Справа № 420/6377/19
Суддя: Єфіменко К.С.
Дата ухвалення: 2020-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6377/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Єфіменка К.С. при секретарі Кузьменко Е.Х., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції в Одеській області (вул..Єврейська,12, м.Одеса, 65059), за участю третьої особи Національної поліції України (вул.Богомольца,10, м.Київ, 01601) про визнання рішенняГоловного управління Національної поліції в Одеській області №9/148/зі від 12.08.2019 року, №14/84/зі від 30.08.2019 року протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції в Одеській області (вул..Єврейська,12, м.Одеса, 65059), за участю третьої особи Національної поліції України (вул.Богомольца,10, м.Київ, 01601) про визнання рішенняГоловного управління Національної поліції в Одеській області №9/148/зі від 12.08.2019 року, №14/84/зі від 30.08.2019 року протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, в обґрунтування якого зазначено наступне.

Згідно рішення суду №1540/3745/18 від 06 лютого 2019 року, яке набрало законної сили визнано противоправною бездіяльність керівництва Головного управління національної поліції в Одеській областьта відповідачів по справі зобовязано розглянуто повторно заяви.

22 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до керівництва ГУНП в Одеській області щодо виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із звільненням з поліції та встановленням групи інвалідності із додатком документів,у відповідності до наказу МВС №4, яким затверджено порядок.

Зазначений рапорт-заяву зареєстровано до Головного управління національної поліції в Одеській області за вхідним № П-1956 від 22 лютого 2019 року, про що свідчить відмітка відповідальної особи та відбиток печатки.

За результатами розгляду вищезазначеної заяви-рапорту, позивач отримав від 29 березня 2019 року за №14/П-114 відповідь слідуючого змісту: « Повідомляємо, що відповідно до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського,затвердженого наказом МВС України від 11.01.2016 №4 (далі- Порядок), Ваша заява про призначення допомоги у зв`язку із встановленням З групи інвалідності, буде розглянута, та прийняте відповідне рішення.

Щодо виплати допомоги в разі встановлення 2 групи інвалідності, Вам необхідно надати іншу заяву із додаванням документів зазначених у вищевказаному Порядку, у звязку з чим повертаємо наступні документи:-копію довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісіїN9309849(2арк);-оригінал довідки про результати у застрахованої особи втрати працездатності у відсотках №127739(І арк);-копію рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі №№1540/3745/18(9аук) +2 арк; -копію пенсійного посвідчення/1 арк); - копію витягу із наказу/1 арк); -копію картки реквізитів (1 арк); Додаток: на 15 арк/закреслено 17 підпис нерозбірливо). З повагою начальник Голубенко Д.І.»

На виконання вищевказаної відповіді ОСОБА_1 , 12 червня 2019 року позивач звернувся із заявою до керівництва ГУНП в Одеській області щодо виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із звільненням з поліції та встановленням 2 групи інвалідності із додатком документів,у відповідності до наказу МВС №4, яким затверджено порядок.

Зазначений рапорт-заяву зареєстровано до Головного управління національної поліції в Одеській області за вхідним № П-5616 від 12 червня 2019 року, про що свідчить відмітка відповідальної особи та відбиток печатки.

За результатами розгляду вищезазначеної заяви-рапорту, позивач отримав слідуючі від посадових осіб Головного управління Поліції в Одеській області відповіді: а саме: від 12 серпня 2019 року за №9/148 зі за підписом начальника управління кадрового забезпечення полковника поліції О. М. Перчик, відповідь слідуючого змісту: від 12 серпня 2019 року за №9/148 зі за підписом начальника управління кадрового забезпечення полковника поліції О.М.Перчик, відповідь слідуючого змісту: Ураховуючивищевикладене, підстави для виплати Вам одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, у зв`язку із встановленням 2 групи інвалідності, відсутні»;

Від 30 серпня 2019 року за №14/84/зі за підписом начальника Головного управління Національної поліції полковника поліції О. В. Б ех, відповідь слідуючого змісту: абзац 2, аркуш 1 «У звязку з тим,що Вас звільнено з поліції 31.03.2016 року, а 2 групу інвалідності встановлено 02.08.2017року, прийнято рішення відмовити Вам у призначенні допомоги, у зв`язку із відсутністю підстав.»;- від 02 вересня 2019 року за №14/П-357 за підписом начальника управління фінансового за забезпечення та бухгалтерського обліку Головного управління Національної поліції Голубенко Д.І., відповідь слідуючого змісту: «Як Вам повідомлялося раніше надані Вами документи пропризначення одноразової грошової допомоги в разі інвалідності поліцейського не відповідають вимогам чинного законодавства. Для отримання документів Вам необхідно звернутися до УФЗБО ГУНП в Одеській області за адресо :м. Одеса,вул. Жуковського №42.

Вважаючи, що дії посадових осіб Головного Управління Національної Поліції України в Одеській області, а саме: начальника управління кадрового забезпечення полковника поліції О.М.Перчика, начальника Головного управління Національної поліції в Одеській області полковника поліції О.В.Бех є противоправними,незаконними,прийняттими з перевищенням владних повноважень, не відповідають Конституції України, Закону України « Про Національну Поліцію України», відомчим нормативно-правовим правовим актам Міністерства Внутрішніх Справ України, позивач звернувся з даною позовною заявою.

Від Головного управління Національної поліції в Одеській області за вх.№45006 29.11.2019 року надійшов відзив на позовну заяву відповідно до якого вважає позов необгрунтованим, безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню в повному обсязі. Також зазначено, що позивач звернувся до відповідача з рапортом вже після змін внесених до п. 8 розділу IV Порядку N 4 наказом Міністерства внутрішніх справ України N 249 від 05.04.2019 року.

За таких обставин, вважає, що до спірних правовідносин мають бути застосовані приписи п. 8 розділу IV Порядку N 4 в редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України №249 від 05.04.2019 року.

Враховуючи приписи п. 8 розділу IV Порядку N 4 (в редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України N 249 від 05.04.2019 року), ГУНП в Одеській області обґрунтовано дійшло висновку про відсутність у позивача права на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, з огляду на те, що позивачу під час первинного медичного огляду за рішенням МСЕК встановлено не тільки ступінь втрати працездатності, а і групу інвалідності. Тоді як, вказаною нормою встановлено, що під час первинного огляду рішенням МСЕК має бути встановлено тільки ступінь втрати працездатності без установлення інвалідності взагалі. Про це і було повідомлено позивачу листом від 12.08.2019 (№ 9/148зі) за підписом начальника управління кадрового забезпечення.

Окрім того, висновком від 23.07.2019 ОСОБА_1 було відмовленоу призначенні одноразової грошової допомоги.

Таким чином, ГУНП в Одеській області діяло виключно в межахзаконодавства, без порушення прав та інтересів позивача.

Від третьої особи надійшли письмові пояснення за вх.№45012/19 від 29.11.2019 року відповідно до яких представник Національної поліції України заперечував проти задоволення позовних з тих самих підстав що і представник ГУНП в Одеській області.

Позивачем було подано відповідь на пояснення третьої особи за вх№46624/19 від 09.12.2019 року та відповідь на відзив за вх.№46625/19 від 09.12.2019 року.

Ухвалою суду від 04.11.2019 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , справу визначено розглядати у загальному позовному провадженні.

У судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги, надали пояснення аналогічні, пред`явленому позову, просили його задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти позовних вимог, надав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просили відмовити у задоволені позову.

Представник третьої особи у судовому засіданні заперечував проти позовних вимог, з підстав викладених у письмових поясненнях

Вислухвши пояснення позивача, представника позивача, передставника відповідача та представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст. 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов наступного.

Як встановлено судом, наказом ГУ Національної поліції в Одеській області №125 о/с від 23 березня 2016 року ОСОБА_1 на підставі його рапорту від 21.03.2016 року, подання начальника управління превентивної діяльності ГУНП в Одеській області від 21.03.2016 року та свідоцтва про хворобу №61/2 від 21.03.2016 року, виданого ВЛК ДУ ТМО МВС України по Одеській області з 31 березня 2016 року було звільнено зі служби за п.2 ч. 1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (через хворобу) із зазначенням «Захворювання, так повязане з проходженням служби в органах внутрішніх справі. Не придатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час. Не придатний до служби в поліції.».

За результатами огляду медико-соціальною експертною комісією, ОСОБА_1 , 03 серпня 2016 року встановлено інвалідність III групи, строком до 01 вересня 2017 року, з втратою професійної працездатності 50% , причиною якої є захворювання пов`язане з проходженням служби в поліції, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями: довідки МСЕК № 803482 від 03 серпня 2016 року, копією довідки серії № НОМЕР_1 від 03 серпня 2016 року про визначення у застрахованої результати в особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках 50%, із визначенням дати встановлення страхового випадку -21 березня 2016 року, із втратою професійної працездатності 50%, причиною якої є захворювання пов`язане з проходженням служби в поліції, копією свідоцтва про хворобу №61/2 від 21.03.2016 року.

В подальшому, за результатами повторного, чергового огляду медико- соціальною експертною комісією ОСОБА_1 02 серпня 2017 року встановлено Інвалідність II групи строком до 01 вересня 2019 року, що підтверджується наявними в матеріалах справи: копіями довідки МСЕК № 309849 від 02 серпня 2017 року,

Згідно направлення від 04 січня 2018 року за вих.№9/102 виданного управлінням кадрового забезпечення ГУНП в Одеській області ОСОБА_1 за бажанням, після встановлення другої групи інвалідності додатково оглянутий медико-соціальною експертною комісією та йому додатково визначено у відсотках 20 (двадцять) % ступеня втрати професійної працездатності до попередніх, із втратою професійної працездатності 20%, причиною якої є захворювання пов`язане з проходженням служби в поліції, що підтверджується копією довідки про результати визначення узастрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності серії №127739 від 09 січня 2018 року, з визначеною датою встановлення страхового випадку- 04 січня 2018 року.

Відповідно до матеріалів справи позивач звернувся 13.09.2017 року до ГУНП в Одеській області із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у разі втрати працездатності із додатком документів.

На зазначену заяву ОСОБА_1 отримав відповідь від 26 вересня 2017 року за вих. №14-1-П-846 із повідомленням про те, що його заява розглянута, порядок та умови подання документів для виплати одноразової грошової допомоги в разі встановлення інвалідності визначено наказом МВС від 11.01.2016 року №4 « Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі(смерті) чи втрати працездатності поліцейського " із роз`ясненнням порядку подачі документів до фінансового підрозділу.

На виконання вищевказаної відповіді керівництва ГУНП в Одеській області, ОСОБА_1 від 29 вересня 2017 року за вх. П-12394 подав заяву щодо виплати одноразової грошової допомоги у звязску із звільненням з поліції та встановленням групи інвалідності із додатком документів.

Під час розгляду вищеозначеної заяви, керівництвом ГУНП в Одеській області встановлено, що ОСОБА_1 первинно встановлена 3 група інвалідності, що підтверджується довідки МСЕК № 803482 від 03 серпня 2016 року, копією довідки серії № НОМЕР_1 від 03 серпня 2016 року про визначення у застрахованої результати в особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках 50%, із визначенням дати встановлення страхового випадку -21 березня 2016 року, із втратою професійної працездатності 50%, причиною якої є захворювання пов`язане з проходженням служби в поліції, копією свідоцтва про хворобу №61/2 від 21.03.2016 року, а від 02 серпня 2017 року встановлено інвалідність її групи строком до 01 вересня 2019 року, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями довідки МСЕК № 309849 від 02 серпня 2017 року, однак не визначено відсоток втрати працездатності у звязску із встановленням 2 групи інвалідності.

На підставі цього, керівництвом управління кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції в Одеської області від 04 січня 2018 року за вих.№9/102 до Комунальної установи « Одеський обласний центр медико соціальної експертизи» направлено ОСОБА_1 , за власним бажанням, для визначення ступеню втрати працездатності.

В подальшому, ОСОБА_1 оглянутий медико-соціальною експертною комісією від 04 січня 2018 року та визначено у відсотках 20 (двадцять)% ступеня втрати професійної працездатності до попередніх, із втратою професійної працездатності 20%, причиною якої є захворювання пов`язане з проходженням служби в поліції, що підтверджується копією довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності серії №127739 від 09 січня 2018 року, з визначеною датою встановлення страхового випадку- 04 січня 2018 року (акт огляду МСЕК №91).

11 січня 2018 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до Голови Одеської обласної медико-соціальної комісії №1 ( вх. П-229 від 13.04.2018 року із відміткою КУ «Одеський обласний центр медико-соціальної експертизи ») щодо видачі копії (дубліката) довідки серії 10 ААА №127171 від 03 серпня 2016 року про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках 50%, причиною якої є захворювання пов`язане з проходженням служби в поліції для надання страхувальнику та вирішення питання щодо отримання страхових виплат.

За результатами розгляду вищеозначеної заяви ОСОБА_1 до Голови Одеської обласної медико-соціальної комісії №1,позивач отримав копію довідки серії 10 ААА №127171.

20.06.2018року за вих.№9/3737 керівництво ГУНП в Одеській області направило Плахотнюку В.О. відповідь щодо розгляду заяви про виплату одноразової грошової допомоги, яким повернуло матеріали.

В обґрунтування відмови ГУНП в Одеській області зазначено відсутність підстав для задоволення заяви так мотивуючи тим, що позивач не надав оригінал довідки серії 10 ААА№127739. який видається страхувальнику.

22 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до керівництва ГУНП в Одеській області щодо виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із звільненням з поліції та встановленням групи інвалідності із додатком документів,у відповідності до наказу МВС №4, яким затверджено порядок.

За результатами розгляду вищезазначеної заяви- рапорту, позивач отримав від 29 березня 2019 року за №14/11 114 відповідь, згідно якої: « Повідомляємо, що відповідно до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського,затвердженого наказом МВС України від 11.01.2016 №4 (далі- Порядок), Ваша заява про призначення допомоги у зв язку із встановленням З групи інвалідності, буде розглянута, та прийняте відповідне рішення.

Щодо виплати допомоги в разі встановлення 2 групи інвалідності, Вам необхідно надати іншу заяву із додаванням документів. зазначених у вищевказаному Порядку, у звязку з чим повертаємо наступні документи:-копію довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії М309849(2арк);-оригінал довідки про результати у застрахованої особи втрати працездатності у відсотках №27739(1арк);-копію рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі№№540/3745/18(9арк) +2 арк; -копію пенсійного посвідчення (І арк); - копію витягу із наказу(І арк); -копію картки реквізитів (1 арк); Додаток: на 15 арк.»

На виконання вищевказаної відповіді ОСОБА_1 12 червня 2019 року звернувся із заявою до керівництва ГУНП в Одеській області щодо виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із звільненням з поліції та встановленням 2 групи інвалідності із додатком документів,у відповідності до наказу МВС №4, яким затверджено порядок.

За результатами розгляду вищезазначеної заяви-папорту, позивач отримав відповіді, а саме: від 12 серпня 2019 року за №9/148 зі за підписом начальника управління кадрового забезпечення полковника поліції О.М.Перчик, відповідь слідуючого змісту (дослівно): від 12 серпня 2019 року за №9/148 зі за підписом начальника управління кадрового забезпечення полковника поліції О.М.Перчик, відповідь слідуючого змісту (дослівно). Ураховуючи вищевикладене, підстави для виплати Вам одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, у зв`язку із встановленням 2 групи інвалідності, відсутні»;

Від 30 серпня 2019 року за №14/84/зі за підписом начальника Головного управління Національної поліції полковника поліції О. В. Бех, відповідь слідуючого змісту (дослівно): абзац 2, аркуш 1 «У звязку з тим,що Вас звільнено з поліції 31.03.2016 року, а 2 групу інвалідност встановлено 02.08.2017року, прийнято рішення відмовити Вам у призначенні допомоги, у зв`язку із відсутністю підстав.»;

- від 02 вересня 2019 року за №14/П-357 за підписом начальника управління фінансового за забезпечення та бухгалтерського обліку Головного управління Національної поліції Голубенко Д.І., відповідь слідуючого змісту (дослівно): «Як Вам повідомлялося раніше надані Вами документи про

призначення одноразової грошової допомоги в разі інвалідності поліцейського не відповідають вимогам чинного законодавства. Для отримання документів Вам необхідно звернутися до УФЗБО ГУНП в Одеській області за адресо:м. Одеса,вул. Жуковського №42.

Не погоджуючись з таким висновком, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наказом МВС України №4 від 11.01.2016 затверджено Порядок та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (далі - Порядок №4), який зареєстрований в Міністерстві юстиції України від 29.01.2016 за №163/28293, та набрав чинності з 29.02.2016.

Порядком №4 визначено механізм та умови виплати одноразової грошової допомоги поліцейському, право на яку встановлено спеціальним законом, що регулює відповідну сферу діяльності, тобто Законом України "Про Національну поліцію".

Порядок призначення та отримання поліцейськими одноразової грошової допомоги, розміри та підстави, за яких призначення та виплата допомоги не здійснюється, регулюються положеннями статей 97-101 Закону України від 02.07.2015 № 580-VIII "Про національну поліцію" (далі - Закон № 580-VIII) та реалізуються в порядку та на умовах визначених Порядком № 4.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.97 Закону № 580-VIII одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі визначення поліцейському інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті.

Підпунктом б п.3 ч.1 ст.99 Закону № 580-УІІІ визначено, що розміри одноразової грошової допомоги поліцейським, а в разі їх загибелі (смерті) - особам, які за цим Законом мають право на її отримання, визначаються виходячи з розміру прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату визначення поліцейському внаслідок причин, зазначених у пункті 3, інвалідності II групи - 300 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату.

Відповідно до ч.1 ст.101 Закону №580-VIIІ призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність, часткова втрата працездатності без визначення інвалідності поліцейського є наслідком:а) учинення ним діяння, яке є кримінальним або адміністративним правопорушенням;б) учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння;в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, який доведений судом);г) подання особою свідомо неправдивої інформації про призначення і виплату одноразової грошової допомоги.

Згідно з п.8 Розділу 4 Порядку №4 (в редакції до 14.05.2019) було визначено, якщо поліцейському протягом двох років після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Водночас з 14.05.2019 до Порядку №4 було внесено зміни, зокрема п.8 Розділу 4 в редакції від 14.05.2019 визначено, що якщо поліцейському після встановлення ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

У зв`язку зі зміною групи інвалідності позивач звернувся до відповідача з заявою на отримання одноразової грошової допомоги у більшому розмірі, Відповідач відмовляючи у доплаті у зв`язку зі зміною групи інвалідності вказує, що відповідними змінами встановлено обмеження у праві особи на отримання одноразової грошової допомоги у більшому розмірі. Зокрема, внесеними змінами у Порядок №4 виключено можливість отримання особою одноразової грошової допомоги у більшому розмірі у разі зміни саме інвалідності.

Таким чином, зі змісту тверджень відповідача випливає, що внесеними змінами звужено право саме осіб з попередньо встановленою інвалідністю на отримання одноразової допомоги в більшому розмірі.

На противагу особам з певним відсотком втрати працездатності Порядком №4 передбачено виплату допомоги у більшому розмірі.

Аналіз тлумачення відповідачем норм дозволяє зробити висновок про наявність певних ознак дискримінації з боку держави відносно осіб, що попередньо отримали інвалідність.

Вирішуючи спір по суті, суд ураховує, що згідно з ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, статтею 2 та частиною 4 статті 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Пічкур проти України», зазначив, зокрема, що користування правами та свободами, визнаними в Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження, або за іншою ознакою.

В Україні діє принцип верховенства права, у відповідності до якого людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

У разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Враховуючи недосконале правове врегулювання спірних правовідносин, керуючись принципом верховенства права, суд дійшов висновку, що відмова відповідача є дискримінаційною та такою, що позбавляє позивача як особу з інвалідністю, що пов`язана з виконанням службових обов`язків, можливості реалізувати свої права, а тому така відмова визнається судом протиправною.

З приводу вимоги про зобов`язання відповідача призначити та виплатити одноразову грошову допомогу суд зазначає наступне.

Статтею 8 Конституції України закріплено, що в Україні визнається і діє принцип верховенство права. Принцип верховенства права сформувався як інструмент протидії свавіллю держави, що виявляється в діях її органів як у цілому, так і окремих із них. Верховенство права - це розуміння того, що верховна влада, держава та її посадові особи мають обмежуватися законом.

Обмеження дискреційної влади як складова верховенства права і правової держави вимагає, насамперед, щоб діяльність як держави загалом, так і її органів, включаючи законодавчий, підпорядковувалася утвердженню і забезпеченню прав і свобод людини.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 6 вересня 1978 року у справі "Класс та інші проти Німеччини", зазначив, що "із принципу верховенства права випливає, зокрема, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада. Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури".

Засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. Так, при розгляді справи було б неприйнятно враховувати право на ефективний засіб захисту, а саме, запобігання порушенню або припиненню порушення з боку суб`єкта владних повноважень, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права без його практичного застосування.

Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту.

Як встановлено з матеріалів справи, відповідач відмовляючи у призначенні і виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у більшому розмірі посилаючись на внесення змін до Порядку №4 порушує його права.

Застосовуючи механізм захисту права та його відновлення, порушеного суб`єктом владних повноважень, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача призначити і виплатити позивачу одноразову грошову допомогу у сумі 300 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату з урахуванням вже виплачених сум.

Частиною 1 та 2 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Приписами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на наведене, відповідачем не доведено правомірність дій щодо відмови у призначенні одноразової грошової допомоги позивачу, а тому позов слід задовольнити шляхом визнання протиправними та скасувати рішення ГУНП в Одеській області від 12.08.2019 року №9/148зі та від 30.08.2019 року №14/84/зі щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті одноразової грошової допомоги внаслідок втрати працездатності, у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності та зобов`язання ГУНП в Одеській області повторно розглянути заяву (рапорт) ОСОБА_1 від 12.06.2019 року щодо виплати йому одноразової грошової допомоги внаслідок втрати працездатності, у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності, з урахуванням висновків суду по цій справі, виплаченого розміру одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності та прийняти відповідне рішення.

Відносно позовних в частині вжиття заходів щодо стягнення одноразової грошової допомоги, суд вважає необхідним відмовити в цій частині, оскільки вони є передчасними, оскільки стягненню підлягає нарахована, але не виплачена сума грошової допомоги. Оскільки, позивачу була виплачена сума грошової допомоги за ІІІ групою інвалідності, а його заява про призначення та виплату грошової допомоги за ІІ группою інвалідності ще не розглянуто, підстав для стягнення вказаної різниці у сумах грошової допомоги відсутні.

Щодо відшкодування моральної шкоди щодо з відповідача в розмірі 650000,00 грн., суд вважає, що вказана вимога не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Стаття 23 Цивільного кодексу України передбачає, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (частина друга статті 23 ЦК України). Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Пленум Верховного Суду України в своїй постанові № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснив, що моральною шкодою є втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Крім того, Верховний Суд України зазначає, що в позовній заяві про відшкодування моральної шкоди повинні бути зазначені обставини того, у чому полягає моральна шкода, якими діями, рішеннями вона завдана та якими доказами вона підтверджена. Факт заподіяння шкоди доводить позивач.

Таким чином, обов`язок доказування спричиненої моральної шкоди, її розміру та інших обставин, покладається на особу, що позивається із таким позовом. За змістом частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Однак позивачем в порушення приписів ст.77 КАС України, не надано доказів настання моральної шкоди, страждань, втрат здоров`ю, порушення встановлених відносин, розладів у родині тощо, зазначення які вони мають причинний зв`язок із неправомірними діями відповідача, а тому в діях відповідача відсутній повний склад деліктного правопорушення щодо заподіяння моральної шкоди позивачу, відповідальність за який передбачений ст.ст.22,1166,1167 ЦК України.

На підставі наведеного керуючись ст.ст.139,242-246 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1.Позовні вимоги задовольнити частково.

2.Визнати протиправними та скасувати рішення ГУНП в Одеській області від 12.08.2019 року №9/148зі та від 30.08.2019 року №14/84/зі щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті одноразової грошової допомоги внаслідок втрати працездатності, у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності.

3.Зобов`язати ГУНП в Одеській області повторно розглянути заяву (рапорт) ОСОБА_1 від 12.06.2019 року щодо виплати йому одноразової грошової допомоги внаслідок втрати працездатності, у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності з урахуванням висновків суду по цій справі, виплаченого розміру одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності та прийняти відповідне рішення.

4.В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Повний текст судового рішення складено та піписано суддею 28.02.2020 року.

Рішення суду може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в місячний строк з дня отримання повного тексту судового рішення, в порядку п.15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя К.С. Єфіменко

.