Справа № 1.380.2019.001300
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2020-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2020 рокуЛьвівСправа № 1.380.2019.001300 пров. № А/857/1225/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Улицького В.З. та Довгої О.І.,

з участю секретаря судового засідання - Галаз Ю.А.,

а також сторін (їх представників):

від позивача - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ;

від відповідачів - Маліновська Н.І., Партика Н.С.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04.12.2019р. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління «Служба у справах дітей» Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, про визнання протиправними та скасування наказів, спонукання до вчинення певних дій (суддя суду І інстанції: Гулик А.Г., час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 13 год. 27 хв. 04.12.2019р., м.Львів; дата складання повного тексту рішення суду І інстанції: 16.12.2019р.),-

В С Т А Н О В И В:

20.03.2019р. позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому, із урахуванням поданої під час розгляду справи заяви про зміну предмету позову, просив визнати незаконним та скасувати наказ директора Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради № 69-р від 13.12.2018р. «Про проведення службового розслідування» у частині, що стосується його; визнати незаконним та скасувати наказ директора Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради № 8-р від 30.01.2019р. «Про результати проведення службового розслідування» у частині, що стосується його; визнати незаконним та скасувати наказ в.о.начальника Управління «Служба у справах дітей» Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради № 20-к від 01.02.2019р. «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності (оголошення догани) А.Бояківського»; зобов`язати Управління «Служба у справах дітей» Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради нарахувати та виплатити йому станом на день ухвалення судового рішення премію, якої він був позбавлений у зв`язку з притягненням до дисциплінарної відповідальності, у відсотках до посадового окладу за фактично відпрацьований час у розмірі, не меншому, ніж нараховано та виплачено начальникам відділів «Служба у справах дітей» Управління «Служба у справах дітей» Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради; стягнути з Управління «Служба у справах дітей» Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради та Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради солідарно на його користь 2305 грн. 20 коп. сплаченого судового збору та витрати, сплачені на професійну правничу допомогу (Т.1, а.с.6-13, 234-237).

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 04.12.2019р. у задоволенні заявленого позову відмовлено (Т.1, а.с.115-129).

Не погодившись з винесеним судовим рішенням, його оскаржив позивач ОСОБА_1 , який покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до невірного вирішення спору, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову постанову, якою заявлений позов задовольнити (Т.2, а.с.147-156).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції не перевірено та не взято до уваги порушення Департаментом гуманітарної політики Львівської міської ради при прийнятті оскаржуваних наказів № 69-р від 13.12.2018 «Про проведення службового розслідування» та № 8-р від 30.01.2019р. «Про результати проведення службового розслідування» вимог Порядку проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та осіб, які для цілей Закону України «Про запобігання корупції» прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затв. постановою КМ України № 950 від 13.06.2000р.

Спірні накази повинні були видаватися начальником управління, а не директором департаменту.

Окрім цього, в цих наказах не вказана конкретна підстава для проведення службового розслідування; не зазначені посадові особи, стосовно яких проводиться службове розслідування. Неконкретизація наведених обставин, причин, підстав та осіб, стосовно яких проводилось службове розслідування, унеможливило реалізацію апелянтом прав та обов`язків, які має особа, стосовно якої вирішується питання про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Зокрема, наведена обставина призвела до неможливості подання відповідних письмових пояснень, а надана апелянтом інформація не повинна розглядатися як пояснення, що надані у межах дисциплінарного провадження.

Судом не досліджено порушення відповідачем вимог п.10 вказаного Порядку, оскільки копію наказу № 8-р від 30.01.2019р. «Про результати проведення службового розслідування» апелянт отримав лише після адвокатського запиту від 25.03.2019р.

Окрім цього, наявні у справі фотоматеріали не досліджувалися під час проведення службового розслідування; щодо опитування інших осіб під час розслідування апелянт усно звертався до голови комісії ОСОБА_3 .

Підставою для винесення наказу № 20-к від 01.02.2019р. слугував Акт від 25.01.2019р., однак судом викладені в цьому Акті обставини не досліджувалися. Спірний наказ не містить в собі зазначення про час вчинення і виявлення самого проступку та обґрунтування обрання певного виду стягнення, з урахуванням передбачених законодавством обставин.

Жодного з`ясування та дослідження обставин відповідачем не проводилось, апелянту не було дано можливості надати пояснення, оскільки під час службового розслідування ним надано відому йому інформацію стосовно сім`ї ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2., а не пояснення щодо вчиненого дисциплінарного проступку.

В оскаржуваному наказі про накладення стягнення відповідачем не вказано, які саме посадові обов`язки неналежно виконані апелянтом, які саме дії або бездіяльність та в чому це полягає, призвели до скоєння дисциплінарного проступку; не наведено обставин, які свідчать про вчинення позивачем порушень та не вказано, які саме норми закону він порушив.

Судом допущено вибіркове та упереджене дослідження доказів по справі; не дотримано принципу офіційного з`ясування всіх обставин справи під час дослідження зібраних у справі доказів, що унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідачем Управлінням «Служба у справах дітей» Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради скеровано до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому останній вважає її необґрунтованою і такою, що не підлягає до задоволення. Наголошує на тому, що суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального та процесуального права та ухвалив законне і справедливе судове рішення (Т.2, а.с.194-203).

Інший учасник справи не подав до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, визначеного в ухвалі про відкриття апеляційного провадження, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, позивача та його представника на підтримання поданої скарги, заперечення представників відповідачів, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як достовірно встановлено судом першої інстанції, розпорядженням Львівського міського голови № 548-К від 16.08.2018р. «Про переведення А.Бояківського» позивача переведено з 01.09.2018р. на рівнозначну посаду начальника відділу «Служба у справах дітей» Франківського району Управління «Служба у справах дітей» Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради (Т.1, а.с.18).

Наказом Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради № 69-р від 13.12.2018р. «Про проведення службового розслідування» з метою об`єктивної перевірки фактів та з`ясування всіх обставин щодо ситуації, яка склалася в родині Волкових та порушень чинного законодавства працівниками суб`єктів виявлення та організації соціального захисту дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, утворено комісію для проведення службового розслідування і розпочато службове розслідування відносно виконання посадових обов`язків працівниками суб`єктів виявлення та організації соціального захисту родини Волкових (Т.1, а.с.95-96).

Відповідно до наказу Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради № 74-р від 27.12.2018р. «Про продовження строку проведення службового розслідування» продовжено термін виконання п.2 наказу № 69-р від 13.12.2018р. «Про проведення службового розслідування» до 25.01.2019р. включно (Т.1, а.с.97).

25.01.2019 комісія склала Акт за результатами проведеного службового розслідування щодо розгляду питань, поширених у засобах масової інформації, стосовно ситуації, яка склалась в родині ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . (Т.1, а.с.101-113).

30.01.2019р. директор Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради прийняв наказ № 8-р «Про результати проведення службового розслідування» (Т.1, а.с.89-100).

На підставі цього наказу в.о. начальника Управління «Служба у справах дітей» Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради виніс наказ № 20-к 01.02.2019р. «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності (оголошення догани) А.Бояківського» (Т.1, а.с.51).

Приймаючи рішення по справі, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачами не допущено порушень закону під час прийняття спірних наказів, позивача підставно та обґрунтовано притягнуто до дисциплінарної відповідальності у формі догани.

За таких обставин правові підстави для задоволення заявленого позову є відсутніми.

Наведені висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідають нормам матеріального права і фактичним обставинам справи, з наступних підстав.

Предметом оскарження в розглядуваному випадку є правомірність притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, при цьому позивач вказує як на порушення відповідачами процедури проведення службового розслідування, оцінки наявних доказів, так і на безпідставність накладення на нього дисциплінарного стягнення через відсутність порушення ним своїх посадових обов`язків і трудової дисципліни.

У справах з приводу оскарження рішень про застосування дисциплінарного стягнення, суд повинен перевірити чи мали місце обставини, які слугували підставою для застосування стягнення, яким чином ці обставини підтверджені, чи наявна вина особи у вчиненні діяння, за яке застосовано стягнення, та чи відповідає обраний вид дисциплінарної відповідальності вчиненому проступку.

На підставі приписів ст.ст.2 і 3 Закону України № 2493-ІІІ від 07.06.2001р. «Про службу в органах місцевого самоврядування» позивач віднесений до посадових осіб місцевого самоврядування 9 рангу, оскільки обіймає посаду начальника відділу «Служба у справах дітей» Франківського району Управління «Служба у справах дітей» Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради.

Згідно з ч.3 ст.7 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» на посадових осіб місцевого самоврядування поширюється дія законодавства України про працю з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом.

За змістом ст.19 цього Закону особливості дисциплінарної відповідальності посадових осіб місцевого самоврядування визначаються в порядку, передбаченому законом.

У п.2 Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» встановлено, що дія Закону України «Про державну службу» поширюється на органи і посадових осіб місцевого самоврядування в частині, що не суперечить Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», цьому Закону та іншим законам України, що регулюють діяльність місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.1 і п.5 ч.2 ст.65 Закону України № 889-VIII від 10.12.2015p. «Про державну службу» підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто, протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Дисциплінарним проступком, зокрема, є невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень.

Частиною другою ст.74 вказаного Закону передбачено, що дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця.

За приписами ст.75 цього Закону перед накладенням дисциплінарного стягнення суб`єкт призначення повинен отримати від державного службовця, який притягається до дисциплінарної відповідальності, письмове пояснення. Відмова надати пояснення оформляється відповідним актом і підтверджується двома державними службовцями. Відмова надати пояснення не перешкоджає здійсненню дисциплінарного провадження та накладенню на державного службовця дисциплінарного стягнення.

Приписами ст.149 КЗпП закріплені правила про те, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення, а при обранні виду стягнення - враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Отже, підставою для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності є неналежне виконання службових обов`язків, порушення трудової дисципліни. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності достатньо, щоб був зафіксований сам факт порушення. Вид дисциплінарного стягнення визначається особою, яка вирішує питання щодо його накладення.

Як слідує з матеріалів справи, приводом для створення комісії з проведення розглядуваного службового розслідування були публікація 07.12.2018р. у соціальній мережі Facebook, репортажі та повідомлення у інших засобах масової інформації про сім`ю Волкових, які проживають за адресою: АДРЕСА_1 .

У поширеній інформації було детально висвітлено житлово-побутові умови, в яких проживала малолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1

Дитина проживала з матір`ю ОСОБА_5 та бабусею ОСОБА_6 , які за станом здоров`я практично позбавлені можливості самостійно пересуватись. Догляд за хворою матір`ю та бабусею здійснювала 9-ти річна ОСОБА_7 . Публікація інформації у соціальній мережі Facebook та засобах масової інформації викликали великий суспільний резонанс та обурення з боку громадськості з приводу бездіяльності соціальних служб м.Львова та ненадання ними допомоги сім`ї ОСОБА_8 .

17.08.2018р. до відділу у справах дітей Франківської адміністрації Львівської міської ради надійшов анонімний дзвінок, який повідомив, що за адресою: АДРЕСА_1 .проживає дівчинка, матір якої неналежним чином виконує батьківські обов`язки та зловживає алкоголем.

17.08.2018р. працівниками відділу у справах дітей Франківської районної адміністрації Львівської міської ради здійснено вихід за вказаною адресою. Двері працівникам не відчинили. Проте, інформація повідомлена телефоном була підтверджена сусідами.

При цьому, інформація про перебування малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у складних життєвих обставинах не була перевірена у порядку, встановленому чинним законодавством. Питання щодо постановки дитини на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, не вирішувалось.

05.09.2018р. працівниками відділу «Служба у справах дітей» Франківського району повторно здійснено візит за адресою: АДРЕСА_1 , та обстежено умови проживання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно з актом обстеження умов проживання, помешкання потребує прибирання та ремонту.

Після обстеження умов проживання інформація про сім`ю малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не була зібрана у спосіб, встановлений чинним законодавством, і, відповідно, питання щодо постановки її на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, не вирішувалось.

До обстеження умов проживання 17.08.2018р. та 05.09.2018р. працівники відділу соціальної роботи Франківського району Львівського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді не залучались.

Згідно з інформацією, наданою Управлінням соціального захисту населення Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, єдиним доходом сім`ї з трьох осіб був дохід в сумі 1626 грн. 82 коп. у місяць. Виплата ОСОБА_5 , як одинокій матері, була припинена 30.06.2018р., відновлена лише 01.11.2018р. у зв`язку з несвоєчасним поновленням документів. За цей період, за приблизними розрахунками відповідачів, ОСОБА_5 ймовірно не отримала 7776 грн.

Також ОСОБА_6 була 30.04.2018 р. знята з обліку осіб, які отримують житлову субсидію, у зв`язку з несвоєчасним поновленням документів. 10.12.2018р. у Франківському відділі соціального захисту населення управління соціального захисту населення департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради зареєстроване звернення ОСОБА_5 про призначення житлової субсидії, яке було прийнято начальником Франківського відділу соціального захисту населення під час відвідування останньої у лікарні. Самостійно звернутись у Франківський відділ соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради для поновлення виплат ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не могли, оскільки за станом здоров`я були фактично позбавлені можливості самостійно пересуватись.

В частині правомірності притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.4 Закону України «Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей» основними завданнями центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері усиновлення та захисту прав дітей, органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим у сфері сім`ї та дітей, служб у справах дітей є: координація зусиль центральних та місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності у вирішенні питань соціального захисту дітей та організації роботи із запобігання дитячій бездоглядності.

Згідно з ч.1 п.2 Порядку ведення службами у справах дітей обліку дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, затв. наказом Міністерства соціальної політики України № 27 від 20.01.2014р. «Про Порядок ведення службами у справах дітей обліку дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах», підставою для взяття дитини на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, є проживання в сім`ї, у якій батьки або особи, які їх замінюють, ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини, а саме: коли вони без поважних причин не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає або може вплинути на її фізичний розвиток, не створюють умов для отримання нею освіти.

Відповідно до п.3 цього Порядку виявлення дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, може здійснюватися за зверненням громадян.

Згаданим Порядком визначено порядок дій служби у справах дітей з метою перевірки повідомлень щодо дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах.

Зокрема, пунктом 4 вказаного Порядку встановлено, що отримана інформація про дитину, яка перебуває у складних життєвих обставинах, та достовірність підстав для взяття її на облік, за винятком документально засвідчених відомостей, які надійшли від органів внутрішніх справ, територіальних органів Державної пенітенціарної служби України, прокуратури та судів, перевіряються відповідною службою у справах дітей шляхом:

1) обстеження умов проживання дитини (у разі проживання дитини в закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - його відвідання), під час якого особлива увага приділяється умовам проживання, виховання та розвитку дитини, ставленню до неї батьків або осіб, які їх замінюють, та найближчого соціального оточення дитини.

Для обстеження умов проживання дитини служба у справах дітей протягом трьох робочих днів залучає центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, а в разі скоєння фізичного, психологічного, сексуального, економічного насильства над дитиною, жорстокого поводження з нею або існування реальної загрози його вчинення - невідкладно (протягом доби), для здійснення екстреного втручання в ситуацію.

3) збору додаткової інформації (за необхідності) із зверненням до:

органів внутрішніх справ (у разі скоєння фізичного, психологічного, сексуального, економічного насильства над дитиною, жорстокого поводження з нею або існування реальної загрози його вчинення інформування даного органу протягом одного робочого дня є обов`язковим);

органів освіти і науки, охорони здоров`я, соціального захисту населення, територіальних органів Державної пенітенціарної служби України;

інших структурних підрозділів місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, громадських організацій, житлово-експлуатаційних управлінь тощо.

Таким чином, інформація щодо перебування малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у складних життєвих обставинах не була перевірена встановленому порядку, зокрема:

обстеження умов проживання дитини 17.08.2018р. здійснено з порушенням вимог ч.1 п.4 вищевказаного Порядку, оскільки до обстеження не було залучено центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді;

незважаючи на те, що відомості про перебування дитини в складних життєвих обставинах (мати дитини зловживає алкоголем та неналежним чином виконує батьківські обов`язки), які були повідомлені у телефонному режимі 17.08.2018р., підтверджені сусідами сім`ї Волкових, не була проведена робота щодо збору додаткової інформації про сім`ю у порядку, встановленому п.3 ч.4 зазначеного Порядку.

З огляду на викладене, перевірка інформації про перебування дитини у складних життєвих обставинах не була проведена у спосіб та в порядку, встановленому законом, через що не здійснено відповідну оцінку підстав для постановки дитини на облік дітей, які опинились у складній життєвих обставинах.

Відповідно до положень п.п.2.1, 2.10 посадової інструкції начальника відділу «Служба у справах дітей» Франківського району управління «Служба у справах дітей» Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, затв. 03.09.2018р., начальник відділу: здійснює керівництво діяльності відділу; організовує роботу відділу щодо його ефективної взаємодії із структурними підрозділами, іншими виконавчими органами ради, державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності з питань, що стосуються діяльності відділу.

Згідно з п.п.3.2, 3.3 цієї посадової інструкції начальник відділу має право: отримувати і використовувати в роботі документи, довідки, інші матеріали, необхідні для службових обов`язків; залучати фахівців органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій (за погодженнями з їх керівниками) для розгляду питань, що належать до його компетенції.

12.12.2018р. відділом «Служба у справах дітей» Франківського району Управління «Служба у справах дітей» Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради скеровано лист № 4-2608-589 до Управління «Служба у справах дітей» Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради щодо постановки на облік дитини, яка опинилась у складних життєвих обставинах - малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (Т.1, а.с.168).

Згідно з п.5 Порядку ведення службами у справах дітей обліку дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, затв. наказом Міністерства соціальної політики України № 27 від 20.01.2014р., наказ про постановку дитини на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, видається службою у справах дітей у разі підтвердження інформації про дитину, яка підлягає обліку, протягом місяця після виявлення дитини, яка перебуває у складних життєвих обставинах, з підстав: проживання в сім`ї, у якій батьки або особи, які їх замінюють, ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини; систематичного самовільного залишення дитиною місця постійного проживання.

Разом з тим, питання постановки дитини на облік дітей, які опинилися у складних життєвих обставинах, було порушено лише 12.12.2018р., тобто, через 4 місяці з моменту надходження першого повідомлення про сім`ю та через 3 місяці з часу обстеження умов проживання.

Малолітня ОСОБА_4 була поставлена на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, лише 22.12.2018р. у зв`язку з порушенням позивачем вимог Порядку взаємодії органів державної влади, органів місцевого самоврядування, закладів та установ під час забезпечення соціального захисту дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у тому числі таких, що можуть загрожувати їх життю та здоров`ю, затв. постановою КМ України № 800 від 03.10.2018р. «Деякі питання соціального захисту дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у тому числі таких, що можуть загрожувати їх життю та здоров`ю» (Т.1, а.с.163).

Згідно з абз.2 ч.5 вказаного Порядку факт перебування дитини в складних життєвих обставинах установлюється за результатами оцінки потреб дитини у разі виявлення умов чи обставин, що негативно впливають на життя, стан здоров`я, розвиток дитини та призводять до неналежного рівня задоволення її індивідуальних потреб відповідно до віку, статі, стану здоров`я, інвалідності, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності.

До листа № 4-2608-589 від 12.12.2018р. позивачем не долучено Акту оцінки потреб малолітньої ОСОБА_4 , складений фахівцями Львівського міського центру соціальних служб для сім`ї дітей та молоді.

Такий Акт був наданий лише 22.12.2018р. (датований 22.12.2018р.), тобто, на дев`ятий день після скерування листа про постановку дитини на облік (Т.1, а.с.164-167).

Звідси, питання щодо постановки дитини на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, позивачем вирішувалось з порушенням вимог викладеного Порядку.

Відповідно до п.п.4.1, 4.2 посадової інструкції начальник відділу у справах дітей несе персональну відповідальність за: неякісне та несвоєчасне виконання посадових завдань та обов`язків, бездіяльність або невикористання наданих йому прав.

Звідси, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що матеріали справи містять достовірні докази порушення позивачем вимог п.2 ч.1 ст.4 Закону України «Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей», ч.1 п.2 Порядку ведення службами у справах дітей обліку дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, затв. наказом Міністерства соціальної політики України № 27 від 20.01.2014р. «Про Порядок ведення службами у справах дітей обліку дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах», п.п.2.1, 2.2, 2.10, 3.2, 3.3 посадової інструкції.

Водночас, допущені зі сторони позивача порушення описані в Акті від 25.01.2019р. за результатами проведеного службового розслідування, щодо розгляду питань, поширених у засобах масової інформації стосовно ситуації, яка склалась в родині ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Виносячи спірний наказ № 20-к від 01.02.2019р., відповідач покликався як на підставу його винесення, зокрема, на Акт від 25.01.2019р. за результатами проведеного службового розслідування, наказ Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради № 8-р від 30.01.2019р. «Про результати проведення службового розслідування», в яких чітко та однозначно висвітлені порушення, які були допущені позивачем.

Звідси, спірний наказ № 20-к від 01.02.2019р. дає можливість визначити підстави притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, встановити чітке формулювання суті та обставин допущеного порушення.

Щодо доводів про допущені процедурні порушення під час притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з п.1 Порядку проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та осіб, які для цілей Закону України «Про запобігання корупції» прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затв. постановою КМ України № 950 від 13.06.2000р., стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та осіб, які для цілей Закону України «Про запобігання корупції» прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, може бути проведено службове розслідування:

у разі невиконання або неналежного виконання ними службових обов`язків, перевищення своїх повноважень, що призвело до людських жертв або заподіяло значну матеріальну чи моральну шкоду громадянинові, державі, підприємству, установі, організації чи об`єднанню громадян;

у разі недодержання посадовими особами місцевого самоврядування законодавства про службу в органах місцевого самоврядування, антикорупційного законодавства;

на вимогу особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, або особи, яка для цілей Закону прирівнюється до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, з метою зняття безпідставних, на її думку, звинувачень або підозри;

з метою виявлення причин та умов, що призвели до вчинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення чи невиконання вимог Закону в інший спосіб, за поданням спеціально уповноваженого суб`єкта у сфері протидії корупції або приписом Національного агентства з питань запобігання корупції (далі - Національне агентство) за рішенням керівника органу, підприємства, установи, організації, в якому працює особа, стосовно якої пропонується проведення службового розслідування, а у разі його відсутності - особи, яка виконує його обов`язки (далі - керівник органу).

Аналіз змісту наказу директора Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради № 69-р від 13.12.2018р. «Про проведення службового розслідування» свідчить про те, що в ньому висвітлені підстави для проведення службового розслідування.

Зокрема, згідно з п.2 цього наказу службове розслідування проводилось відносно виконання посадових обов`язків працівниками суб`єктів виявлення та організації соціального захисту родини Волкових, що відповідає абз.1 п.1 цього Порядку (Т.1, а.с.95-96).

Виходячи з положень п.4 ч.3 Порядку взаємодії органів державної влади, органів місцевого самоврядування, закладів та установ під час забезпечення соціального захисту дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у тому числі таких, що можуть загрожувати їх життю та здоров`ю, затв. постановою КМ України № 800 від 03.10.2018р. «Деякі питання соціального захисту дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у тому числі таких, що можуть загрожувати їх життю та здоров`ю», працівники відділу «Служба у справах дітей» Франківського району Управління «Служба у справах дітей» Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради є суб`єктами виявлення та/або організації соціального захисту дітей.

Згідно з Актом за результатами проведеного службового розслідування, щодо розгляду питань, поширених у засобах масової інформації стосовно ситуації, яка склалась в родині ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на засіданні комісії 09.01.2019р. ОСОБА_1 повідомив, що з сім`єю Волкових працював особисто та залучав до роботи ОСОБА_9 .

З огляду на викладене, позивач повинен був усвідомлювати те, що службове розслідування проводилось щодо усіх працівників суб`єктів виявлення та/або організації соціального захисту дітей, які входять до структури Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради.

Також наявне в справі листування позивача з Управлінням «Служба у справах дітей» містило конкретне посилання на причини витребування пояснень - проведення службового розслідування (Т.1, а.с.22, зворот а.с.27).

Згідно з п.3.2.6 Положення про управління «Служба у справах дітей» департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, затвердженого рішенням Виконавчого комітету Львівської міської ради № 644 від 15.06.2018р., відділ «Служба у справах дітей» Франківського району є структурним підрозділом Управління «Служба у справах дітей» Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради (Т.1, а.с.14-17).

Відповідно до Положення про Департамент гуманітарної політики Львівської міської ради, затв. рішенням № 978 від 01.11.2016р., до складу Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради входять такі структурні підрозділи: 3.2.1. Відділ професійної освіти. 3.3. У підпорядкуванні департаменту є такі виконавчі органи: 3.3.1. Управління освіти. 3.3.2. Управління охорони здоров`я. 3.3.3. Управління молодіжної політики. 3.3.4. Управління спорту. 3.3.5. Управління соціального захисту.3.3.6. Управління «Служба у справах дітей» (Т.1, а.с.116-118).

Згідно з п.1.2 Положенням про управління «Служба у справах дітей» Франківського району Управління «Служба у справах дітей» Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, управління є підзвітним і підконтрольним міській раді, виконавчому комітету міської ради, Львівському міському голові, заступнику міського голови з гуманітарних питань і підпорядкованим директору департаменту гуманітарної політики.

Оскільки Управління «Служба у справах дітей» входить до складу Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, тому директор цього департаменту вправі прийняти наказ про проведення службового розслідування.

Окрім цього, станом на 17.12.2018р. все листування з відділу «Служба у справах дітей» Франківського району з Управлінням «Служба у справах дітей» Департаменту гуманітарної політики проводилось з використанням електронної поштової скриньки .

17.12.2018р. зареєстрований у системі електронного документообігу «ALFRESKO» лист № 4-2608-609, що був доступним в особистому кабінеті апелянта у цій системі. Зазначені обставини підтверджуються скріншотами з електронної системи документообігу «ALFRESKO», листом ЛКП «Міський центр інформаційних технологій» № 4-0406-226 від 29.08.2019р. (Т.1, а.с.154-157, 158-162).

Згідно з п.7 Порядку проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та осіб, які для цілей Закону України «Про запобігання корупції» прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затв. постановою КМ України № 950 від 13.06.2000р., особа, уповноважена на виконання функцій держави або органів місцевого самоврядування, стосовно якої проводиться службове розслідування, має право:

отримувати інформацію про підстави проведення такого розслідування;

надавати усні або письмові пояснення, робити заяви, подавати документи, які мають значення для проведення службового розслідування;

звертатися з клопотанням про опитування інших осіб, яким відомі обставини, що досліджуються під час проведення службового розслідування, а також про залучення до матеріалів розслідування додаткових документів, видань, інших матеріальних носіїв інформації стосовно предмета службового розслідування;

подавати у письмовій формі зауваження щодо проведення службового розслідування, дій або бездіяльності осіб, які його проводять;

звертатися з обґрунтованим клопотанням у письмовій формі до керівника органу державної влади, який приймає рішення щодо складу комісії з проведення службового розслідування, про виведення з її складу осіб, які особисто заінтересовані в результатах такого розслідування. Про прийняте за результатами розгляду клопотання рішення письмово повідомляється особа, уповноважена на виконання функцій держави або органів місцевого самоврядування.

Виходячи з наведеного, апелянт мав право на отримання інформації щодо проведеного розслідування, однак з такими вимогами не звертався до осіб, які проводили таке розслідування.

Натомість, зазначеним Порядком не покладено на керівника органу, який прийняв рішення про проведення службового розслідування, обов`язку щодо інформування особи, стосовно якої проводиться розслідування.

Під час проведення службового розслідування апелянт надавав письмові та усні пояснення комісії, ознайомився з Актом за результатами проведеного службового розслідування.

30.01.2019р. в.о.начальника Управління «Служба у справах дітей» Департаменту гуманітарної політики скерував позивачу лист № 4-2608-219 (Т.1, а.с.48) з проханням надати до 18 год. 00 хв. 31.01.2019р. письмові пояснення або письмову відмову від надання письмових пояснень, щодо виконання ним своїх службових обов`язків відносно розгляду питань, поширених у засобах масової інформації стосовно ситуації, яка склалась у родині ОСОБА_4

31.01.2019р. позивач звернувся до в.о.начальника Управління «Служба у справах дітей» Департаменту гуманітарної політики із листом, в якому просив конкретизувати, з приводу виконання яких саме службових обов`язків, відносно розгляду яких саме питань, поширених у яких саме засобах масової інформації, стосовно якої ситуації у родині ОСОБА_4 ним мають бути надані пояснення (Т.1, зворот а.с.48).

Позивач необґрунтовано покликався на необхідність конкретизації обставини, оскільки він раніше вже надавав як письмові, так і усні пояснення (25.01.2019р.) комісії при проведенні службового розслідування та ознайомився з Актом за результатами проведеного службового розслідування, щодо розгляду питань, поширених у засобах масової інформації стосовно ситуації, яка склалась в родині ОСОБА_4 (Т.1, а.с.101-114, 153, 217-218, 219-220).

Звідси, апелянту двічі надавалася можливість надати письмові пояснення.

01.02.2019р. в.о.начальника управління В . Фридрак прибув у службовий кабінет позивача та зажадав від нього пояснень з приводу обставин, викладених в Акті за результатами проведеного службового розслідування, щодо розгляду питань, поширених у засобах масової інформації стосовно ситуації, яка склалась в родині ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апелянт відмовився надавати такі пояснення.

Цього ж дня працівниками Управління «Служба у справах дітей» Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради складено Акт про відмову від надання ОСОБА_1 письмових пояснень. Вказаний Акт складено у присутності апелянта та зачитаний йому (Т.1, а.с.152).

Долучені до справи фотоматеріали підтверджують стан помешкання родини Волкових станом на 07.12.2018р., а їх зміст засвідчує крайню необхідність вжиття зі сторони відповідних соціальних служб дієвих заходів для соціального захисту цієї родини (Т.1, а.с.171).

Про факт ігнорування запитів позивача щодо опитування третіх осіб під час проведення службового розслідування вказано апелянтом у запереченнях до Акту проведеного службового розслідування. Разом з тим, без висвітлення прізвищ таких осіб та обставин, які вони можуть пояснити, заявлене клопотання носить загальний і невизначений характер.

Принципове значення по справі має факт ознайомлення позивача з його посадовою інструкцією, яка затверджена начальником Управління «Служба у справах дітей» Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради 03.09.2018р. (Т.1, а.с.146-147).

Наведена обставина стверджується особистим підписом позивача, однак останній дату ознайомлення не зазначив, при цьому будь-яких доводів про несвоєчасне ознайомлення і причини такого ознайомлення з цією інструкцією ОСОБА_1 не навів.

Колегія суддів вважає, що решта наведених обставин, про які наголошує апелянт, не впливають на оцінку виявлених порушень.

Оцінюючи наведені сторонами доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи позивача, наведені в позовній заяві, були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.

Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Інші зазначені в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції не встановив неправильного застосування норм матеріального права, порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення і погоджується з висновками суду першої інстанції у справі, якими доводи позивача відхилені.

Окрім того, обґрунтування апеляційної скарги відповідача зводяться виключно до непогодження з оцінкою, наданою судом першої інстанції, повно і всебічно встановленим обставинам справи, при цьому порушень норм процесуального права, які б вплинули або змінили цю оцінку, не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов послідового та обґрунтованого висновку про те, що оскаржувані накази щодо проведення службового розслідування та про накладення дисциплінарного стягнення прийняті відповідачем із дотриманням вимог чинного законодавства.

Із урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до переконливого висновку про те, що заявлений позов є безпідставним та необґрунтованим, а тому не підлягає до задоволення, з вищевикладених мотивів.

За правилами ст.139 КАС України підстав для розподілу судових витрат у цій справі немає.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування останнього колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.139, ч.3 ст.243, ст.310, п.1 ч.1 ст.315, ст.316, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04.12.2019р. в адміністративній справі № 1.380.2019.001300 залишити без задоволення, а вказане рішення суду - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку лише у випадках, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення; у випадку оголошення судом апеляційної інстанції лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. М. Шавель
судді В. З. Улицький
О. І. Довга
Дата складення повного судового рішення: 03.03.2020р.