Справа № 520/12601/19
Суддя: Панченко О.В.
Дата ухвалення: 2020-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Харків

02 березня 2020 р. № 520/12601/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Панченко О.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м.Харків, майдан Свободи, буд.5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- скасувати розпорядження Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 01.11.2019 року в частині не зарахованих до страхового стажу періодів роботи;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до страхового стажу для обчислення пенсії ОСОБА_1 період навчання в Харківському інституті залізничного транспорту з 01.09.1982 р. по 31.07.1987 р. повністю згідно запису в трудовій книжці, а саме зарахувати до страхового стажу період з 23.06.1987 по 31.07.1987;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до страхового стажу для обчислення пенсії ОСОБА_1 період роботи в колгоспі ім.Шевченка Куп`янського району згідно запису в трудовій книжці з 29.04.1991 по 23.09.1996 повністю (5 років 4 місяці 25 днів);

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок пенсії в зв`язку зі збільшенням страхового стажу та провести виплату ОСОБА_1 з урахуванням проведених розрахунків починаючи з 24.10.2019.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що отримує пенсію по інвалідності, однак, при перерахунку органами пенсійного фонду пенсії в її страховий стаж не були зараховані період навчання в Харківському інституті залізничного транспорту з 01.09.1982 р. по 31.07.1987 та період роботи в колгоспі ім.Шевченка Куп`янського району з 29.04.1991 по 23.09.1996. На звернення позивача з заявою про врахування вказаних періодів роботи до страхового стажу, відповідач надіслав лист, в якому повідомлено про часткове зарахування стажу. Вважаючи такі дії відповідача протиправними, та такими, що порушують його соціальні права, позивач звернувся з вказаним адміністративним позов до суду.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 26.11.2019 відкрито спрощене провадження у справі за правилами ст.257-262 КАС України.

Копія ухвали про відкриття провадження у справі отримана відповідачем 29.11.2019 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, позов не визнав, просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, посилаючись в доводах письмового відзиву на позов на те, що розпорядженням відділу з питань призначення та перерахунків пенсій №11 проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.11.2019 та зараховано до стажу період роботи з 01.01.1995 по 14.09.1996. Період навчання позивача в Харківському інституті залізничного транспорту з 01.09.1982 по 27.06.1987 зараховано на підставі диплому, період роботи в колгоспі ім.Шевченка Куп`янського району з 29.04.1991 по 23.09.1996 зарахований на підставі рішення Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 08.12.2017 по справі №628/3189/17 про встановлення факту належності архівних довідок про стаж. Таким чином, відповідач при перерахунку стажу та пенсії діяв на підставі, межах та у спосіб, визначений чинним законодавством України.

У письмових запереченням на позов позивач зазначив, що не погоджується з правовою позицією відповідача, оскільки, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Відсутність документів на зберіганні в архівних установах, або неточності в них, не можуть нівелювати відомості трудової книжки, оформленої належним чином, та позбавляти особу права на належне пенсійне забезпечення з урахуванням набутого нею трудового стажу.

Суд зазначає, що відповідно до положень ч.2 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Згідно з положеннями ч.5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Куп`янському відділі з обслуговування громадян (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 07.11.2017 року.

24.10.2019 року позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії та зарахування до страхового стажу: період навчання у Харківському інституті залізничного транспорту з 01.09.1982 по 31.07.1987; період роботи в колгоспі ім.Шевченка Куп`янського району з 29.04.1991 по 23.09.1996; період роботи в ПСП "Вікторія-Плюс" з 17.06.2016 по 31.03.2017.

Розпорядженням Відділу з питань призначення та перерахунків пенсій №11 Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 01.11.2019 року проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.11.2019 року. Зараховано в повному обсязі період роботи з 01.01.1995 по 14.09.1996.

За документами пенсійної справи відповідно до ст.24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" загальний страховий стаж становить 34 роки 07 місяці 07 днів, коефіцієнт страхового стажу - 0,46687.

Середньомісячний заробіток, обчислений відповідно до ст.40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за період з 01.07.2007 по 31.10.2017 з урахуванням даних індивідуальних відомостей про застраховану особу, становить 11486,09 грн. (4404,35*3,05124; де 3,05124 - індивідуальний коефіцієнт заробітної плати). Розмір пенсії з 01.11.2019 року становить 5425,07 грн.

Стосовно питання зарахування періодів навчання та роботи в колгоспі згідно з записами трудової книжки зазначено, що у зв`язку з тим, що у трудовій книжці заявника містяться дані про період навчання, які потребують уточнення, до страхового стажу ОСОБА_1 зараховано період навчання з 01.09.1982 по 27.06.1987 на підставі диплому НОМЕР_2 , виданого 30.06.1987 року. Період роботи в колгоспі ім.Шевченка, КСП ім.Шевченка зарахований відповідно до рішення Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 08.12.2017 по справі №628/3189/17 з 29.04.1991 по 14.09.1996 (а.с.25-26).

Позивач вважаючи, що відповідачем протиправно не враховано у повному обсязі періоди навчання та роботи до страхового стажу, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень частини першої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

За приписами п.6 ч.1 ст.92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені, зокрема, Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Статтею 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV), встановлено, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Згідно ч.5 ст.45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Частиною 2 ст.24 Закону №1058-IV, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч.4 ст.24 Закону №1058-IV).

Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон №1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Також, згідно статті 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться.

У відповідності до п.1 Основних положень про порядок видачі і ведення трудових книжок колгоспників, затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 року №310, трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів.

Пункт 2 вказаних Основних положень про порядок видачі і ведення трудових книжок колгоспників регламентує, що трудові книжки ведуться на всіх членів колгоспів з моменту прийняття їх в члени колгоспу.

Згідно абзацу 2 пункту 2 Основних положень про порядок видачі і ведення трудових книжок колгоспників, трудові книжки колгоспників раніше встановленого взірця обміну на нові не підлягають.

Всі записи в трудовій книжці підтверджуються у всіх розділах за час роботи на колгоспі з підписом керівника колгоспу або спеціально уповноваженого правління колгоспу особи та печатки (п.6).

Обов`язок правильного і точного внесення даних про роботу в трудову книжку і інші документи покладена на роботодавця (п.13).

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено "Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній". Пунктом 1 даного Порядку передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, за відсутності її або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (п.3 Порядку).

Постановою Держкомтруда СРСР від 20.06.1974 №162 затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, згідно п. 1.1 якої, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робітників та службовців.

Наказом Міністерства праці України за №58 від 29.07.1993 затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників.

Відповідно до пункту 1.1 "Загальні положення" Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_3 від 23.09.1981, позивач 01.09.1982 року зарахована студенткою І курсу інженерно-економічного факультету за спец. ОМОЕІ, з 31.07.1987 - вибула з інституту у зв`язку з закінченням навчання.

Згідно архівної довідки Українського державного університету залізничного транспорту №01-41/03 від 05.01.2018 року, підтверджується, що ОСОБА_1 наказом №243/с від 24.07.1982 року загазована студенткою 1-го курсу денного відділення факультету "Автоматика, телемеханіка та зв`язок" (АТЗ), за спеціальністю "Автоматика, телемеханіка та зв`язок на залізничному транспорті" з 01.09.1982 року.

Наказом №275/с від 27.06.1987 року ОСОБА_1 , студентці денного відділення, інженерно-економічного факультету спеціальності "Організація механічної обробки економічної інформації", яка захистила дипломний проект, надано відпустку з 01 липня по 31 липня 1987 року, а з 01 серпня 1987 року її знято з обліку у зв`язку з закінченням інституту.

Рішенням ДЕК від 23.06.1987 року, протокол №64, ОСОБА_1 присвоєно кваліфікацію інженера-економіста шляхів сполучення та видано диплом НОМЕР_4 від 30.06.1987 року, реєстраційний №37967.

Відповідно до пункту "д" статті 56 Закону №1788-XII, в стаж роботи, яка дає право на пенсію, зараховується період навчання у вищих та середніх навчальних закладах, в училищах та на курсах по підготовці кадрів, підвищення кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі та клінічній ординатурі.

Пунктом 8 Порядку №637 від 12.08.1993 зазначено, час навчання у вищих навчальних, професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження часу навчання приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.

Беручи до уваги викладене та те, що в трудовій книжці позивача зазначено період навчання в Харківському інституті залізничного транспорту з 01.09.1982 по 31.07.1987, що також підтверджується архівною довідкою Українського державного університету залізничного транспорту №01-41/03 від 05.01.2018 року, відсутність у записах в трудовій книжці виправлень, підтирань записів, суд вважає помилковими висновки відповідача про відмову у зарахуванні вказаного періоду до страхового стажу ОСОБА_1 .

Крім того, в трудовій книжці позивача НОМЕР_3 від 23.09.1981 та трудовій книжці колгоспника НОМЕР_5 від 03.05.1991 року міститься запис, що ОСОБА_1 з 29.04.1991 року прийнята в члени колгоспу ім.Шевченко на посаду головного економіста згідно наказу №3 від 29.04.1991 року.

Відповідно до запису №2 у трудовій книжці колгоспника НОМЕР_5 від 03.05.1991, позивач з 23.09.1996 року звільнена за власним бажанням відповідно до ст.38 КЗпП УРСР, згідно наказу №6 від 14.09.1996. Також, зазначені записи про трудову участь в суспільному господарстві. Вказані записи виконано без перекреслень, виправлень, у чіткій послідовності та відповідності дати, які завірені підписом та печаткою роботодавця.

З виписки з протоколу засідання правління КСП ім.Шевченко Куп`янського району №6 від 14.06.1996, вбачається, що на порядку денному розглянуто заяву головного економіста КСП ОСОБА_1 про звільнення з займаної посади з 06.09.1996 року, вирішено звільнити за власним бажанням ОСОБА_1 з двотижневим відробітком (а.с.31).

Таким чином, суд доходить висновку, що наявними в матеріалах справи доказами підтверджено період роботи ОСОБА_1 в період роботи з 29.04.1991 по 23.09.1996 в колгоспі ім.Шевченко.

Доказів визнання недостовірними записів у трудовій книжці щодо даних періодів роботи відповідачем суду не надано, а тому їх безпідставно не взято до уваги відповідачем.

Суд вважає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Аналогічна правова позиція викладена Вищим адміністративним судом України в постанові від 21.02.2018 року у справі №687/975/17, постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 06.03.2018 у справі №127/9055/17, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За таких обставин, відповідач безпідставно не врахував до загального стажу роботи позивача увесь період його роботи в колгоспі імені Шевченко.

Доводи відповідача стосовно незарахування до стажу роботи позивача періоду його роботи в колгоспі імені Шевченко, з підстав того, що в трудовій книжці вписані непідтведжені відомості про кількість встановлених та відпрацьованих людиноднів є безпідставним, оскільки такий стаж роботи позивача підтверджений трудовою книжкою, випискою з протоколу засідання правління КСП ім.Шеівченка №6 від 14.09.1996 та заявами свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про підтвердження трудового стажу та виконання річного мінімуму трудової участі у господарстві 250 вих/днів позивача за спірний період з 29.04.1991 по 23.09.1996 року.

Крім того, суд враховує, що відповідно до ст.56 Закону №1788-XII до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Відповідно до п.24 Примірного статуту колгоспу, прийнятого третім всесоюзним з`їздом колгоспників та затвердженого постановою ЦК КПСС і Радою Міністрів СРСР від 28.11.1969 року №910, всі роботи в суспільному господарстві колгоспу виконуються особисто працею колгоспників. Прийом на роботу спеціалістів і інших працівників зі сторони допускається лише в тих випадках, коли в колгоспі нема відповідних спеціалістів або коли сільськогосподарські і інші роботи не можуть бути виконані в необхідні строки силами колгоспників.

Згідно п.3 Примірного статуту на кожного члена колгоспу заводиться "Трудова книжка колгоспника" єдиного зразка.

На позивача не було заведено трудову книжку колгоспника, а всі записи про роботу внесено до трудової книжки, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 про зарахування періодів навчання у вищому учбовому закладі та період роботи в КПС ім.Шевченко Куп`янського району до стажу підлягають задоволенню.

Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п.53 рішення у справі "Ковач проти України" від 7 лютого 2008 року, п.59 рішення у справі "Мельниченко проти України" від 19 жовтня 2004 року, п.50 рішення у справі "Чуйкіна проти України" від 13 січня 2011 року, п.54 рішення у справі "Швидка проти України" від 30 жовтня 2014 року тощо).

Це означає, що суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав.

Відповідно до частини 2 статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

За статтею 14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.

Відповідно до ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Аналізуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що порушене право позивача має бути відновленим шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України Харківської області зарахувати до страхового стажу період навчання в Харківському інституті залізничного транспорту з 01.09.1982 по 31.07.1987, період роботи в колгоспі ім.Шевченка Куп`янського району з 29.04.1991 по 23.09.1996, а також зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії в зв`язку зі збільшенням страхового стажу та провести виплату ОСОБА_1 пенсії з урахуванням проведених розрахунків починаючи з 24.10.2019.

Враховуючи викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 263, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду у Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити.

Скасувати розпорядження Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 01.11.2019 року в частині не зарахованих до страхового стажу періодів роботи ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до страхового стажу для обчислення пенсії ОСОБА_1 період навчання в Харківському інституті залізничного транспорту з 01.09.1982 по 31.07.1987 та період роботи в колгоспі ім.Шевченка Куп`янського району з 29.04.1991 по 23.09.1996 повністю (5 років 4 місяці 25 днів), згідно записів трудової книжки.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок пенсії в зв`язку зі збільшенням страхового стажу та провести виплату ОСОБА_1 з урахуванням проведених розрахунків починаючи з 24.10.2019.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м.Харків, майдан Свободи, буд.5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, ).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Панченко