №104 на відповідність вимогам чинного законодавства, дійшов висновку про недоведеність відповідачами як суб`єктами владних повноважень вчинення ОСОБА_1 грубого порушення вимог нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою.

Суд вважає за необхідне зауважити, що вищевказані проекти землеустрою були попередньо позитивно оцінені та погоджені експертами Державної експертизи без зауважень. Однак, такі висновки на засіданні Кваліфікаційної комісії не досліджувались.

Викладене в сукупності зумовлює висновок суду про те, що оскаржувані рішення відповідачами прийнято без врахування усіх істотних обставин справи.

Юридична відповідальність є однією з форм захисту суспільства та держави від посягань на відповідні цінності, головними з яких відповідно до статті 3 Конституції України є людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека.

При цьому, юридична відповідальність ґрунтується, у першу чергу, на державному примусі як специфічному впливі на поведінку особи, заснованому на організованій силі та спрямованому на безумовне виконання санкціонованих державою правил поведінки (норм права). Такий примус передбачає його регламентованість виключно законом, наявність чітко встановлених меж застосування та здійснення лише компетентним суб`єктом владних повноважень.

Мета застосування державою юридичної відповідальності до правопорушника обумовлена цілями, заради яких вона запроваджується. До таких основних цілей слід віднести наступну:

охоронна - зупинити триваюче правопорушення (протиправний стан);

правозабезпечувальна - досягнути результату у формі приведення поведінки (діяльності) відповідного суб`єкта до стану правомірної;

правовідновлювальна (компенсаційна) - відновити порушене право потерпілого та компенсувати йому матеріальний і моральний збиток, заподіяний правопорушенням;

попереджувальна (превентивна) - попередити вчинення нових правопорушень з боку як самого правопорушника (приватна превенція), так і інших суб`єктів (загальна превенція);

процедурно-процесуальна - офіційно визнати правопорушника винним у здійсненні протиправного діяння;

виховна - перевиховати правопорушника шляхом забезпечення у нього сталого спрямування на неухильне дотримання норм права;

каральна (штрафна) - покарати правопорушника у формі понесенні ним додаткових втрат, зокрема, й анулювання кваліфікаційного сертифікату.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14.08.2018 у справі №803/1122/17.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено застосування судом принципу верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У цій справі суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 06.09.2005; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18.07.2006; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10.02.2010; пункт 58) відповідно до якої принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09.12.1994, пункт 29).

Відповідно до вимог частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачами не подано належних доказів на підтвердження правомірності своїх дій та рішень, які є предметом оскарження.

Доводи відповідача про правомірність своїх дій та рішень спростовано наведеним вище аналізом чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини. Тому такі доводи судом до уваги не беруться.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Даючи оцінку рішення відповідача-2, які зумовили звернення позивача до суду з даним позовом, суд дійшов висновку, що рішення Кваліфікаційної комісії у формі протоколу від 30.05.2019 №5 в частині прийняття рішення про направлення до Держгекадастру Подання про анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника від 11.07.2016 №013327 ОСОБА_1 ухвалене з порушенням норм чинного законодавства та без врахування усіх істотних обставин та не відповідає визначеним частиною другою статті 2 КАС України критеріям поведінки відповідача у спірних правовідносинах, тому таке рішення слід визнати протиправним, задовольнивши позовні вимоги в частині оскарження такого рішення.

Позовна вимога про оскарження наказу Держгеокадастру від 10.06.2019 №158 «Про анулювання кваліфікаційних сертифікатів» в частині анулювання кваліфікаційного сертифіката ОСОБА_1 від 11.07.2016 №013327 є похідною від першої позовної вимоги.

Висновок суду про протиправність рішення Кваліфікаційної комісії Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, викладене у формі протоколу від 30.05.2019 №5 зумовлює визнання протиправним та скасування оскаржуваного наказу від 10.06.2019 №158 в частині анулювання кваліфікаційного сертифікату інженера-землевпорядника від 11.07.2016 №013327 ОСОБА_1 .

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Відповідача-1 поновити дію кваліфікаційного сертифіката ОСОБА_1 11.07.2016 №013327 шляхом внесення відповідних відомостей в Державний реєстр сертифікованих інженерів-землевпорядників, то така підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до статті 66-1 Закону України «Про землеустрій» центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, веде Державний реєстр сертифікованих інженерів-землевпорядників, які отримали кваліфікаційний сертифікат.

У Державному реєстрі сертифікованих інженерів-землевпорядників зазначається така інформація про інженера-землевпорядника: 1) прізвище, ім`я та по батькові; 2) дата видачі та номер кваліфікаційного сертифіката; 3) назва навчального закладу, на базі якого складався кваліфікаційний іспит та який здійснював підвищення кваліфікації інженера-землевпорядника; 4) дата та номер протоколу рішення Кваліфікаційної комісії про видачу кваліфікаційного сертифіката; 5) види робіт із землеустрою, зазначені в кваліфікаційному свідоцтві; 6) інформація про підвищення кваліфікації; 7) інформація щодо анулювання чи зупинення дії кваліфікаційного сертифіката; 8) місце роботи інженера-землевпорядника; 9) відомості про членство у саморегулівній організації у сфері землеустрою.

Відомості про зупинення дії чи анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника вносяться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, до Державного реєстру сертифікованих інженерів-землевпорядників у строк не пізніше ніж через три робочі дні після прийняття відповідного рішення про анулювання (позбавлення) чи зупинення дії кваліфікаційного сертифіката.

Державний реєстр сертифікованих інженерів-землевпорядників оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Технологічні та програмні засоби, необхідні для оприлюднення відомостей Державного реєстру сертифікованих інженерів-землевпорядників, повинні забезпечувати юридичним та фізичним особам можливість безоплатного анонімного перегляду, копіювання та роздрукування реєстру на основі поширених веб-оглядачів та редакторів без необхідності застосування спеціально створених для цього технологічних та програмних засобів, цілодобово, без обмежень.

Судом встановлено, що відповідачем-1 до Державного реєстру сертифікованих інженерів-землевпорядників до Розділу «Інформація щодо анулювання кваліфікаційного сертифіката» було внесено такі відомості: «Кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника від 11.07.2016 №013327 анульовано наказом Держгеокадастру від 10.06.2019 № 158».

Оскільки наказ Держгеокадастру від 10.06.2019 № 158 в частині анулювання кваліфікаційного сертифікату інженера-землевпорядника від 11.07.2016 №013327 ОСОБА_1 визнано протиправним і скасовано судом, виникає потреба у внесенні відповідних відомостей до Державного реєстру сертифікованих інженерів-землевпорядників, які можуть бути внесені відповідачем-1.

Оцінюючи зібрані у справі докази в сукупності та мотиви суду щодо кожної з позовних вимог, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру і понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору в сумі 1 536 грн 80 к.

Відповідно до частини першої статті 157 КАС України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

У зв`язку прийняттям рішення на користь позивача, суд вважає за необхідне скасувати заходи забезпечення позову, вжиті судом ухвалою від 13.01.2020 у цій справі.

Керуючись ст.ст.6-10, 14, 72-77, 90, 132, 159, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру (вул. Народного Ополчення, 3, м. Київ, 03151, ), Кваліфікаційної комісії Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру (вул. Народного ополчення, 3, м. Київ, 03151, ) про визнання протиправними рішення та наказу, зобов`язати вчинити дії, - задовольнити повністю.

Визнати протиправним рішення Кваліфікаційної комісії Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру (вул. Народного ополчення, 3, м. Київ, 03151, ), викладене у формі протоколу від 30.05.2019 №5 щодо внесення подання стосовно анулювання кваліфікаційного сертифікату від 11.07.2016 №013327 інженера-землевпорядника ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Визнати протиправним та скасувати наказ Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру (вул. Народного Ополчення, 3, м. Київ, 03151, ) від 10.06.2019 №158 «Про анулювання кваліфікаційних сертифікатів» в частині анулювання кваліфікаційного сертифіката ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) від 11.07.2016 №013327.

Зобов`язати Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру (вул. Народного Ополчення, 3, м. Київ, 03151, ) поновити дію кваліфікаційного сертифіката ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) від 11.07.2016 №013327 шляхом внесення відомостей до Державного реєстру сертифікованих інженерів-землевпорядників.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті судом ухвалою від 13.01.2020.

Стягнути з Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру (вул. Народного Ополчення, 3, м. Київ, 03151, ) за рахунок бюджетних асигнувань в користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 1 536 грн (одна тисяча п`ятсот тридцять шість) грн 80 к. судових витрат.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 03 березня 2020 року.

Суддя О.П. Хома