Справа № 160/10601/19
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2020-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Веста Опт" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
29 жовтня 2019 року товариство з обмеженою відповідальністю "Веста Опт" звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якій просить:
Вказує, що висновки перевірки про порушення позивачем абзацу б) п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст.188 ПКУ за січень 2019 р. щодо заниження податкових зобов`язань по податку на додану вартість в сумі ПДВ 24 625 грн. та п. 201.1, п. 201.10 ст. 201 ПКУ щодо не реєстрації податкових накладних на суму ПДВ 24 625,38 грн. за січень 2019 року є невірними, оскільки вони ґрунтуються на припущеннях, а не на достовірних даних.
Ухвалою суду від 04 листопада 2019 року відкрито спрощене провадження у справі без виклику учасників справи.
11 грудня 2019 року на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, враховуючи наступне.
Контролюючим органом проведено документальну перевірку позивача, в ході якої встановлені порушення вимог діючого законодавства. За наслідками встановлених порушень відповідачем складено акт перевірки та винесено оскаржувані податкові повідомлення-рішення. Відповідач вважає податкові повідомлення-рішення правомірними та такими, що винесені відповідно до вимог діючого законодавства, у зв`язку з чим, підстави для їх скасування відсутні. Так, ТОВ "Веста Опт" за перевіряємий період мало взаємовідносини з ТОВ "Реалті Істейт", які відбувались на підставі договору поставки від 03.12.2018 № 1 та додаткової угоди до договору поставки від 14.12.2018 № 1, згідно якого сторони дійшли згоди додати у договір п. 6.3 наступного змісту, далі мовою оригіналу: Тара предоставляется покупателем. В случае предоставления тары Поставщиком, Покупатель обязан возместить Поставщику стоимость такой тары, либо предоставить свою тару взамен.
3 моменту дії додаткової угоди ТОВ "Реалті Істейт" реалізовано ТОВ "Веста Опт" овочі (огірки тепличні та томати), зокрема:
- у грудні 2018 року з використаною тарою у кількості 9208 шт гофролотків;
- у січні 2019 року з використаною тарою у кількості 9456 шт гофролотків.
ТОВ "Реалті Істейт" листом від 02.01.2019 № 1/01-1 повідомлено ТОВ "Веста Опт" про необхідність повернення ТОВ "Реалті Істейт" тари "гофролотків" у кількості 9200 шт.
Відповідно до актів приймання - передачі від 09.01.2019 та від 12.01.2019 ТОВ "Веста Опт" передано ТОВ "Реалті Істейт" гофролотки у кількості 8 515 шт.
З урахуванням пп. 14.1.191. пп. 14.1.202. п. 14.1. ст. 14, п. 187.1.ст.187 абзацу 2 п. 188.1 ст. 188 ПКУ, передача гофролотків відповідно до актів приймання - передачі від 09.01.2019 та від 12.01.2019 на ТОВ "Реалті Істейт" фактично є постачанням (продажем) товарів. Відповідно до абзацу б) п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст.188 ПКУ ТОВ "Веста Опт" по факту передачі гофролотків у кількості 8 515 шт. повинно було нарахувати податкові зобов`язання на вартість гофролотків, що складає 24 625 грн. (14.46 грн. * 8515 шт = 123126,90 грн * 20%).
Крім того, перевіркою ТОВ "Веста Опт" за січень 2019 року встановлено порушення п. 201.1, п.201.10 ст.201 ПКУ, а саме ТОВ "Веста Опт" на дату виникнення податкових зобов`язань (09.01.2019 та 12.01.2019), не складено та не зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений Кодексом термін податкові накладні на загальну суму ПДВ 24 625 грн.
16 грудня 2019 року на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій підтримано позицію, викладену в позовній заяві.
За правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності (частина 1 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України).
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
абзацу б) п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст.188 ПКУ - за січень 2019 р. занижено податкові зобов`язання по податку на додану вартість в сумі ПДВ 24 625 грн.;
п. 201.1, п. 201.10 ст. 201 ПКУ, що призвело до не реєстрації податкових накладних на суму ПДВ 24 625,38 грн. за січень 2019 р. На підставі п. 120-1.2 ст. 120-1 Податкового кодексу України передбачено застосування штрафних санкцій.
Документальною перевіркою з питань дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, своєчасності, достовірності, повноти нарахування, утримання та сплати податку на доходи фізичних осіб, військового збору при виплаті доходів на користь платників податків - фізичних осіб, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску встановлено порушення:
довідка за Формою № 1 - ДФ (податкові розрахунки сум, доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку), затвердженого наказом Мінфіна № 4 від 30 січня 2015 р. "Про затвердження форми Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку" (форма № 1ДФ) до ДНІПРОВСЬКОЇ ДПІ (ДНІПРОВСЬКИЙ Р-Н) ГУ ДФС у Дніпропетровській області за І квартал 2019 року надався несвоєчасно (строк до 10.05.2019 року, фактично 20.06.2019 року).
Правомірність вищенаведених податкових повідомлень-рішень Головного управління ДПС у Дніпропетровській області є предметом даної адміністративної справи.
Висновки акта перевірки обґрунтовані тим, що оскільки ТОВ «Веста Опт», відповідно до умов договору поставки № 1 від 03.12.2018 р., повернуло тару (гофролотки) продавцю, дану операцію слід вважати продажем (реалізацією) товару. Відповідач спирається на положення додаткової угоди від 14.12.2018 р. до договору поставки № 1 від 03.12.2018 р., згідно якого сторони дійшли згоди доповнити договір поставки № 1 від 03.12.2018р. п. 6.3 наступного змісту: «6.3. Тара предоставляется покупателем. В случае предоставления тары Поставщиком, Покупатель обязан возместить Поставщику стоимость такой тары, либо предоставить свою тару взамен.».
А саме, відповідач в акті перевірки посилається на наступне.
За період з 01.01.2019 по 30.06.2019 ТОВ «Веста Опт» задекларовано податкових зобов`язань з податку на додану вартість у сумі 0 грн.
Також зазначено, що перевіркою ТОВ «Веста Опт» за січень 2019 року встановлено порушення п. 201.1, п. 201.10 ст. 201 ПКУ, а саме:
податкова накладна до Акта приймання - передачі від 12.01.2019 - ПДВ 8681,78 грн.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України (далі по тексту - Податковий кодекс України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Згідно з п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.
Відповідно до підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.
Статтею 135 Податкового кодексу України визначено, що базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.
Згідно абз. 1 пп. 14.1.191. п. 14.1. ст. 14 Податкового кодексу України постачання товарів - будь-яка передача права на розпоряджання товарами як власником, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду.
Відповідно до пп. 14.1.202. п. 14.1. ст. 14 Податкового кодексу України продаж (реалізація) товарів - будь-які операції, що здійснюються згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу прав власності на такі товари за плату або компенсацію незалежно від строків її надання, а також операції з безоплатного надання товарів. Не вважаються продажем товарів операції з надання товарів у межах договорів комісії (консигнації), поруки, схову (відповідального зберігання), доручення, довірчого управління, оперативного лізингу (оренди), інших цивільно-правових договорів, які не передбачають передачі прав власності на такі товари.
Пунктом 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України передбачено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Відповідно до п. 188.1 ст. 188 Податкового кодексу України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).
Згідно з п. 201.1. ст. 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Відповідно до п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.
Як встановлено з матеріалів справи, 03 грудня 2018 року між ТОВ «Веста Опт» (покупець) та ТОВ «Реалті Істейт» (постачальник) було укладено договір поставки № 1, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується передати у встановлений даним договором строк у власність покупцю товар, а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його. Найменування товару: овочева продукція.
Згідно з п. 6.1 цього договору товар поставляється в тарі наступних видів: ящик, картонний ящик, пластиковий ящик і інше.
Відповідно до п. 1 додаткової угоди до договору № 1 від 03.12.2018 року сторони дійшли згоди доповнити договір п. 6.3 наступного змісту (мовою оригіналу): «Тара предоставляется Покупателем. В случае предоставления тары Поставщиком, Покупатель обязан возместить Поставщику стоимость такой тары, либо предоставить свою тару взамен».
Пунктом 1 додаткової угоди № 2 до договору № 1 від 03.12.2018 року передбачено, що сторони дійшли згоди доповнити договір п. 6.3 наступного змісту (мовою оригіналу): «Тара предоставляется Покупателем. В случае предоставления тары Поставщиком, такая тара является тарой многоразового использования и является возвратной».
Таким чином, додатковою угодою № 2 до договору поставки № 1 від 03.12.2018 року від 17.12.2018 р. було змінено зміст п. 6.3. договору поставки № 1 від 03.12.2018 р. та на момент здійснення операцій з повернення тари (гофролотків) та проведення перевірки ГУ ДПС з Дніпропетровській області, вищезазначений договір поставки діяв з урахуванням положень додаткової угоди № 2 від 17.12.2018 року.
Однак, на думку відповідача, якщо ТОВ «Веста Опт», відповідно до умов договору поставки № 1 від 03.12.2018 року повернуло тару (гофролотки) продавцю (ТОВ «Реалті Істейт»), цю операцію слід вважати продажем (реалізацією) товару.
Суд зазначає, що вищезазначена тара була надана товариством з обмеженою відповідальністю «Реалті Істейт» позивачу на умовах її повернення. Тобто до ТОВ "Веста Опт" не переходить право власності на таку тару, а тому її повернення не може вважатися продажем, оскільки вона не належить позивачу.
Взаємовідносини відправників і одержувачів (незалежно від форм власності) продукції і товарів з питань застосування, обігу і повернення засобів упаковки багаторазового використання регулюють «Правила застосування, обігу і повернення засобів упаковки багаторазового використання і Правил повторного використання дерев`яної, картонної тари та паперових мішків», які затверджені Наказом Держкомресурсів від 16.06.1992 № 15.
Пункт 3 вказаних Правил передбачає, що після звільнення від продукції і товарів усі види засобів упаковки багаторазового використання підлягають обов`язковому поверненню, якщо інше не передбачене цими Правилами або договором.
Згідно з приписами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
У зв`язку з цим адміністративний позов підлягає задоволенню у повному обсязі.
Враховуючи положення ч. 2 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за необхідне присудити на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області судові витрати у розмірі 1921,00 грн.
Керуючись ст.ст. 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов задовольнити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.М. Олійник