Справа № 420/1625/20
Суддя: Токмілова Л.М.
Дата ухвалення: 2020-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1625/20
УХВАЛА

28 лютого 2020 року м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Токмілова Л.М., розглянувши заяву представника позивача про забезпечення позову Приватного підприємства Щит (, місцезнаходження: 65033, м. Одеса, вул. Мельницька 29) до Головного управління ДПС в Одеській області (, місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська 5) про визнання протиправним та скасування наказу від 10.02.2020 року, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 26 лютого 2020 року надійшов адміністративний позов Приватного підприємства Щит до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу від 10.02.2020 року.

Разом з позовною заявою представником позивача подано заяву про забезпечення позову, в якій заявник просить суд зупинити перевірку ГУ ДПС в Одеській області розпочату на підставі наказу ГУ ДПС в Одеській області від 10.02.2020 року №459, яким внесено зміни до наказу ГУ ДФС в Одеській області від 07.06.2017 року №1971 до ухвалення рішення у справі.

В обґрунтування заяви, представник позивача зазначає, що реалізація контролюючим органом своїх функцій податкового контролю шляхом проведення документальної перевірки може призвести до чергового порушення прав та інтересів позивача, а саме донарахування податкових зобов`язань, для відновлення яких необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

За правилами частини 1 ст. 154 КАС України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно із ч. 2 ст. 150 КАС України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

За приписами частини 1 ст. 151 КАС України, позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб (ч.2 ст. 151 КАС України).

Отже, статтею 151 КАС України визначено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних обставин, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Суд зазначає, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Тобто інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі.

Розглянувши подану заяву про забезпечення адміністративного позову, зважаючи на фактичні обставини справи, виходячи з пов`язаності обраних заходів забезпечення позову з його предметом, співмірності таких заходів заявленим позовним вимогам і відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування заходів забезпечення адміністративного позову у спосіб, який вказує позивач, оскільки на час вирішення клопотання позивачем не надано до суду обґрунтованих доводів щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, що не дає можливості встановити існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або дійти висновку, що захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Предметом спору у даній справі є наказ відповідача, щодо призначення проведення документальної планової виїзної перевірки. Зокрема, відповідно до наказу ГУ ДПС в Одеській області від 10.02.2020 року №459, яким внесено зміни до наказу ГУ ДФС в Одеській області від 07.06.2017 року №1971 наказано працівникам ГУ ДПС в Одеській області провести документальну планову виїзну перевірку ПП «Щит» (), з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 р. по 31.03.2017 року з 17 лютого 2020 року тривалістю 10 робочих днів.

Так, у своїй заяві про забезпечення позову, представником позивача просить суд зупинити перевірку розпочату співробітниками ГУ ДПС в Одеській області з 17.02.2020 року.

Суд зазначає, що наразі, зазначені заявником негативні наслідки перевірки, яка може бути проведена відносно нього не існують, а їх настання є лише необґрунтованими припущеннями. Також, суд вказує, що судове рішення, яким є і ухвала про вжиття заходів забезпечення позову, не може ґрунтуватись на припущеннях.

Також суд вважає, що він не вправі забезпечувати позов у вказаний позивачем спосіб - забороною контролюючого органу проводити перевірку позивача, оскільки цим самим суд фактично забороняє державному органу виконувати установлені йому законодавством легітимні функції.

Крім того, слід звернути увагу, що оспорюваним наказом від 10.02.2020 р. № 459 встановлено провести перевірку позивача з 17.02.2020 р. тривалістю 10 робочих днів. Відтак, на день розгляду цієї заяви - 28.02.2020 р. - терміни проведення перевірки у відповідності до спірного наказу сплинули. Отже, зупинення його дії не призведе до виконання мети забезпечення позову.

Таким чином, заявником не доведено існування реальної можливості завдання шкоди його правам, свободам та інтересам внаслідок не вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а також те, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для забезпечення позову, через що у задоволенні заяви представника ПП «Щит» про забезпечення адміністративного позову слід відмовити.

Відповідно до ч. 5 ст. 154 КАС України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись статтями 150-157, 241, 248, 256 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову від 26.02.2020 року (вхід. № 8877/20) у повному обсязі.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду в порядку та в строки встановлені ст. 295, 297 КАС України, з урахуванням особливостей, встановлених п. 15.5 Розділу VII Перехідних Положень КАС України.

Ухвала набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 256 КАС України.

Суддя Л.М. Токмілова