Справа № 640/2812/19
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2020-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2020 року м. Київ № 640/2812/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Скочок Т.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «АГРОПОІНТ СОЛЮШНС»
доГоловного управління ДПС у м. Києві Державної податкової служби України
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРОПОІНТ СОЛЮШНС» (далі також - позивач, ТОВ «АГРОПОІНТ СОЛЮШНС», Товариство) з позовом до Головного управління ДФС у м. Києві (далі також - відповідач 1, ГУ ДФС у м. Києві) та Державної фіскальної служби України (далі також - відповідач 2, ДФС України), в якому просило суд:

- визнати протиправними та скасувати рішення комісії Головного управління ДФС у м. Києві, яка приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, від 14.01.2019 №1050270/42363498 про відмову у реєстрації податкової накладної від 20.11.2018 №44 та від 14.01.2019 №1050271/42363498 про відмову у реєстрації податкової накладної від 27.11.2018 №50;

- зобов`язати ДФС України здійснити реєстрацію податкових накладних від 20.11.2018 №44 та від 27.11.2018 №50 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що позивач після направлення засобами електронного зв`язку податкових накладних, виписаних на адресу контрагента-покупця ТОВ «А+Сервіс», для реєстрації таких в Єдиному реєстрі податкових накладних отримав квитанції про зупинення реєстрації цих податкових накладних. Позивач вважає, що у відповідача 1 в дійсності не було об`єктивних підстав для зупинення реєстрації податкових накладних Товариства. Так, вказані квитанції не містили інформацію про те, якому саме критерію ризиковості, із перелічених в п. 1.6 Критеріїв ризиковості платника податку, відповідає ТОВ «АГРОПОІНТ СОЛЮШНС». У зв`язку з цим позивач спочатку звернувся до ДФС України із запитом про надання інформації щодо відповідності його конкретному критерію ризиковості платника податку та копій підтверджуючих наведену обставину документів. ДФС України перенаправило вказаний запит позивача на опрацювання до ГУ ДФС у м. Києві. У відповідь Товариство отримало необгрунтовану жодним чином відповідь про існування нібито податкової інформації, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником. Водночас у своєму іншому листі (вих. №220/10/26-15-41-05-14 від 02.01.2019) ГУ ДФС у м. Києві повідомило, що станом на 02.01.2019 ТОВ «АГРОПОІНТ СОЛЮШНС» в переліку ризикових платників не значиться. Не зважаючи на наведені обставини, Товариство з метою спростування наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних надало контролюючому органу письмові пояснення по суті вчинених господарських операцій з придбання та реалізації товарів разом із копіями підтверджуючих це документів. Проте відповідач 1 безпідставно не враховувавши та не проаналізувавши надані позивачем документи і пояснення, прийняв необґрунтовані та незаконні рішення про відмову в реєстрації податкових накладних ТОВ «АГРОПОІНТ СОЛЮШНС».

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.02.2019 відкрито провадження у справі №640/2812/19 за вказаним позовом та дану справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідачі своїм процесуальним правом на подання до суду письмових відзивів на позовну заяву та додаткових матеріалів не скористалися, хоча отримали копію ухвали суду від25.02.2019 та були обізнані про обставини поданні цього позову до суду.

Натомість від представника позивача через канцелярію суду надійшли відповіді на відзиви та додаткові матеріали, в обґрунтування доводів, що наведені у позовній заяві.

Згодом ухвалою від 02.03.2020 суд задовольнив клопотання представника позивача та здійснив відповідно до ст. 52 Кодексу адміністративного судочинства України заміну відповідачів на їх правонаступників - Головне управління ДПС у м. Києві та Державну податкову службу України.

Розглянувши подані позивачем документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

16.10.2018 між ТОВ «АГРОПОІНТ СОЛЮШНС» (як продавцем) і ТОВ «А+Сервіс» (як покупцем) укладено договір №161018/3, за умовами якого ТОВ «АГРОПОІНТ СОЛЮШНС» зобов`язувалося у строки визначені цим договором передати у власність покупця (поставити) насіння сільськогосподарських культур, а ТОВ «А+Сервіс» зобов`язувалося прийняти товар та оплатити його вартість. Найменування та асортимент товару зазначається у додатках до цього договору, що складають його невід`ємну частину. Поставка товару здійснюється на умовах та в місці поставки, визначених у додатках до цього договору. Термін поставки товару визначається у додатках до цього договору. При цьому, допускається дострокова поставка товару. На кожну партію товару продавець видає покупцю відповідний сертифікат. Загальна вартість товару повинна бути сплачена покупцем у строк, встановлений в додатках до цього договору. Оплата здійснюється в гривнях у безготівковій формі, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок продавця.

Згідно підписаних названими сторонами специфікацій №14 від 20.11.2018 та №18 від 27.11.2018, предметом поставки були визначені партії таких товарів: «Насіння соняшнику ЕС БЕЛЛА (імпорт)» у кількостях 13 та 49 мішків, «Насіння соняшнику ЕС САВАНА (імпорт)» у кількості 6 мішків, «Насіння соняшнику ЕС НІАГАРА (імпорт)» у кількості 2 мішків, всього загальними вартостями за кожну партію - 52 780,57 грн. (в т.ч. ПДВ - 8 796,76 грн.) та 229 958,29 грн. (в т.ч. ПДВ - 38 326,38 грн.). Також у цих специфікаціях сторони узгодили строк поставок - до 20.04.2019, умови поставок - самовивоз товару зі складу продавця (на умовах EXW), та водночас визначили, що покупець має сплатити 100% загальної вартості товарів у строки до 20.11.2018 та 27.11.2018 відповідно.

Відповідно до укладеної цими ж сторонами додаткової угоди за №1 від 18.10.2018 до договору №161018/3 від 16.10.2018, сторони серед іншого уточнили умови поставок товарів: умови EXW згідно правил «Інкотермс 2010» за адресою: м. Вінниця, вул. Лебединського, 11.

На виконання умов цього договору купівлі-продажу та специфікацій ТОВ «АГРОПОІНТ СОЛЮШНС» виставило покупцю (ТОВ «А+Сервіс») рахунки на оплату №126 від 20.11.2018 на суму 52 780,57 грн. (з ПДВ) і №141 від 27.11.2018 на суму 229 958,29 грн. (з ПДВ).

У свою чергу ТОВ «А+Сервіс» 20.11.2018 та 27.11.2018 здійснило попередню оплату товару (насіння), шляхом перерахування безготівкових коштів у аналогічних сумах (вартість товару з ПДВ) на розрахунковий рахунок ТОВ «АГРОПОІНТ СОЛЮШНС», що засвідчується наданими позивачем роздруківками електронних банківських виписок за 20.11.2018 і 27.11.2018.

Керуючись приписами п. 187.1 ст. 187, п. 201.10. ст. 201 Податкового кодексу України (щодо правила «першої події»), ТОВ «АГРОПОІНТ СОЛЮШНС» виписало на адресу названого контрагента-покупця податкові накладні від 20.11.2018 №40 на суму 52 780,57 грн. (в т.ч. ПДВ 8 796,76 грн.) та від 27.11.2018 №50 на суму 229 958,29 грн. (в т.ч. ПДВ - 38 326,38 грн.), покупець - ТОВ «А+Сервіс», номенклатури товарів: «Насіння соняшнику ЕС БЕЛЛА (імпорт)», «Насіння соняшнику ЕС САВАНА (імпорт)», «Насіння соняшнику ЕС НІАГАРА (імпорт)», код згідно з УКТ ЗЕД - .

За наслідками надіслання цих податкових накладних від 20.11.2018 і 27.11.2018 до ДФС України засобами електронного зв`язку з метою здійснення реєстрації таких накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі також - Реєстр), ТОВ «АГРОПОІНТ СОЛЮШНС» 13.12.2018 отримало електронні квитанції про те, що: документ прийнято, проте реєстрацію такої зупинено. В якості підстави для зупинення реєстрації даної податкової накладної ДФС України зазначено наступну: «Відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК від 20.11.2018 №44/ від 27.11.2018 №50 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. ПН/РК відповідає вимогам пп. 1.6 п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податку». Одночасно платнику було запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК.

Як стверджує позивач, на початку січня 2019 року ТОВ «АГРОПОІНТ СОЛЮШНС» з метою спростування висновку контролюючого органу щодо наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних від 20.11.2018 №44 і від 27.11.2018 №50 надіслало до ДФС України пояснення по суті вчинених господарських операцій (листи вих. №3-09/01/19 від 09.01.2019, №1-10/01/19 від 10.01.2019) з доданими до них копіями підтверджуючих документів (а саме: договорів купівлі-продажу товарів з контрагентами -постачальником та покупцем товарів, специфікацій та додатків до цих договорів, рахунків-фактур, банківських виписок за відповідні періоди). У тексті поданих пояснень Товариство пояснило, що визначені у податкових накладних від 20.11.2018 №44 і від 27.11.2018 №50 товари реалізовано ТОВ «А+Сервіс» на умовах попередньої оплати та, що безпосередньо поставка таких товарів має відбутися згідно умов договору №161018/3 від 16.10.2018 та специфікацій до такого договору - у строк до 20.04.2019. Також Товариство повідомило про обставини придбання аналогічних товарів на умовах попередньої оплати у контрагента-постачальника - ТОВ «Торговий дім «Насіння», з посиланням на наявні позивача підтверджуючі документи - договір від 25.09.2018 №2-2509/пр2848cr та додаток №54 від 20.11.2018, рахунок-фактуру №Н-ВП-2011-012 від 20.11.2018, банківську виписку за 21.11.2018.

Під час судового розгляду цієї справи відповідачі обставини щодо отримання та ознайомлення зі змістом пояснень ТОВ «АГРОПОІНТ СОЛЮШНС» разом із підтверджуючими документами жодним документальними доказами не спростували.

За результатами розгляду отриманих документів комісія ГУ ДФС у м. Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, прийняла наступні оспорювані:

- рішення від 14.01.2019 за №1050270/42363498 про відмову у реєстрації податкової накладної від 20.11.2018 №44 в Єдиному реєстрі податкових накладних. В якості підстав для прийняття такого рішення зазначені наступні: «Ненадання платником податків копій документів - Первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг), з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні (документи, які не надано підкреслити)

Документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність , паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством (документи, як не надано підкреслити)»;

- рішення від 14.01.2019 за №1050271/42363498 про відмову у реєстрації податкової накладної від 27.11.2018 №50 в Єдиному реєстрі податкових накладних. В якості підстав для прийняття такого рішення зазначені наступні: «Ненадання платником податків копій документів - Первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг), з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні (документи, які не надано підкреслити)

Документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність , паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством (документи, як не надано підкреслити)».

Такі рішення Комісії ГУ ДФС у м. Києві від 14.01.2019 платник (позивач) оскаржив у досудовому порядку, надіславши на адресу комісії ДФС України з питань розгляду скарг відповідні скарги.

31.01.2019 Комісія ДФС України прийняла рішення за №5449/42363498/2, яким відмовила у задоволенні скарги Товариства, та відповідно у реєстрації податкової накладної від 20.11.2018 №44. В якості підстав для прийняття такого рішення зазначено наступні: «відсутні копії документів, що підтверджують факт придбання, виготовлення, вирощування або переробки ТМЦ/ чи можливість надання послуг, виконання робіт; відсутні копії документів, що підтверджують факт реалізації товарів (робіт, послуг) та/або документи надано не в повному обсязі».

31.01.2019 Комісія ДФС України прийняла рішення за №5836/42363498/2, яким відмовила у задоволенні скарги Товариства, та відповідно у реєстрації податкової накладної від 27.11.2018 №50. В якості підстав для прийняття такого рішення зазначено наступні: «відсутні копії документів, що підтверджують факт придбання, виготовлення, вирощування або переробки ТМЦ/ чи можливість надання послуг, виконання робіт; відсутні копії документів, що підтверджують факт реалізації товарів (робіт, послуг) та/або документи надано не в повному обсязі».

Вважаючи такі дії та рішення відповідачів протиправними, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.10 ст.201 Податкового кодексу України (далі - ПК України) передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України (п. 201.16 ст. 201 ПК України).

Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» від 21.02.2018 №117 (що набула чинності з 22.03.2018 та діяла до 01.02.2020) було затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок №117); Порядок роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації; Порядок розгляду скарг на рішення комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації.

Згідно з п. 5, 6 Порядку №117 податкова накладна / розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

У разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну / розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.

За змістом п. 2 Порядку №117 критерій оцінки ризиків, достатній для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, - визначений показник моніторингу, що характеризує ризик; ризик порушення норм податкового законодавства - ймовірність складання та надання податкової накладної / розрахунку коригування для реєстрації в Реєстрі з порушенням норм підпункту «а»/«б» пункту 185.1 статті 185, підпункту «а»/«б» пункту 187.1 статті 187, абзацу першого пунктів 201.1, 201.7, 201.10 статті 201 ПК України за наявності об`єктивних ознак неможливості здійснення операції з постачання товарів/послуг, дані про яку зазначено у такій податковій накладній / розрахунку коригування та/або ймовірності уникнення платником податку на додану вартість виконання свого податкового обов`язку.

Відповідно до п. 13 Порядку №117 у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування; 2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД / послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена; 3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

З наявних у справі матеріалів суд встановив, що реєстрація описаних вище податкових накладних позивача була зупинена з однієї підстави: «ПН/РК відповідає вимогам пп. 1.6 п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податку».

У взаємозв`язку з цим суд зважає на те, що за змістом п. 10 Порядку №117 критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади. Мінфін у дводенний строк погоджує або надсилає ДФС на доопрацювання визначені у цьому пункті критерії та перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку. Про визначені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, ДФС інформує Комітет Верховної Ради України з питань податкової та митної політики. ДФС оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті погоджені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.

Отже, з аналізу наведених норм слідує, що критерії ризиковості мали визначатися ДФС України та погоджуватися Міністерством фінансів України.

Державна фіскальна служба України листом №959/99-99-07-18 від 21.03.2018 визначила Критерії ризиковості платника податку та Критерії ризиковості здійснення операцій, а листом №960/99-99-07-18 від 21.03.2018 - Перелік показників, що визначають позитивну податкову історію платника податку.

Підпунктом 1.6 п. 1 цього листа №959/99-99-07-18 від 21.03.2018 визначено, що платник податків відповідає критеріям ризиковості, якщо, зокрема: комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме:

платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на непідконтрольній території України (зона АТО, АР Крим);

дата реєстрації платником податку на додану вартість не перевищує трьох місяців з дати такої реєстрації;

платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах державної казначейської служби України (крім бюджетних установ);

платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років;

платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України;

платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України (далі - Кодекс);

наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.

Якщо виявлено, що платник податків має ознаки ризиковості згідно з пунктом 1.6 цих Критеріїв, то такий платник податків виноситься на розгляд Комісії в той самий день і вноситься до переліку ризикових платників у день проведення засідання Комісії, на якому прийнято відповідне рішення.

У разі якщо платник податків, внесений до переліку ризикових суб`єктів господарювання, перестав відповідати критеріям ризиковості, що визначені у пункті 1.6 цих Критеріїв, платника виключають з переліку ризикових суб`єктів господарювання за рішенням комісій головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС.

Проаналізувавши наведені положення Критеріїв ризиковості платника податку суд дійшов висновку, що пп. 1.6 п. 1 цих Критеріїв не визначає самостійні критерії ризиковості платника податків, а лише дає підстави комісіям головних управлінь ДФС обласного рівня винести відповідного платника податків на розгляд комісії, і лише за результатами проведення засідання Комісії - прийняти рішення про його віднесення до переліку ризикових суб`єктів господарювання.

В ході судового розгляду цієї справи представник відповідачів не надав суду жодних належних і допустимих доказів того, що Комісією Головного управління ДФС у м. Києві взагалі приймалось рішення про віднесення ТОВ «АГРОПОІНТ СОЛЮШНС» до переліку ризикових суб`єктів господарювання.

Також судом було встановлено та сторонами не заперечувалося те, що Критерії ризиковості платника податку, визначені у листі ДФС України №959/99-99-07-18 від 21.03.2018, взагалі не були погоджені та затверджені Мінфіном.

Крім того, у своїх постановах від 20.11.2019 №560/279/19, від 02.04.2019 у справі №822/1878/18, від 21.05.2019 у справі №815/2791/18, від 09.07.2019 у справі №140/2093/18 та 30.07.2019 у справі №320/6312/18 Верховний Суд під час перегляду в порядку касаційного провадження схожих адміністративних справ надав наступну правову оцінку підставам зупинення реєстрації податкової накладної. Так, Касаційний суд зазначив, що акти, які затверджують критерії ризиковості здійснення операцій мають на меті встановити норми права, які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян, а відтак підлягають обов`язковій реєстрації у порядку, визначеному діючим законодавством. Листи міністерств, інших органів виконавчої влади у розумінні ст. 117 Конституції України не є нормативно-правовими актами, а відтак не є джерелом права відповідно до ст. 7 Кодексу адміністративного судочинства України. У зв`язку з цим Верховний Суд дійшов висновку, що зупинення реєстрації податкових накладних на підставі критеріїв ризиковості, встановлених листом ДФС, порушує принцип правової визначеності та передбачуваності, а відтак, є неправомірним.

В силу положень ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до п. 12, 13 Порядку №117 у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування; 2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД / послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена; 3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів (п. 18 Порядку №117).

Суд звертає увагу на те, що у квитанціях від 13.12.2018 про реєстрацію податкових накладних від 20.11.2018 №44 і від 27.11.2018 №50 не було зазначено переліків документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішень про реєстрацію таких податкових накладних.

Приписами п. 19, 20 Порядку №117 визначено, що Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС).

Зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Відповідно до п. 21 Порядку №117 підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є:

- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено;

- ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку;

- надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Дослідивши та проаналізувавши зміст поданих позивачем контролюючому органу пакету документів суд вважає, що у розглядуваному випадку позивачем надані контролюючому органу необхідні пояснення та копії підтверджуючих документів, яких було цілком достатньо для прийняття Комісією рішень про реєстрацію податкових накладних від 20.11.2018 №44 і від 27.11.2018 №50.

Додатково представник позивача подав до суду для залучення до матеріалів справи наступні документи:

- копії первинних документів (видаткових накладних, сертифікатів посівної якості насіння, довіреності на отримання товарно-матеріальних цінностей, товарно-транспортної накладної), що засвідчують обставини здійснення поставок партій товарів за договорами від 25.09.2018 №2-2509/пр2848cr (з урахуванням додатку №54 від 20.11.2018) та №161018/3 від 16.10.2018 (з урахуванням специфікацій) у період березень 2019 року (тобто, у періоди після виписки заблокованих податкових накладних).

- копії податкових накладних від 21.11.2018 №585 і від 28.11.2018 №643, що були виписані контрагентом-постачальником (ТОВ «Торговий дім «Насіння») на адресу ТОВ «АГРОПОІНТ СОЛЮШНС» (як покупця) згідно договору від 25.09.2018 №2-2509/пр2848cr та додатку (специфікації) №54 від 20.11.2018 на відповідні партії спірних товарів (насіння соняшника в асортименті). Такі податкові накладні зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних 05.12.2018 та 12.12.2018, що засвідчується роздруківками відповідних електронних квитанцій.

Таким чином, зважаючи на наявність у позивача передбачених законодавством документів, які підтверджують реальність господарських операцій, на підставі яких виписано спірні податкові накладні, достатність таких документів для прийняття рішень про реєстрацію податкових накладних, а також беручи до уваги висновок Верховного Суду про неправомірність дій органу ДФС щодо зупинення реєстрації податкових накладних платників податків на підставі Критерії ризиковості, суд дійшов висновку про відсутність у комісії ГУ ДФС у м. Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, правових підстав для прийняття рішень від 14.01.2019 за №1050270/42363498 та від 14.01.2019 за №1050271/42363498 про відмову у реєстрації податкових накладних від 20.11.2018 №44 і від 27.11.2018 №50. Як наслідок суд погоджується із правомірністю заявленої позивачем вимоги про визнання протиправними та скасування таких рішень суб`єкта владних повноважень.

Щодо правомірності заявленої позивачем вимоги про зобов`язання ДПС України здійснити реєстрацію податкових накладних від 20.11.2018 №44 і від 27.11.2018 №50 в Єдиному реєстрі податкових накладних, то суд зазначає наступне.

За змістом ч. 3 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Оскільки в ході розгляду даної справи суд дійшов висновку про необхідність скасування рішень Комісії при ГУ ДФС у м. Києві про відмову у реєстрації вказаних податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, то останнє тягне за собою необхідність зобов`язання ДПС України вчинити дії з метою відновлення порушених прав позивача.

Відповідно до п.п. 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних (в останній чинній редакції), затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструються у день: 1) прийняття комісією рішення про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; 2) набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення суду).

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому, датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду (п. 20 Порядку №1246).

За таких обставин, суд вважає, що наявні обґрунтовані підстави для задоволення позовної вимоги позивача, шляхом зобов`язання ДПС України зареєструвати податкові накладні від 20.11.2018 №44 і від 27.11.2018 №50 датою їх отримання ДФС (тобто, 13.12.2018), що, водночас, з урахуванням наведеного, не є втручанням в дискреційні повноваження відповідача 2, а є належним та достатнім способом відновлення порушеного права позивача.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та наданих учасниками справи доказів, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з наявного у матеріалах справи платіжного доручення від 13.02.2019 №482, ТОВ «АГРОПОІНТ СОЛЮШНС» під час звернення до суду з цим адміністративним позовом сплатило судовий збір у розмірі 3 842 грн.

У зв`язку з цим суд вказує про присудження на користь позивача відповідно до норм Кодексу адміністративного судочинства України за рахунок бюджетних асигнувань кожного з відповідачів судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 1 921 грн.

Керуючись статтями 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 134, 139, 241 - 246, 250, 255, 257 - 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОПОІНТ СОЛЮШНС» (ідентифікаційний код 42363498, адреса: 03110, м. Київ, вул. Олександра Пироговського, 19, корп. 4, оф. 138) до Головного управління ДПС у м. Києві (ідентифікаційний код 43141267, адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19) та Державної податкової служби України (ідентифікаційний код 43005393, адреса: 04053, м. Київ, Львівська площа, 8) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, при Головному управлінні ДФС у м. Києві від 14.01.2019 за №1050270/42363498, якими було відмовлено в реєстрації податкової накладної Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОПОІНТ СОЛЮШНС» (ідентифікаційний код 42363498) від 20.11.2018 №44 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, при Головному управлінні ДФС у м. Києві від 14.01.2019 за №1050271/42363498, якими було відмовлено в реєстрації податкової накладної Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОПОІНТ СОЛЮШНС» (ідентифікаційний код 42363498) від 27.11.2018 №50 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкові накладні від 20.11.2018 №44 і від 27.11.2018 №50, складені Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРОПОІНТ СОЛЮШНС» (ідентифікаційний код 42363498), в Єдиному реєстрі податкових накладних датою їх отримання, а саме - 13.12.2018.

Присудити здійснені Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРОПОІНТ СОЛЮШНС» (ідентифікаційний код 42363498, адреса: 03110, м. Київ, вул. Олександра Пироговського, 19, корп. 4, оф. 138) документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 921 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві (ідентифікаційний код 43141267, адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19).

Присудити здійснені Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРОПОІНТ СОЛЮШНС» (ідентифікаційний код 42363498, адреса: 03110, м. Київ, вул. Олександра Пироговського, 19, корп. 4, оф. 138) документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 921 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (ідентифікаційний код 43005393, адреса: 04053, м. Київ, Львівська площа, 8).

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.О. Скочок