Справа № 1.380.2019.007079
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№1.380.2019.007079
УХВАЛА

З ПИТАНЬ ЗАЛИШЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ БЕЗ РОЗГЛЯДУ

27 лютого 2020 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Клименко О.М., за участю секретаря судового засідання Кушик Й.-Д.М., та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: ОСОБА_1

представника позивача Ільницький М.М.

відповідача: представник Ворошилова Н.І.

розглянувши в судовому засіданні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду та заяву позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду у справі № 1.380.2019.007079 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Львівській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із вищевказаним адміністративним позовом, у якому просить:

- прийняти позовну заяву до розгляду;

- визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління Державної податкової служби у Львівській області про сплату боргу (недоїмки) по єдиному соціальному внеску від 11.09.2019 року № Ф-32079-17.

Ухвалою судді від 29 грудня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою суду від 27 січня 2020 року в задоволенні заяви представника відповідача із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження від 20.01.2020 року відмовлено.

Постановлено розглянути справу №1.380.2019.007079 в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання на 13 лютого 2020 року.

Представник відповідача 23 січня 2020 року через канцелярію суду подав клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.

Вказане клопотання мотивоване тим, що нормами Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» визначено порядок дій платника в частині непогодження із отриманою ним вимогою, яким є адміністративний чи судовий вид оскарження.

Зазначає, що позивач оскаржував спірну податкову вимогу до контролюючого органу. Остання відповідь на скаргу №4628/10/58.6-21 була скерована скаржнику 09.10.2019 року. Відтак, вказує, що позивач пропустив десятиденний строк звернення до суду, встановлений Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування». При цьому, звертає увагу, що позивачем не подано клопотання про поновлення строку звернення до суду та не наведено обставин, які б вказували на поважність причин пропуску строку.

У зв`язку з вищенаведеним, просить суд залишити позовну заяву ОСОБА_1 без розгляду.

Позивач 20 лютого 2020 року подав через канцелярію суду заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду.

Вказана заява мотивована тим, що спірну вимогу про сплату боргу (недоїмки) позивач отримав 14 жовтня 2019 року, однак, в адміністративному порядку її не оскаржував, оскільки вирішив оскаржити її в судовому порядку.

Зазначає, що є інвалідом війни другої групи та має захворювання, які потребують постійного обстеження та лікування. Вказує, що фактично у період з 15 жовтня по 25 грудня проходив обстеження (здавав аналізи крові періодично в десятиденний термін в п`ятій клінічній лікарні міста Львова та відповідно проходив лікування на денному стаціонарі Сокальської центральної районної лікарні). За таких обставин позивач вважає, що у нього наявні поважні причини пропуску десятиденного строку звернення до суду щодо оскарження вимоги про сплату боргу (недоїмки).

У зв`язку із наведеним просить суд поновити пропущений десятиденний строк звернення до суду, оскільки такий пропущено з поважних причин через його захворювання.

Позивач, представник позивача в судовому засіданні проти клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду заперечили, надали суду пояснення, просили в задоволенні такого клопотання відмовити. Подану заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду підтримали.

Представник відповідача в судовому засіданні клопотання про залишення позовної заяви без розгляду підтримала, надала суду пояснення, просила позовну заяву залишити без розгляду. Проти поданої позивачем заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду заперечила.

При постановленні ухвали суд виходить з наступного.

Відповідно до частин першої, другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини четвертої статті 122 КАС України якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Якщо рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень не було прийнято та (або) вручено суб`єктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб`єкта владних повноважень із відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Разом з тим, відповідно до пункту 2 частини першої статті 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08 липня 2010 року № 2464-VI (далі Закон № 2464-VI) єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Дія Закону № 2464-VI поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону (частина перша статті 2 цього Закону).

За положеннями частини другої статті 2 Закону № 2464-VI виключно цим Законом визначаються зокрема принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність; порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску.

Завдання та функції центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, яким за положеннями статті 1 Закону № 2464-VI є орган доходів і зборів та його територіальні органи (в частині адміністрування єдиного внеску), права та обов`язки органів доходів і зборів визначені статтями 12, 13, 14 Закону № 2464-VI.

Відтак, облік платників єдиного внеску, їх права та обов`язки, порядок нарахування, обчислення і строки сплати єдиного внеску, його розмір, повноваження органів доходів і зборів, а також відповідальність за порушення законодавства про збір та облік єдиного внеску визначає виключно Закон № 2464-VI.

В силу вимог пункту 4 частини першої статті 6 Закону № 2464-VI платник єдиного внеску має право: оскаржувати в установленому законом порядку рішення органу доходів і зборів та Пенсійного фонду та дії, бездіяльність його посадових осіб.

Згідно з абзацами 3, 4 частини четвертої статті 25 Закону № 2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею. У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Відповідно до абзацу 9 частини четвертої статті 25 Закону № 2464-VI у разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом доходів і зборів, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти календарних днів з дня надходження узгодженої вимоги, орган доходів і зборів надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби вимогу про сплату недоїмки.

Отже, вказаними положеннями визначений порядок дій платника в частині непогодження із отриманою вимогою, яким є адміністративний чи судовий вид оскарження.

Таким чином, Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» передбачено десятиденний строк звернення до суду щодо оскарження вимоги про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 31 січня 2019 року у справі №802/983/18-а, яка в силу положень частини п`ятої статті 242 КАС України підлягає врахуванню судом у спірних правовідносинах.

Як слідує зі змісту позовних вимог, заявлених позивачем, предметом оскарження у даній адміністративній справі є вимога про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДПС у Львівській області від 11 вересня 2019 року №Ф-32079-17.

Згідно листа Головного управління ДПС у Львівській області «Про надання відповіді» від 04 жовтня 2019 року №4628/10/58.6-21 Червоноградське управління ГУ ДПС у Львівській області на скаргу про сплату боргу (усна вимога про сплату недоїмки) по єдиному внеску від 02 вересня 2019 року повідомило позивача про те, що суми самостійного визначення бази нарахування фізичними особами-підприємцями, у тому числі тими, які обрали спрощену систему оподаткування і є пенсіонерами за віком або особами з інвалідністю сплачуються на загальних підставах та не підлягають скасуванню.

З даним адміністративним позовом до суду ОСОБА_1 звернувся 27 грудня 2019 року. Отже, зважаючи на вищенаведене, позивач пропустив, передбачений Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» десятиденний строк звернення до суду щодо оскарження вимоги про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Вказана обставина сторонами у справі не заперечується.

Разом з тим, оцінюючи наведені у заяві позивача від 20 лютого 2020 року про поновлення пропущеного строку звернення до суду доводи про поважність причин пропуску строку звернення до суду суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними належними та допустимими доказами. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Як слідує з матеріалів справи, позивач є інвалідом другої групи, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією посвідчення серії № НОМЕР_1 від 28.05.2019 року (а.с.19).

Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААА №845583 позивачу встановлена друга група інвалідності, причина поранення, контузія, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії (а.с.20).

Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого №3892 позивачу встановлено основний діагноз (заключний клінічний): гостра промієлоцитарна лейкемія та супутній: жировий гепатоз, хронічний панкреатит (а.с.22).

Відповідно до поданих позивачем разом із заявою від 20 лютого 2020 року про поновлення пропущеного строку звернення до суду копій медичних документів (аналізів крові та витягу із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого (денний стаціонар) позивач згідно рекомендації гематолога п`ятої міської клінічної лікарні лікувався в денному стаціонарі Сокальської ЦРЛ з 15.10.2019 року по 24.10.2019 року; з 01.11.2019 року по 10.11.2019 року; з 25.11.2019 року по 04.12.2019 року; з 11.12.2019 року по 20.12.2019 року; з 27.12.2019 року по 06.01.2020 року.

Таким чином, зважаючи на вищенавдене, суд враховує, що повідомлені позивачем причини пропуску строку звернення до суду є поважними, такі підтверджені належними та допустимими доказами, є об`єктивно непереборними та не залежали від волевиявлення особи, оскільки пов`язані з дійсно істотними перешкодами, що унеможливили своєчасне звернення позивача до суду з вказаним адміністративним позовом.

За таких обставин, заява позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду є обґрунтованою, підтвердженою належними та допустимими доказами, а причини пропуску строку звернення до суду, зазначені у ній поважними, а відтак вказана заява підлягає задоволенню.

З огляду на наведене, в задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду слід відмовити.

Відповідно до частини третьої статті 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Відтак, оскільки позивачем подано заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду, а причини пропуску строку звернення до суду, зазначені у ній визнані судом поважними підстави для залишення позовної заяви без розгляду за таких обставин відсутні.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77,122,123, 240, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду відмовити.

Заяву позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду задоволити.

Визнати поважними причини пропуску позивачем строку звернення до суду та поновити його.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, окремо не оскаржується, заперечення щодо строку звернення до суду може бути викладено в апеляційній скарзі на рішення у даній справі.

Повний текст ухвали складено 03.03.2020 року.

Суддя Клименко О.М.