Справа № 686/4512/20
Суддя: Салоїд Н. М.
Дата ухвалення: 2020-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 686/4512/20
Провадження № 2-а/686/213/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2020

Хмельницький міськрайонний суд

в складі: головуючої - судді Салоїд Н.М.,

при секретарі Лоб І.А.,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

та представника відповідача Линюка Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому справу за адміністративним позовом

ОСОБА_1

до

управління патрульної поліції в Хмельницькій області

про визнання протиправними дій інспектора поліції

та скасування постанови про адміністративне правопорушення

в с т а н о в и в :

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, який обґрунтовує тим, що постановою серії ЕАК № 2092154 від 10.02.2020 року відносно нього було складено постанову про адміністративне правопорушення за ознаками ч. 1 ст. 122, в якій зазначено про те, що він 10.02.2020 року о 15 годині 39 хвилин керуючи автомобілем марки «Opel Vivaro», державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Кам`янецькій, 4 в м. Хмельницькому здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», чим порушив п. 8.4 в Правил Дорожнього руху.

Посилається на те, що рішенням Конституційного Суду України від 26.05.2015 року № 5-РП/2015 року визначено, що словосполучення «За місцем вчинення правопорушення» та «на місці його вчинення» мають різне правове значення, тому орган владних повноважень мав виносити постанову відповідно та ст. 258 КУПАП.

Вважає винесену постанову незаконною, а дії поліцейського неправомірними та просить її скасувати, оскільки Правил дорожнього руху не порушував.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності як незаконну. Суду пояснив, що він транспортним засобом марки «Opel Vivaro», державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Кам`янецькій, 4 в м. Хмельницькому, тому постанова є протиправною та підлягає скасуванню. Окрім того, інспектором при її винесенні порушені його права.

Представник управління патрульної поліції проти задоволення позову заперечує, просить у його задоволенні відмовити, оскільки порушення Правил зупинки транспортного засобу підтверджується відеозаписом події.

Заслухавши доводи позивача та заперечення відповідача, дослідивши матеріали справи доказами, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно з частиною 1,2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як убачається із постанови серії ЕАК № 2092154, складеної інспектором поліції Завацькою О.Л. 10 лютого 2020 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУПАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Винесена постанова мотивована тим, що ОСОБА_1 10 лютого 2020 року о 15 годині 39 хвилин керував автомобілем марки «Opel Vivaro», державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Кам`янецькій, 4 в м. Хмельницькому, та не виконав вимогу дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», здійснив зупинку в зоні дії знаку, чим порушив п. 8.4.в Правил Дорожнього руху.

Позивач ОСОБА_2 не запере чує, що у визначений у постанові час і дату керував транспортним засобом однак іншим аніж вказаним у постанові та зупинки у зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» не здійснював.

Аналізуючи зібрані докази судом достовірно установлено, що позивач ОСОБА_1 в означений день і час здійснював керування транспортним засобом та порушив Правила дорожнього руху, передбачені п. 8.4 «в» Правил дорожнього руху України. Проте, у оскаржуваній постанові інспектор посилається на те, що позивач здійснював керування автомобілем марки «Opel Vivaro», державний номерний знак НОМЕР_1 , хоча наданий відеозапис події не містить керування транспортним засобом саме такої марки та з таким номерним знаком вказаним у оскаржуваній постанові. Натомість, у наданому відеозапису значиться керування позивачем транспортним засобом марки «Volkswagen Caddy» з номерним знаком НОМЕР_2 та зупинку його в межах дії знаку 3.34. Означені обставини підтверджуються свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу наданого позивачем, котрий узгоджується із відеозаписом події та фотознімком з наявністю дорожнього знаку 3.34 в місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 .

Диспозицією частини 1 статті 122 КУПАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення водіями транспортних засобів порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг.

Відповідно до ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язані з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності і ін.

Проаналізувавши в сукупності здобуті по справі докази, суд приходить до висновку, що відповідачем в частині складення постанови про притягнення до відповідальності позивача постанова в справі про адміністративні правопорушення серії ЕАК № 2092154 від 10.02.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ознаками ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення на нього штрафу в розмірі 255 грн. підлягає скасуванню з формальних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 276 КУПАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Позивач оспорює процедуру притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки на його думку справа мала бути розглянута за місцем розташування управління патрульної поліції.

Щодо правомірності дій інспектора поліції, то судом враховано наступне.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року по справі № 5-рп/2015 (надалі - Рішення) положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення, тобто - Хмельницьку область.

Крім того, в тексті даного Рішення зазначено, що у частинах першій, другій статті 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на леї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

При складанні оскаржуваної постанови позивачем факт порушення Правил зупинки транспортного засобу не оспорював ся, що підтверджується відеозаписом події.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

Разом із тим, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 14 липня 2015 року № 596-VIII, який був прийнятій після винесення Рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року по справі №25-рп/2015, внесено зміни до ст. 258 КУпАП та передбачено, що скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, а саме ВІДСУТНІСТЬ необхідності складати адміністративний протокол, застосовується і до правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. Крім того, даною статтею, передбачено, що протокол про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху не складається навіть у разі заперечення порушника проти його вчинення.

Рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2015 від 26.05.2015р., було прийнято до змін, внесених 14.07.2015р. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», які були направлені на істотну зміну та спрощення порядку розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху саме для поліцейських. Внесені зміни стосувались зокрема статей 33, 221, 258, 276 КУпАП.

Розглянуте Конституційним Судом питання у Рішенні від 26.05.2015р., стосовно винесення постанов за порушення у сфері безпеки дорожнього руху «за місцем вчинення» чи «на місці вчинення», було доповнено та деталізовано у КУпАП шляхом внесення змін в липні 2015 року.

Так, пункт 2.3 Рішення № 5-рп/2015 визначає, що перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Враховуючи зміни, які були внесені до частини 2 статті 258 КУпАП, то такий перелік, викладений в частині 1 статті 258 КУпАП, доповнено правопорушеннями, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, який наведений, зокрема, в частині 1 статті 122 КУпАП.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.

Відповідно до ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Згідно п.11 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» до основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Проаналізувавши в сукупності здобуті по справі докази, суд приходить до висновку, що постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК №2092154 від 10.02.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ознаками ч.1 ст. 122 КУпАП та накладення на нього штрафу підлягає скасуванню, однак виходячи з викладеного суд не знаходить підстав для визнання дій інспектора неправомірними.

При цьому суд не знаходить підстав для направлення справи на новий судовий розгляд, оскільки розгляд означеної справи закінчився ухваленням судового рішення по суті.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 9,72,73,77,192,211,241,245,246 286 КАС України, ст. 247, 283 Кодексу України «Про адміністративні правопорушення», суд -

у х в а л и в :

Позов задовольнити частково.

Постанову серії ЕАК № 2092154 від 10 лютого 2020 року про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складеної за ознаками частини 1 статті 122 КУпАП скасувати за відсутністю в його діях складу адмінправопорушення, а провадження у справі закрити.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом 10 діб з часу його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду через суд, який ухвалив судове рішення.

Суддя: