Справа № 640/8082/19
Суддя: Земляна Галина Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/8082/19
УХВАЛА

27 лютого 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі: головуючої - судді: Земляної Г.В., суддів - Парінова А.Б., Собківа Я.М., розглянувши клопотання Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про усунення недоліків апеляційної скарги на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 вересня 2019 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Алпен Трейд" до Державної фіскальної служби України, Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю "Алпен Трейд" (надалі - позивач) до Державної фіскальної служби України (надалі - відповідач 1), Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (надалі - відповідач 2), у якій позивач, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог, просив суд: визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 08 квітня 2019 року №1135539/40523305 про відмову у реєстрації розрахунку коригування №116 від 15 березня 2019 року до податкової накладної №1291 від 23 листопада 2018 року; зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунок коригування кількісних і вартісних показників №116 від 15 березня 2019 року до податкової накладної №1291 від 23 листопада 2018 року.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 вересня 2019 року позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідачем 2 подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в цілому, як таке, що ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Як вбачається з матеріалів справи, що апелянтом первинну апеляційну скаргу зареєстровано судом першої інстанції 09 жовтня 2019 року за вх. №03-14/107005/19.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 грудня 2019 року апеляційну скаргу повернуто особі, яка її подала. Ухвала вмотивована тим, що до апеляційної скарги не додано квитанції про сплату судового збору, після спливу терміну для усунення недоліків апеляційної скарги.

Із матеріалів справи вбачається, що належним чином завірену копію ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 грудня 2019 року разом із оригіналом первинної апеляційної скарги з доданими матеріалами (для особи, яка її подала) направлено апелянту 10 грудня 2019 року, що підтверджується штемпелем Відділу забезпечення судового процесу.

Повторну апеляційну скаргу апелянтом на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 вересня 2019 року зареєстровано судом першої інстанції 09 січня 2020 року за вх. №03-14/2354/20.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 січня 2020 року відмовлено апелянту в поновленні строку на апеляційне оскарження та залишено без руху апеляційну скаргу та зобов`язано апелянта надати: вмотивоване клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших підстав для поновлення строку (пропуску строків) на апеляційне оскарження рішення та документів на підтвердження цих обставин; документ про сплату судового збору у розмірі 5763,00 грн.

Апелянту надано строк для усунення недоліків 10 днів з моменту отримання копії ухвали. Так, ухвалу суду апелянтом отримано апелянтом 04 лютого 2020 року.

Від апелянта до Шостого апеляційного адміністративного суду 14 лютого 2020 року надійшло клопотання про усунення недоліків апеляційної скарги та надано платіжне доручення про сплату судового збору.

Надаючи оцінку викладеним у клопотанні доводам, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Як було встановлено в Ухвалі від 23 січня 2020 року, що вперше подану ГУ ДФС у м.Києві апеляційну скаргу було залишено без руху ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 жовтня 2019 року в зв`язку з несплатою судового збору, копію якої отримано контролюючим органом 28 жовтня 2019 року.

Вказаним судовим рішенням було надано п`ть днів для усунення недоліків.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 листопада 2019 року задоволено клопотання ГУ ДФС у м.Києві та продовжено останньому строк для усунення недоліків на п`ять днів з моменту отримання копії даної ухвали, яку отримано 14 листопада 2019 року.

У зв`язку з неподанням документу про сплату судового збору в установлений строк суд ухвалою від 06 грудня 2019 року повернув ГУ ДФС у м.Києві вперше подану останнім апеляційну скаргу,

Відповідач з 06 грудня 2019 року мав достатній визначений законодавцем строк для сплати судового збору.

Крім того, колегія суддів, вважає за необхідне підкреслити, що в ухвалі про залишення вдруге поданої апеляційної скарги без руху від 23 січня 2020 року зазначено про необхідність надання доказів сплати судового збору та надати вмотивоване клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням підстав для поновлення строку (пропуску строків) на апеляційне оскарження рішення та документів на підтвердження цих обставин.

Як вбачається з клопотання апелянта про усунення недоліків, останнім надано виключно докази сплати судового збору, проте не надано вмотивованого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням підстав для поновлення строку (пропуску строків) більше, як на два місяця при поданні вдруге апеляційної скарги.

Колегія суддів звертає увагу, що, як вже було підкреслено в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху, сама по собі сплата судового збору суб`єктом владних повноважень не може бути безумовною підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції за відсутності належного підтвердження вчинення таким суб`єктом дій, спрямованих на забезпечення апеляційного оскарження судового рішення.

Аналогічна позиція підтримується і Верховним Судом, зокрема, у постановах від 18.05.2018 року по справі №820/4558/16, від 22.05.2018 року по справі №826/26113/15, від 18.09.2018 року по справі №826/25121/15.

У постанові від 21.11.2019 року по справі №804/3200/18 Верховний Суд підкреслив, що довготривала процедура сплати судового збору, не може бути визнана поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження та, як наслідок, не є підставою для порушення принципу правової визначеності щодо остаточного рішення.

Європейський суд з прав людини у пунктах 46, 47 рішення від 29.01.2016 року у справі "Устименко проти України" зазначив, що одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатись перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами. Якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності.

При цьому, судом також враховуються висновки Європейського Суду з прав людини, викладені в рішенні по справі "Лелас проти Хорватії", відповідно до яких держава, чиї органи влади не дотримувалися своїх власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх правопорушень та уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи, особливо якщо при цьому немає жодного іншого приватного інтересу.

У справі "Рисовський проти України" Європейський Суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу "належного урядування", який передбачає, що в разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб.

Таким чином, виходячи з принципу "належного урядування", державні органи загалом, і орган доходів і зборів зокрема, зобов`язані діяти в належний спосіб, а держава не повинна отримувати вигоду у вигляді поновлення судами строку на оскарження судових рішень та виправляти допущені органами державної влади помилки за рахунок приватної особи, яка діяла добросовісно.

Враховуючи ті обставини, що при поданні апеляційної скарги строк на апеляційне оскарження не було поновлено судом і в клопотанні про усунення недоліків апелянтом не заявлено про поновлення строку на апеляційне оскарження, а отже, колегія суддів не вбачає підстав для можливості визнання поважними причин пропуску апелянтом строку на апеляційне оскарження рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 вересня 2019 року.

У контексті наведеного суд вважає за необхідне зауважити, що законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Таким чином, зважаючи на викладене та з огляду не подання апелянта вмотивованого клопотання щодо поважності причин пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про необхідність відмови у відкритті апеляційного провадження.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Приписи ч. 3 ст. 299 КАС України визначають, що питання про відмову у відкритті апеляційного провадження суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів після надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Враховуючи вищевикладене та керуючись приписами Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів вважає за необхідне у відкритті апеляційного провадження відмовити та повернути апеляційну скаргу апелянту.

Керуючись ст.ст. 248, 299, 321, 325 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 вересня 2019 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Алпен Трейд" до Державної фіскальної служби України, Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Повернути апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 вересня 2019 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Алпен Трейд" до Державної фіскальної служби України, Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії та додані до неї матеріали.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до касаційної інстанції у порядку та строки, визначені ст. ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя Г.В. Земляна

Судді: А. Б. Парінов

Я.М. Собків

< Головуючий суддя >