Справа № 420/6950/19
Суддя: Бжассо Н.В.
Дата ухвалення: 2020-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6950/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2020 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бжассо Н.В.,

за участі секретаря судового засідання Музики І.О.,

за участі сторін:

позивача ОСОБА_1 (згідно паспорту),

представника відповідача Арутюнян Е.Ю. (за довіреністю),

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Одеса за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу № 15-6202/13-19-СГ від 21.10.2019 року, зобов`язання затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, за результатом розгляду якого, позивач просить суд:

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру в Одеській області № 15-6202/13-19-СГ від 21.10.2019 року.

Зобов`язати Головне управління Дергеокадастру в Одеській області затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, загальною площею 0, 0995 га, у власність громадянину ОСОБА_1 для ведення садівництва за адресою: Одеська область, Роздільнянський район, Яколівська сільська рада (за межами населеного пункту).

Стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру в Одеській області (0) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 1536 гривень 80 копійок.

В обґрунтування адміністративного позову позивач зазначає, що з березня 2018 року він намагається оформити у приватну власність земельну ділянку під своїм садовим будинком для ведення індивідуального садівництва за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Яковлівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області (за межами населеного пункту). Позивач до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області неодноразово подавав клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою і тричі йому було відмовлено у задоволенні клопотання з різних підстав. Відділ у Роздільнянському районі ГУ Держгеокадатсру в Одеській області за вих. № 348/177-18 від 15.06.2018 року надав відомості з документації із землеустрою, що включені до Державного фонду документації Яковлівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, згідно з якої земельна ділянка, що має бути відведена позивача орієнтовною площею 0,099 га. Листом від 21.11.2018 року за № 348/02-11 виконавчий комітет Яковлівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області надав позивачу згоду на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок безоплатно у власність для ведення індивідуального садівництва орієнтовною площею 0,099 га. Наказом ГУ Держгеокадастру в Одеській області від 13.12.2018 року за № 15-7796/13-18-СГ позивачу надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої на території Яковлівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, орієнтовний розмір земельної ділянки 0,099 га. На підставі надано дозволу в Одеській регіональній філії ДП «Центр державного земельного кадастру», позивачем було замовлено розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення садівництва за адресою: Одеська обл., Роздільнянський р-н., Яковлівська сільська рада (за межами населеного пункту). Відділом у Роздільнянському районі ГУ Держгеокадастру в Одеській області за № 97-15-0.370-122/177-19 від 11.03.2019 року надано довідку про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами щодо земельної ділянки, загальною площею 0,9995 га. Сектором містобудування та архітектури Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області надано висновок щодо погодження проекту землеустрою за № 55/10-28 від 19.03.2019 року, згідно з якою проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1 для ведення садівництва, загальною площею 0,0995 га, за адресою: АДРЕСА_1 обл АДРЕСА_2 ., АДРЕСА_3 сільська рада (за межами населеного пункту), погоджується. Згідно з висновком державної експертизи від 02.04.2019 року № 3711/82-19, розроблений позивачем проект землеустрою відповідає земельному законодавству. Земельна ділянка була зареєстрована в Державному земельному кадастрі 03.05.2019 року із зазначенням загальної площі 0, 0995 га. 07.10.2019 року позивач втретє подав клопотання про затвердження проекту землеустрою, проте, 21.10.2019 року ГУ Держгеокадастру в Одеській області прийняло наказ № 15-6202/13-19-СГ про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Оскільки загальна площа ділянки у наданих матеріалах документації не відповідає наказу ГУ Держгеокадастру в Одеській області від 13.12.2018 року № 15-7796/13-18-СГ. Позивач зазначає, що відповідачем не наведено посилань на нормативно-правові акти, яким не відповідає поданий позивачем на затвердження проект землеустрою та, взагалі, відсутнє будь-яке належне нормативно-правове обґрунтування наданої відмови. Позивач зазначає, що дозвіл на розробку документації із землеустрою надається на орієнтовну площу земельної ділянки, оскільки на той момент земельна ділянка ще не була сформованою. Оскільки станом на теперішній час належна до відведення позивачу земельна ділянка є сформованою та зареєстрованою у ДЗК, змінити її загальну площу неможливо.

Ухвалою суду від 25.11.2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 26.12.2019 року.

26.12.2019 року від представника відповідача надійшов відзив на адміністративний позов з огляду на який, ГУ Держгеокадастру в Одеській області вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що до задоволення не належать. Представник відповідача зазначає, що підставою для розробки проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 є наказ ГУ Держгеокадастру в Одеській області від 13.12.2018 року № 15-7796/13-18-СГ. Проте, розмір земельної ділянки, що зазначений у проекті землеустрою не відповідає розміру земельної ділянки, що вказаний у наказі 13.12.2018 року № 15-7796/13-18-СГ. Задоволення ж вимоги позивача про зобов`язання відповідача затвердити проект землеустрою є втручанням у виключні (дискреційні) повноваження відповідача.

08.01.2020 року від позивача надійшла відповідь на відзив на адміністративний позов, з огляду на який позивач зазначає, що відповідачем не наведено жодного нормативно-правового акту, якому не відповідає поданий проект, та жодної норми, яка надає право відповідачу відмовити у затвердженні проекту.

Під час судового розгляду справи позивач позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та просив відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Суд вислухав думку представників сторін, розглянув матеріали справи, всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінив надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності та робить наступні висновки.

22.03.2018 року позивач звернувся до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області із заявою, в якій просив надати йому дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність орієнтовною площею 0,0995 га, для ведення індивідуального садівництва за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Яківлівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області (за межами населених пунктів).

Листом від 24.04.2018 року № Н-3728/0-2788/0/37-18 відповідач відмовив у наданні позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

В подальшому відповідач двічі листами № Н-9709/0-5748/0/37-18 від 10.08.2018 року та № Н-13242/0-7741/0/37-18 від 30.10.2018 року відмовляв у наданні позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

28.11.2018 року позивач звернувся до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області із заявою, в якій просив надати йому дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність орієнтовною площею 0,099 га, для ведення індивідуального садівництва за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Яківлівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області (за межами населених пунктів).

Відповідно до наказу ГУ Держгеокадатсру в Одеській області № 15-7796/13-18-СГ від 13.12.2018 року, ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої на території Яковлівської сільської ради Роздільянянського району Одеської області (за межами населеного пункту), орієнтовний розмір земельної ділянки 0,099 га, із цільовим призначенням для ведення садівництва.

На підставі заяви ОСОБА_1 від 23.01.2019 року, Одеською філією ДП «Центр Державного земельного кадастру розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1 для ведення садівництва за адресою: Одеська область, АДРЕСА_2 р-н., Яковлівська сільська рада (за межами населеного пункту).

Згідно із завданням на виконання робіт від 23.01.2019 року, проект землеустрою розроблений на земельну ділянку загальною площею 0,0995 га.

Згідно з довідкою Відділу у Роздільнянському районі ГУ Держгеокадастру в Одеській області від 11.03.2019 року № 97-15-0.370-122/177-19, земельна загальною площею 0,0995 га, що знаходиться на території Яковлівської сільської ради (за межами населеного пункту) Роздільнянського району, Одеської області, не надана у власність та користування.

19.03.2019 року Роздільнянська районна державна адміністрація надала висновок № 55/10-28 про погодження проекту землеустрою щодо відведення ділянки у власність ОСОБА_1 для ведення садівництва, загальною площею 0,0995 га, за адресою: Одеська обл., АДРЕСА_2 - АДРЕСА_4 ., АДРЕСА_3 сільська рада (за межами населеного пункту), що розроблений на підставі наказу ГУ Держгеокадастру в Одеській області від 13.12.2018 року № 15-7796/13-18-СГ.

З огляду на витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, 03.05.2019 року відділом у Роздільнянському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок від 26.01.2019 року зареєстровано земельну ділянку кадастровий номер: :01:002:0287 для індивідуального садівництва, яка розташована: Одеська область, Роздільянснький р-н., Яковлівська сільська рада (за межами населеного пункту).

Листами № Н-6247/0-3514/0/37-19 від 10.06.2019 року та № Н-7798/0-4090/0/37-19 від 19.07.2019 року відмовив позивачу у задоволенні клопотань про затвердження документації із землеустрою та передачі земельної ділянки безоплатно у власність.

07.10.2019 року позивач втретє звернувся до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області із клопотанням про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 для ведення садівництва за адресою: Одеська обл., АДРЕСА_2 ., АДРЕСА_3 сільська рада (за межами населеного пункту) та передати позивачу у власність земельну ділянку для ведення індивідуального садівництва загальною площею 0,0995 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Яковлівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області (за межами населеного пункту), про що прийняти відповідне рішення.

Відповідно до наказу № 15-6202/13-19-СГ від 21.10.2019 року, ГУ Держгеокадастру в Одеській області відмовило гр. ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої на території Яковлівської сільської ради Роздільянянського району Одеської області, розмір земельної ділянки 0,0995 га, кадастровий номер :01:002:0287, із цільовим призначенням для ведення садівництва та наданні цієї земельної ділянки у власність з таких підстав:

- загальна площа земельної ділянки у наданих матеріалах документації не відповідає наказу Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 13.12.2018 року № 15-7796/13-18-СГ «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою».

Статтею 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Згідно з ч.6 ст.118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідно до ч.7 ст.118 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін. У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Приписами ч. 8 ст. 118 Земельного кодексу України передбачено, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 9 ст. 118 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України, центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Згідно з ч. ч. 1, 2, 5, 6 ,8 ст. 186-1 Земельного кодексу України, проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах населеного пункту або земельної ділянки за межами населеного пункту, на якій розташовано об`єкт будівництва або планується розташування такого об`єкта (крім проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зони відчуження або зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи), подається також на погодження до структурних підрозділів районних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій у сфері містобудування та архітектури, а якщо місто не входить до території певного району, - до виконавчого органу міської ради у сфері містобудування та архітектури, а в разі, якщо такий орган не утворений, - до органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань містобудування та архітектури чи структурного підрозділу обласної державної адміністрації з питань містобудування та архітектури.

Органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері.

Підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

У висновку про відмову погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, має бути надано вичерпний перелік недоліків проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та розумний строк для усунення таких недоліків (який за письмовим проханням розробника проекту може бути продовжений).

Органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, може бути відмовлено у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки лише у разі, якщо не усунено недоліки, на яких було наголошено у попередньому висновку. Не можна відмовити у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з інших причин чи вказати інші недоліки.

Отже, системний аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що законом передбачено певний алгоритм та поетапність процесу безоплатної передачі земельних ділянок державної та комунальної власності у власність громадян, а саме: 1) подання громадянином клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування щодо отримання земельної ділянки у власність; 2) отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (або мотивовану відмову у його наданні); 3) після розроблення проекту землеустрою такий проект погоджується у відповідності до приписів статті 186-1 ЗК України; 4) здійснення державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі; 5) подання громадянином погодженого проекту землеустрою до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність, про що, в свою чергу, такий орган у двотижневий строк, зобов`язаний прийняти відповідне рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність або рішення про відмову передання земельної ділянки у власність чи залишення клопотання без розгляду.

При цьому з вищенаведених норм Земельного кодексу України вбачається, що єдиною підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою може бути лише те, що проект землеустрою не погоджено в порядку, встановленому статтею 186-1 Земельного кодексу України, а також відсутність обов`язкової державної експертизи у визначених законом випадках та відомостей щодо державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі.

Жодних інших правових підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою після його погодження в порядку статті 186-1 Земельного кодексу України, норми статті 118 Земельного кодексу України не містять.

При цьому перевірка на відповідність проекту землеустрою вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів має здійснюватись саме на етапі погодження такого проекту.

Відповідно до пункту 107 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1051 від 17 жовтня 2012 року, державна реєстрація земельної ділянки здійснюється під час її формування за результатами складення документації із землеустрою після її погодження у встановленому порядку та до прийняття рішення про її затвердження органом державної влади або органом місцевого самоврядування (у разі, коли згідно із законом така документація підлягає затвердженню таким органом) шляхом відкриття Поземельної книги на таку земельну ділянку відповідно до пунктів 49-54 цього Порядку.

Суд зазначає, що 07.10.2019 року позивач звергнувся до відповідача із клопотанням про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 для ведення садівництва за адресою: Одеська обл., АДРЕСА_2 -н., Яковлівська сільська рада (за межами населеного пункту) та передати позивачу у власність земельну ділянку для ведення індивідуального садівництва загальною площею 0,0995 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Яковлівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області (за межами населеного пункту), про що прийняти відповідне рішення, до якого надав відповідний проект землеустрою та витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ 019 від 03.05.2019 року.

Суд, також, наголошує, що в матеріалах справи наявний висновок № 55/10-28, яким Роздільнянська районна державна адміністрація погодила проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки 0,0995 га у власність ОСОБА_1 .

Процедура реєстрації земельної ділянки, з огляду на наведені положення законодавства, передує прийняттю рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність, проте здійснюється після погодження в установленому законодавством порядку проекту землеустрою.

Таким чином, суд робить висновок, що після державної реєстрації земельної ділянки, документація із землеустрою щодо відведення такої земельної ділянки, вважається такою, що погоджена у встановленому законодавством порядку, а отже, з огляду на приписи Земельного кодексу України, у відповідача відсутні законодавчо передбачені підстави для відмови у затвердженні проекту землеустрою та передачі у власність земельної ділянки кадастровий номер: :01:002:0287 ОСОБА_1 .

З огляду на вищевикладене, суд робить висновок про наявність підстав для визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру в Одеській області № 15-6202/13-19-СГ від 21.10.2019 року.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання Головного управління Дергеокадастру в Одеській області затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, загальною площею 0, 0995 га, у власність громадянину ОСОБА_1 для ведення садівництва за адресою: Одеська область, Роздільнянський район, Яколівська сільська рада (за межами населеного пункту), суд зазначає наступне.

Суд вважає помилковими доводи відповідача про втручання суду у дискреційні повноваження Головного управління Держгеокадастру в Одеській області.

Суд зазначає, що спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Зазначена позиція повністю кореспондується з висновками Європейського суду з прав людини, відповідно до яких, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

Суд зазначає, що у разі наявності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту є втручанням у дискреційні повноваження.

Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

Частиною 4 ст. 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному п. 4 ч. 2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

За приписами вказаної правової норми слідує, що у разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками розгляду звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому суб`єктом звернення дотримано усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення.

Суд зазначає, що прийняття рішення про зобов`язання Головного управління Дергеокадастру в Одеській області затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, загальною площею 0, 0995 га, у власність громадянину ОСОБА_1 для ведення садівництва за адресою: Одеська область, Роздільнянський район, Яколівська сільська рада (за межами населеного пункту) не є втручанням суду у дискреційні повноваження Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, а є обґрунтованим способом захисту порушеного права позивача, оскільки позивач звертався до відповідача з питанням щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, проте відповідач протиправно надав позивачу формальну відмову.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд встановив, що за звернення до суду із зазначеним адміністративним позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 1536,80 грн., що підтверджується квитанціями № ПН4122 та № ПН4127 від 18.11.2019 року.

З урахуванням вищевикладеного, суд робить висновок, що адміністративний позов ОСОБА_1 належить до задоволення.

Керуючись ст.ст.2, 3, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 94, 173-183, 192-228, 243, 245, 246, 250, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу № 15-6202/13-19-СГ від 21.10.2019 року, зобов`язання затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру в Одеській області № 15-6202/13-19-СГ від 21.10.2019 року.

Зобов`язати Головне управління Дергеокадастру в Одеській області затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, загальною площею 0, 0995 га, у власність громадянину ОСОБА_1 для ведення садівництва за адресою: Одеська область, Роздільнянський район, Яколівська сільська рада (за межами населеного пункту).

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру в Одеській області (0) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 1536 гривень 80 копійок.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України через Одеський окружний адміністративний суд до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Позивач ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_5 ).

Відповідач Головне управління Держгеокадастру в Одеській області (65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83; ).

Повний текст рішення складений та підписаний судом 28 лютого 2020 року.

Суддя Н.В. Бжассо

.