Справа № 240/12195/19
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2020-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2020 року м. Житомир справа № 240/12195/19

категорія 109020000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі: судді Попової О. Г., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про визнання протиправним та скасування припису.,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся фізична особа підприємець ОСОБА_1 з позовом, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати припис Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 04.07.2019 р. реєстраційний № 374- ДК/0246Пр/03/01-19 про необхідність усунення порушення земельного законодавства, звільнити самовільно зайняту земельну ділянку або виготовити правовстановлюючі документи на дану земельну ділянку.

В обґрунтування позовної заяви зазначає, що Головним управлінням Держгеокадастру у Житомирській області 04 липня 2019 року складено Акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки, Акт обстеження земельної ділянки та винесено припис реєстраційний №374-ДК/0246Пр/03/01-19 щодо необхідності усунення порушення земельного законодавства, звільнити самовільно зайняту земельну ділянку або виготовити правовстановлюючі документи на дану земельну ділянку. Відповідно до вказаного припису відповідачем направлено клопотання до виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради про вжиття до позивача у справі заходів, результатом яких стало рішення про анулювання дії паспорту прив`язки № 195/2019 (паспорт дійсний до 06.03.2020 р.) тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності двох зблокованих тимчасових торгівельних павільйонів, які розміщені на АДРЕСА_1 рішенням виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради Житомирської області № 1062 від 11.09.2019 р. ОСОБА_1 , здійснити за власний рахунок її демонтаж, привести земельну ділянку до належного стану. Вказує на те, що з проведеною перевіркою спеціалістами Держгеокадастру у Житомирській області за результатами якої було винесено оскаржуваний припис реєстраційний № 374- ДК/0246Пр/03/01-19 щодо необхідності усунення порушення земельного законодавства він не погоджується. Вважає, що перевірку проведено із порушенням вимог Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", який поширюється на дані правовідносини.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче на 09 січня 2020 року об 11:00.

Відповідачем подано відзив на адміністративний позов, в якому він заперечує щодо задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що перевірку проведено відповідно до Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель", а тому Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" не підлягає застосуванню. Також вказав, що на час проведення перевірки у позивача були відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку, які ним використовувались та які було обстежено в ході перевірки (а.с.19-29).

09 січня 2020 року на офіційну електронну адресу суду надійшла заява від позивача про розгляд справи за відсутності позивача (а.с.46-47).

09 січня 2020 року у зв`язку з неявкою позивача у підготовче судове засідання, підготовче судове засідання відкладено на 20.01.2020 року о 12:00.

20 січня 2020 року на офіційну електронну адресу суду надійшла заява від позивача про відкладення розгляду справи (а.с.56).

20 січня 2020 року у зв`язку з клопотанням позивача про відкладення розгляду справи, судове засідання відкладено на 03.02.2020 року о 12:00 год.

24 січня 2020 року до відділу документального забезпечення суду надійшла відповідь на відзив від позивача. Зазначає, що після скасування наказу №104 та від 12 липня 2012 року №424, порядок проведення перевірки суб`єкта господарювання у сфері дотримання законодавства щодо охорони та використання земель має здійснюватися відповідно до Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності". При цьому, вказує на те, що відповідно до ст.6 Закону №877-V підставами для здійснення позапланових заходів є вичерпний перелік: наказ відповідача про проведення перевірки від 07.07.2019 року прийнятий на підставі листа виконкому Новоград-Волинської міської ради від 21.06.2019, проте зазначає, що такий лист не може бути підставою для проведення позапланового заходу відповідно до ст. 6 Закону №877-V. Наголошує, що у вказаному листі не підтверджено факт самовільного зайняття позивачем земельної ділянки, лише вказано на це. Будь-яких підтверджень чи доказів не зазначено (а.с.61).

В підготовчому судовому засіданні, призначеному на 03 лютого 2020 року о 12:00, судом в порядку статті 243 КАС України без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про відкладення засідання на 17 лютого 2020 року о 12:00, у зв`язку з неявкою позивача по справі.

14 лютого 2020 року на офіційну електронну адресу суду надійшла заява від позивача про розгляд справи за відсутності позивача (а.с.88-89).

В підготовче судове засідання, призначене на 17 лютого 2020 року о 12:00, прибув представник відповідача. Перед початком судового засідання до відділу документального заабезпечення суду подав клопотання про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду та клопотанн про подальший розгляд справи у порядку письмового провадження.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Подальший розгляд справи здійснювати у порядку письмового провадження без виклику учасників справи.

Згідно з частиною четвертою статті 243 КАС України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Частиною п`ятою статті 250 КАС України встановлено, що датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що згідно листа Виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради Житомирської області від 21.06.2019 №02-1026 під час перевірки стану забудови території міста Новограда-Волинського працівниками управління містобудування, архітектури та земельних відносин міської ради виявлено відхилення від паспорта прив`язки тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності №195/2019 від 06.03.2019 (копія додається) при проведенні робіт ОСОБА_1 з встановлення двох зблокованих тимчасових торгівельних павільйонів на АДРЕСА_1 . Згідно погодженої схеми розміщення тимчасової споруди передбачалась реконструкція тимчасових торгівельних павільйонів в межах орендованої земельної ділянки загальною площею 0,0054 га. Наразі, ОСОБА_1 проводить роботи з встановлення тимчасових торгівельних споруд на земельній ділянці орієнтовною площею 87,64 кв.м, самовільно зайнявши землі загального користування. Враховуючи вищевикладене, керуючись Земельним кодексом України, Законом України „Про державний контроль за використанням та охороною земель» просять здійснити перевірку дотримання вимог земельного законодавства ОСОБА_1 під час реконструкції двох зблокованих тимчасових торгівельних павільйонів на АДРЕСА_1 та та вжити відповідних заходів. Про результати перевірки повідомити виконавчий комітет Новоград-Волинської міської ради (а.с.10).

Відповідно до наказу від 01.07.2019 року №374-ДК «Про здійснення державного контролю за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель» вирішено здійснити державний контроль за дотриманням земельного законодавства, використання та охороною земель усіх категорій і форм власності, родючості грунтів шляхом проведення перевірки дотримання вимог земельного законодавства при використанні земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.33).

Згідно акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки від 04 липня 2019 №374-ДК/424/АП/09/011- встановлено, що громадянин ОСОБА_1 використовує земельну ділянку із земель житлової та громадської забудови, для | будівництва та обслуговування будівель торгівлі за кадастровим номером :00:014:0033 площею 0,0054 га, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , відповідно до договору оренди і землі між Новоград-Волинською міською радою від 23.03.20018 року терміном на З роки. Даний договір укладений на підставі рішення Новоград-Волинської міської ради г від 16.02.2018 № 448 та зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 16.05.2018 за номером запису 26240324. Також на час перевірки встановлено, що громадянин ОСОБА_1 самовільно зайняв земельну ділянку загального користування Новоград- Волинської міської ради площею 0.0036 га. за адресою АДРЕСА_1 прилегла територія, яка межує із вищевказаною земельною ділянкою, де встановив зблокований тимчасовий торгівельний павільйон та займається комерційною діяльністю.

На момент перевірки рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування про передачу у власність, або надання у користування (оренду) у гр. ОСОБА_1 на земельну ділянку загального користування Новоград-Волинської міської ради площею 0,0036 га. відсутні, що у відповідності до п.б ст.211 Земельного кодексу України та ст.1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" свідчить про факт самовільного зайняття земельної ділянки житлової та громадської забудови площею 0,0036 га (а.с.11).

За результатами перевірки складено акт обстеження земельної ділянки №374-ДК/143/АО/10/011-19 від 04.07.2019 (а.с.12).

На підставі вказаного акту Головним управлінням Держгеокадастру у Житомирській області винесено припис від 04.07.2019 №374-ДК/0246 Пр/03/01/19 ФОП ОСОБА_1 з вимогою звільнити самовільно зайняту земельну ділянку або виготовити правовстановлюючі документи на дану земельну ділянку.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Згідно з ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За нормами ч. 1 та 2 ст. 2 Земельного кодексу України земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.

У відповідності до ст. 187 Земельного кодексу України контроль за використанням та охороною земель полягає в забезпеченні додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями і громадянами земельного законодавства України. Приписами ст.188 Земельного кодексу України визначено, що державний контроль за використанням та охороною земель здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, а за додержанням вимог законодавства про охорону земель - центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Порядок здійснення державного контролю за використанням та охороною земель встановлюється законом.

За вимогами постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2016 № 482 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України" організація та здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності є завданнями Держгеокадастру.

Відповідно до пп. 25-1 п. 4 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 № 15, Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, організовує та здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням земельного законодавства, використання та охороною земель усіх категорій і форм власності.

Згідно з положенням Головне управління Держгеокадастру наділено повноваженнями щодо здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів. При цьому об`єктом контролю є всі землі на території України, а також порядок їх використання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами.

Правові, економічні та соціальні основи організації здійснення державного контролю за використанням та охороною земель визначає Закон України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" від 19.06.2003 №963-IV (далі - Закон №963-IV), який спрямований на забезпечення раціонального використання і відтворення природних ресурсів та охорону довкілля.

У ст.4 Закону №963-IV визначено, що об`єктом державного контролю за використанням та охороною земель є всі землі в межах території України. Статтею 5 Закону №963-IV встановлено, що державний контроль за дотриманням вимог законодавства України про охорону земель здійснює центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Положеннями ст.6 Закону №963-IV передбачено, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, належать зокрема здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у частині додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства України та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю та виконання вимог щодо використання земельних ділянок за цільовим призначенням.

Відповідно до ст. ст. 9, 10 Закону №963-IV державний контроль за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавства України про охорону земель і моніторинг ґрунтів здійснюються шляхом здійснюються шляхом, зокрема, проведенням перевірок. Державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право:

- безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку земельні ділянки, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, перевіряти документи щодо використання та охорони земель;

- давати обов`язкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель відповідно до їх повноважень, а також про зобов`язання приведення земельної ділянки у попередній стан у випадках, установлених законом, за рахунок особи, яка вчинила відповідне правопорушення, з відшкодуванням завданих власнику земельної ділянки збитків;

- складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством України порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності;

- у разі неможливості встановлення особи правопорушника земельного законодавства на місці вчинення правопорушення доставляти його до органів Національної поліції чи до приміщення виконавчого органу сільської, селищної, міської ради для встановлення особи порушника та складення протоколу про адміністративне правопорушення;

- викликати громадян, у тому числі посадових осіб, для одержання від них усних або письмових пояснень з питань, пов`язаних з порушенням земельного законодавства України;

- передавати до органів прокуратури, органів досудового розслідування акти перевірок та інші матеріали про діяння, в яких вбачаються ознаки кримінального правопорушення;

- проводити у випадках, встановлених законом, фотографування, звукозапис, кіно- і відеозйомку як допоміжний засіб для запобігання порушенням земельного законодавства України;

- звертатися до суду з позовом щодо відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, а також повернення самовільно чи тимчасово зайнятих земельних ділянок, строк користування якими закінчився.

Аналіз вказаних норм дозволяє зробити висновок, що контроль за використанням та охороною земель є прямим обов`язком інспекторів, однак законодавством визначено перелік конкретних дій та заходів на вчинення яких уповноважено державних інспекторів.

Позивач обґрунтовував неправомірність дій відповідача положеннями Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності". Зокрема, зазначав, що перевірку проведено на підставі листа Виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради від 21.06.2019 № 02/1026, тоді як зазначеним Законом відсутні такі підстави для проведення перевірки. Вказував, що його не було повідомлено про початок перевірки, що також є порушенням вимог зазначеного Закону.

Суд не погоджується з такими твердженнями позивача з огляду на таке.

Відповідно до п. 2 Положення про Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області управління у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства, дорученнями Прем`єр-міністра України, наказами Міністерства аграрної політики та продовольства України, дорученнями Міністра аграрної політики та продовольства України, його першого заступника та заступників, наказами Держгеокадастру, дорученнями Голови Держгеокадастру та його заступників, актами місцевої державної адміністрації та органів місцевого самоврядування, наказами Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, дорученнями начальника Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, а також цим Положенням.

У ст.2 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" визначено, що його дія поширюється на відносини, пов`язані із здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності. Заходи контролю здійснюються органами Державної фіскальної служби (крім митного контролю на кордоні), державного нагляду за дотриманням вимог ядерної та радіаційної безпеки (крім здійснення державного нагляду за провадженням діяльності з джерелами іонізуючого випромінювання, діяльність з використання яких не підлягає ліцензуванню), державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду), державного нагляду у сфері господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім діяльності з переказу коштів, фінансових послуг з ринку цінних паперів, похідних цінних паперів (деривативів) та ринку банківських послуг), державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зокрема державного нагляду (контролю) в галузі цивільної авіації - з урахуванням особливостей, встановлених Повітряним кодексом України, нормативно-правовими актами, прийнятими на його виконання (Авіаційними правилами України), та міжнародними договорами у сфері цивільної авіації.

Вказаним законом визначено чіткий перелік відносин, на які поширюється його дія. Особливості та обмеження перевірок визначені у вказаному Законі не відносяться до перевірок земель Держгеокадастром та його територіальними органами, оскільки такі обмеження стосуються лише до застосування Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

У свою чергу, в цьому випадку, об`єктом перевірки була земельна ділянка, а не господарська діяльність підприємства.

Отже, суд приходить до висновку, що Держгеокадастр та його територіальні органи не відноситься до перелічених у ч.2 ст.2 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" органів.

Враховуючи те, що норми Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" стосуються безпосередньо сфери господарської діяльності суб`єктів господарювання та жодним чином не стосуються перевірок земельних ділянок, суд вважає, що на спірні правовідносини розповсюджуються норми Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель", а, відтак, посилання позивача на Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" є безпідставним.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 13.03.2019 у справі №826/11708/17, від 15.07.2019 у справі №140/2320/18.

З огляду на те, що перевірка була проведена відповідачем відповідно до Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель", суд не вбачає порушень порядку проведення перевірки.

Щодо порушень, які встановлено в ході перевірки суд зазнає наступне.

Відповідно до статті 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно зі статтями 395, 396 ЦК України речовими правами на чуже майно є: 1) право володіння; 2) право користування (сервітут); 3) право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); 4) право забудови земельної ділянки (суперфіцій). Законом можуть бути встановлені інші речові права на чуже майно.

Особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 211 ЗК України самовільне зайняття земельних ділянок віднесено до порушень земельного законодавства, за яке громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства.

У статті 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" зазначено, що самовільним зайняттям земельної ділянки є будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність, або надання у користування (оренду), або за відсутності вчиненого правочину, щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Самовільне зайняття земельної ділянки означає фактичне використання земельних ділянок без відповідних правових підстав. При цьому таке використання за своїм характером виключає можливість нормального користування земельною ділянкою з боку інших осіб.

Отже, обов`язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку.

Верховний Суд України у своїй постанові від 22.11.2010 року по справі № 3-27г10 вказав, що обов`язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує правовстановлюючих документів, а відсутність у неї таких документів є самовільним зайняттям земельної ділянки.

Встановлено, що на час перевірки громадянин ОСОБА_1 самовільно зайняв земельну ділянку загального користування Новоград-Волинської міської ради площею 0,0036 га. За адресою: АДРЕСА_1 прилегла територія, яка межує із земельною ділянкою, де встановивзблокований тимчасовий торгівельний павільйон та займається комерційною діяльністю.

Сам факт користування спірною земельною ділянкою позивачем не заперечується. При цьому, правовстановлюючі документи на вказану земельну ділянку у ОСОБА_1 відсутні.

Водночас, ні рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про передачу у власність або надання у користування (оренду) позивачу земельної ділянки, ні вчиненого правочинну щодо такої земельної ділянки, позивачем не надано та відповідно до матеріалів справи такі дані відсутні.

Стаття 144 Земельного кодексу України передбачає що у разі виявлення порушення земельного законодавства державний інспектор сільського господарства, державний інспектор з охорони довкілля складають протокол про порушення та видають особі, яка допустила порушення, вказівку про його усунення у 30-денний строк. Якщо особа, яка допустила порушення земельного законодавства, не виконала протягом зазначеного строку вказівки державного інспектора щодо припинення порушення земельного законодавства, державний інспектор сільського господарства, державний інспектор з охорони довкілля відповідно до закону накладають на таку особу адміністративне стягнення та повторно видають вказівку про припинення правопорушення чи усунення його наслідків у 30-денний строк. З метою усунення наслідків виявленого порушення державний інспектор видає особі, яка скоїла правопорушення, припис про їх усунення.

Статтею 10 Закону №963-ІV чітко регулює обов`язковість виконання вказівки (приписи), а також зобов`язання приведення земельної ділянки у попередній стан у випадках, установлених законом, за рахунок особи, яка вчинила відповідне правопорушення, з відшкодуванням завданих власнику земельної ділянки збитків.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про правомірність оскаржуваного припису Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 04.07.2019 №374-ДК/0246Пр/03/01-19 .

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 72-77, 242-246, 255, 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 АДРЕСА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області вул. Довженка, 45,Житомир,10002 про визнання протиправним та скасування припису, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду складено у повному обсязі: 02 березня 2020 року.

Суддя О.Г. Попова