Справа № 520/10089/19
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2020-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2020 р.Справа № 520/10089/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Кононенко З.О.,

Суддів: Донець Л.О. , Калиновського В.А. ,

за участю секретаря судового засідання Цибуковської А.П.,

представника позивача Ковтун А.С.

представника відповідача Білик Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Фірми "Норма" у формі товариства з обмеженою відповідальністю на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.11.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Котеньов О.Г., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 12.11.19 року по справі № 520/10089/19

за позовом Головного управління ДПС у Харківській області

до Фірми "Норма" у формі товариства з обмеженою відповідальністю

про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Харківській області звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до фірми "Норма" у формі товариства з обмеженою відповідальністю, у якому просив суд:

- стягнути до бюджету України кошти з розрахункових рахунків у розмірі 97597 (дев`яносто сім тисяч п`ятсот дев`яносто сім) грн 50 коп. в рахунок погашення податкового боргу з фірми "Норма" у формі товариства з обмеженою відповідальністю (вул. Крупської, буд. 15, корпус А, смт. Пісочин, Харківський район, Харківська область, 62417, ).

В обґрунтування позову вказав, що відповідач має податковий борг з податку на додану вартість з ввезення на територію України товарів в загальному розмірі 97597,50 грн, який виник на підставі самостійно задекларованих податкових зобов`язань. Відповідачу направлено податкову вимогу від 02.05.2019 №62077-53. З дати вручення зазначеної вимоги податковий борг платника податків існував не припиняючись, у зв`язку з чим вказана податкова вимога не втратила своєї юридичної сили.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12.11.2019 року позовну заяву Головного управління ДПС у Харківській області до фірми "Норма" у формі товариства з обмеженою відповідальністю про стягнення суми податкового боргу - задоволено.

Стягнуто до бюджету України кошти з розрахункових рахунків у розмірі 97597 грн 50 коп. в рахунок погашення податкового боргу з фірми "Норма" у формі товариства з обмеженою відповідальністю.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувате вказане рішення та прийняти нове, яким в задоволенні адміністративного позову - відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Так, відповідач в апеляційній скарзі зазначає, податкова вимога від 02 травня 2018 року № 62077-17, не отримана фірмою «НОРМА» у формі ТОВ; рекомендоване поштове відправлення №9785 не містить досилання на вміст поштового відправлення, який підтверджується бланком опису поштового вкладення згідно з пунктом 61 Правил надання послуг поштового зв`язку.

На думку відповідача, твердження позивача про те, що податкова вимога отримана фірмою «НОРМА» у формі ТОВ не підтверджені належними та достовірними доказами, отже податкова вимога від 02 травня 2018 року № 62077-17 не набрала законної юридичної сили.

Дані обліку АІС "Податковий блок" та/або інтегрованих карток, на які посилається позивач в позовній заяві, не є підставою вважати, що будь-які нарахування та/або штрафні санкції існують/узгоджені.

Фірма «НОРМА» у формі ТОВ не притягувалась до штрафних санкцій та до стягнення пені.

Суми податку на додану вартість за 2018 рік сплачені та про цей факт свідчить зміст позову.

Узгодження будь-яких податкових зобов`язань повинно відбуватись виключно у спосіб, передбачений Податковим кодексом України, а не на підставі облікових даних фіскального органу.

В позові йде мова про податкові декларації з податку на додану вартість за 2019р., зокрема: № від 22.04.2019 у розмірі 20667,50 грн, з терміном сплати 30.04.2019 (задекларовано платником - 28753,00 грн., сплачено - 8085,50 грн); № від 20.05.2019 у розмірі 24159,00 грн з терміном сплати 30.05.2019; № від 20.06/2019 у розмірі 31941,00 грн з терміном сплати 30.06.2019; № від 19.07.2019 у розмірі 20830,00 грн. з терміном сплати 30.07.2019.

Очевидним є те, що фірма «НОРМА» у формі ТОВ податкову вимогу від 02 травня 2018 року № 62077-17 не отримувала, та містила загальну суму податкового боргу 97597,50грн., не має юридичної сили.

Позивач надав до Другого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу в якому серед іншого зазначено, що у платника ще до надіслання позовної заяви з додатками, вже були наявні податкові декларації з податку на додану вартість, оскільки подані платником в електронній формі самостійно до контролюючого органу; оригінал податкової вимоги № 62077-17 від 02.05.2018. А відомості з ЄДР щодо відповідача є публічно-доступними.

Усі процесуальні документи по справі направлялись відповідачу за його юридичною адресою.

Відповідач зобов`язаний забезпечити отримання ним кореспонденції за його юридичною адресою. У разі невиконання цього обов`язку платник не має права посилатися на неотримання ним кореспонденції як на обставину, що звільняє його від відповідальності.

Податкова вимога № 62077-17 від 02.05.2018 була направлена платнику відповідно до вимог ст. 42 ПК України відповідно до якої документи контролюючого органу вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

На думку позивача, відповідач вводить в оману суд та його учасника, посилаючись на неотримання податкової вимоги, оскільки в матеріалах справи наявні докази отримання платником податкової вимоги, а саме рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з посиланням на його вміст. Зокрема, у графі поштового відправлення «найменування адресата» вказана вимога 62077-17.

Податкова вимога № 62077-17 від 02.05.2018 була направлена платнику у зв`язку з наявністю податкового боргу з податку на додану вартість на суму 12247,37 грн.

З моменту направлення податкової вимоги сума податкового боргу збільшувалась та зменшувалась, проте податковий борг не переставав існувати.

Позивач зазначає, що станом поточну дату податкова вимога є дійсною, в судовому порядку не оскаржувалась, не є скасованою, зміненою або відкликаною.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідача підтримав апеляційну скаргу, просив задовольнити її, посилаючись на доводи та обґрунтування, викладені в апеляційній скарзі.

Представник позивача, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просив залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що фірма "Норма" у формі товариства з обмеженою відповідальністю зареєстровано як суб`єкт господарювання - юридична особа, перебуває в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України з ідентифікаційним кодом 24271548. Як платник податків відповідач перебуває на обліку в ГУ ДФС у Харківській області.

Відповідач має податковий борг, що виник на підставі самостійно задекларованих податкових зобов`язань, а саме за податковою декларацією з податку на додану вартість № від 22.04.2019 у розмірі 20667,50 грн, з терміном сплати 30.04.2019 (задекларовано платником - 28753,00 грн., сплачено - 8085,50 грн); податковою декларацією з податку на додану вартість № від 20.05.2019 у розмірі 24159,00 грн з терміном сплати 30.05.2019; податковою декларацією з податку на додану вартість № від 20.06.2019 у розмірі 31941,00 грн з терміном сплати 30.06.2019; податковою декларацією з податку на додану вартість № від 19.07.2019 у розмірі 20830,00 грн. з терміном сплати 30.07.2019.

У зв`язку з наявністю податкового боргу відповідачу направлено податкову вимогу № 62077-18 від 02.05.2018, яку вручено 14.06.2018.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки доказів погашення відповідачем зазначеної суми станом на день розгляду спору не надано, позовні вимоги про стягнення з відповідача податкового боргу є такими, що підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно до пп. 14.1.39 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України грошове зобов`язання платника податків - це сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з пп. 14.1.175 цієї статті податковий борг - це сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Слід зазначити, що у справах про стягнення боргу предметом доказування мають бути обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення боргу у судовому порядку, встановлення факту його сплати у добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту тощо.

Згідно з п.п.16.1.3 та п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового Кодексу України платник податків зобов`язаний, зокрема, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з п.п.16.1.4 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п.п.20.1.32, п.п.20.1.34 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звертатися до суду, якщо платник податків перешкоджає виконанню податковим керуючим повноважень, визначених цим Кодексом, щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків шляхом накладення арешту на цінні папери та/або кошти та інші цінності такого платника податків, що знаходяться в банку (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобов`язань платника податків, погашення податкового боргу), та зобов`язання такого платника податків виконати законні вимоги податкового керуючого, передбачені цим Кодексом; звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до п.56.11 ст.56 ПК України, не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

З матеріалів справи вбачається, що на дату звернення з позовом сума заборгованості обліковується в картках особового рахунку відповідача за відповідним платежем.

Згідно положень п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У зв`язку з несплатою узгодженої суми податкового зобов`язання у встановлені строки, відповідно до п.59.1 ст. 59 Податкового кодексу України позивачем сформовано та надіслано відповідачу податкову вимогу № 62077-18 від 02.05.2018. З дати вручення зазначеної вимоги податковий борг платника податків існував не припиняючись, у зв`язку з чим вказана податкова вимога не втратила своєї юридичної сили.

Колегія суддів зазначає, що про безперервність податкового боргу свідчать наявні в матеріалах справи копії особової картки з АІС "Податковий блок".

Відповідно до п.59.5 ст.59 Податкового кодексу України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідно до змісту адміністративного позову та наявних в матеріалах справи доказів податкова вимога не є скасованою, зміненою або відкликаною.

Згідно з п.95.1 та 95.3 ст.95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що враховуючи, що доказів погашення відповідачем зазначеної суми станом на день розгляду спору не надано, позовні вимоги про стягнення з відповідача податкового боргу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано задовольнив адміністративний позов.

Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.11.2019 року по справі №520/10089/19 відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фірми "Норма" у формі товариства з обмеженою відповідальністю залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.11.2019 року по справі № 520/10089/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)З.О. Кононенко
Судді(підпис) (підпис) Л.О. Донець В.А. Калиновський
Повний текст постанови складено 02.03.2020 року