Справа № 520/14420/19
Суддя: Тітов О.М.
Дата ухвалення: 2020-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову у забезпеченні адміністративного позову

"03" березня 2020 р. справа №520/14420/19

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Тітов О.М., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Корал-декор" про забезпечення позову по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Корал-декор (63736 смт.Ківшарівка, Куп`янського району Харківської області) до Головного управління Держпраці у Харківській області (61022, м.Харків, вул.Алчевських, 40) про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Корал-декор" (смт. Ківшарівка, Куп`янський район, Харківська область,63736) звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держпраці у Харківській області (вул. Алчевських, буд. 40,м. Харків,61002), в якому просить суд: визнати незаконними та скасувати акт інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю №ХК6727/1160/2НД/АВ від 25 жовтня 2019 року, постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 8 листопада 2019 року №ХК6727/1160/2НД/АВ/П/ТД-ФС.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 02.01.2019 року відмовлено у відкритті провадження у справі №520/14420/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Корал-декор" до Головного управління Держпраці у Харківській області в частині позовних вимог про визнання незаконним та скасування акту інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю №ХК6727/1160/2НД/АВ від 25 жовтня 2019 року.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 02.01.2019 року відкрито провадження по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Корал-декор" до Головного управління Держпраці у Харківській області про визнання незаконною та скасування постанови та призначено справу у підготовчому засіданні на 27.01.2020 року о 14:30 год.

02.03.2020 позивачем подано заяву про забезпечення позову, відповідно до якої просить суд вжити заходів забезпечення за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальність "Корал-декор" до Головного управління Держпраці у Харківській області про скасування постанови про накладення штрафу від 8 листопада 2019 року № ХК6727/1160/2НД/АВ/П/ТД-ФС шляхом, зупинення стягнення за виконавчим провадженням № 60914654 про примусове виконання постанови № ХК6727/1160/2НД/АВ/П/ТД-ФС від 08.11.2019 року до набрання законної сили рішенням Харківського окружного адміністративного суду у справі № 520/14420/19.

В обґрунтування заяви позивач зазначив, що необхідність забезпечення позову полягає у тому, що факт невжиття заявленого заходу забезпечення позову в подальшому може істотно ускладнити поновлення порушених прав останнього, оскільки дії, які вже вчинені Головним державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Кам`янському, Шевченківському районах та місту Куп`янськ Головного територіального управління юстиції у Харківській області Трегуб Єлизаветою Валеріївною, як накладення арешту на грошові кошти та банківські рахунки Позивача перешкоджають нормальному функціонуванню господарської діяльності підприємства, позбавляють товариство можливості виконувати господарські та боргові зобов`язання.

Відповідно до статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Підстави забезпечення позову, передбачені частини другої статті 150 КАС України, є оціночними, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

За умовами статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову, позивач обґрунтував необхідність застосування таких заходів тим, що це призведе до негативного впливу на його господарську діяльність у вигляді неможливості, виконувати господарські та боргові зобов`язання.

Натомість, заявник не додав до заяви жодних доказів, які б містили відомості щодо його поточних фінансових показників, обсягу оборотних коштів (активів), розміру грошових коштів, розміщених, в тому числі на банківських рахунках, інформацію про наявність або відсутність інших активів тощо.

Відтак, суд позбавлений можливості встановити обставини наявності у позивача фінансових можливостей, з урахуванням суми штрафу, визначеної у спірній постанові, достатніми для нормального функціонування і здійснення господарської діяльності.

Також, суд зазначає, що не допускається забезпечення позову, зокрема, шляхом зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов`язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення (пункт 5 частини третьої статті 151 КАС України).

Так, із матеріалів справи вбачається, що в період з 08.10.2019 р. по 25.10.2019 р. інспектори праці з Головною Управління Держпраці у Харківській області здійснювали інспекційне відвідування з метою виявлення порушень законодавства про працю Товариства з обмеженою відповідальністю "Корал-декор".

За результатами проведення такого інспекційного відвідування, 25.10.2019 року було складено акт інспекційного відвідування № ХК67271160/2НД/АВ від 25.10.2019 року та припис про усунення виявлених порушень № ХК6727/1160/2НД/АВ/П від 25.10.2019 року.

Постановою про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ХК6727/1160/2НД/АВ/П/ТД-ФС від 08.11.2019 року заступником начальника ГУ Держпраці у Харківській області - Петренко Оленою Миколаївною на ТОВ "Корал-декор" накладено штраф у розмірі 2378610,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом оскарження у даній справі є постанова про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ХК6727/1160/2НД/АВ/П/ТД-ФС від 08.11.2019 року.

Згідно з пунктом 9 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 р. № 509 (надалі - Порядок № 509) штраф сплачується протягом одного місяця з дня прийняття постанови про його накладення, про що суб`єкт господарювання або роботодавець повідомляють уповноваженій посадовій особі, яка склала постанову про накладення штрафу.

Відповідно до пункту 11 Порядку № 509 не сплачені у добровільному порядку штрафи стягуються - органами державної виконавчої служби (щодо штрафів, передбачених частиною 2 статті 265 Кодексу законів про працю України (надалі - КЗпП України)).

Законом України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 частини 1 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за заявою стягувача про примусове виконання рішення виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі оскаржуваної постанови №ХК6727/1160/2НД/АВ/П/ТД-ФС від 08.11.2019 року, 21 грудня 2019 року головним державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Куп`янському, Шевченківському районах та місту Куп`янськ Головного територіального управління юстиції у Харківській області Трегуб Є.В. було відкрито виконавче провадження ВП №60914654 про стягнення з ТОВ "Корал Декор" на користь держави штрафу в розмірі 237861 грн.

Також, постановою від 11.01.2020 головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Куп`янському, Шевченківському районах та місту Куп`янськ Головного територіального управління юстиції у Харківській області Трегуб Є.В. було накладено арешт на кошти боржника ВП №60914654.

Судом встановлено, що позивач просить забезпечити позов шляхом зупинення стягнення за виконавчим провадженням № 60914654 про примусове виконання постанови № ХК6727/1160/2НД/АВ/П/ТД-ФС від 08.11.2019 року до набрання законної сили рішенням Харківського окружного адміністративного суду у справі № 520/14420/19.

Таким чином, позивач просить зупинити стягнення по виконавчому провадженню №60914654, проте дії державного виконавця та постанова про відкриття виконавчого провадження не є предметом розгляду даної справи. Тобто, позивач просить суд заборонити державному виконавцю вчиняти дії, що випливають з постанови про відкриття виконавчого провадження від 21.12.2019 року, що прямо заборонено п. 5 ч.3 ст. 151 КАС України.

Також суд вважає необґрунтованим посилання представника позивача на постанову Верховного суду від 10.10.2019 у справі №640/7046/19, оскільки вказане рішення стосується саме зупинення дії постанови Головного управління Держпраці у Київській області про накладення штрафу, яка була предметом судового розгляду.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Також суд має враховувати співмірність вимог клопотання про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи.

Таким чином, розглянувши подане позивачем клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, зважаючи на фактичні обставини справи, враховуючи інтереси як позивача, так і відповідача, суд не вбачає підстав для його задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 166, 167, 248, 256, 294 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Корал-декор" про забезпечення позову по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Корал-декор до Головного управління Держпраці у Харківській області про скасування постанови - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Кодексом адміністративного судочинства України.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 цього Кодексу. Оскарження ухвали суду, яка не передбачена статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.М.Тітов