Справа № 362/6705/19
Суддя: Марчук О. Л.
Дата ухвалення: 2020-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 362/6705/19
Провадження № 2-а/362/25/20
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

"03" березня 2020 р.

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді Марчука О.Л.,

при секретарі - Чорній М.В.,

за участю представника позивача - Головка О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Василькові Київської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління містобудування, архітектури та контролю за розвитком інфраструктури Васильківської міської ради про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову управління містобудування, архітектури та контролю за розвитком інфраструктури Васильківської міської ради № 56/22.03-28 від 08 листопада 2019 року відносно неї за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вказана постанова не відповідає закону, оскільки прийнята внаслідок неправомірних процедур та вона не здійснила дій, що порушують вимоги Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити з викладених у позовній заяві підстав.

Представник відповідача в судове засідання не прибув; відповідач надав заяву про розгляд справи у відсутності свого представника і зазначив, що визнає позов частково.

Вислухавши вступне слово представника позивач та дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступних висновків.

Постановою начальника управління містобудування, архітектури та контролю за розвитком інфраструктури Васильківської міської ради Литвин О.В. № 56/22.03-28 від 08 листопада 2019 року, ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку із порушенням статті 39 Закону України «Про архітектурну діяльність» і частини 10 Постанови Кабінету Міністрів України від 11.07.2007 року № 903 (а.с. 12 - 13).

Вказану постанову було прийнято за результатами розгляду протоколу № 49/22.03-27 від 21.10.2019 року та акту № 46/22.03-25 від 21.10.2019 року за результатами перевірки (а.с. 14 - 15, 16 - 23).

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого частиною першою статті 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за якою позивача притягнуто до відповідальності, полягає у порушенні вимог законодавства, будівельних норм, стандартів і правил та затверджених проектних рішень під час нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту об`єктів чи споруд.

Зокрема, за змістом Акту, його складено за результатами проведення планового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, а саме: проведено планову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на об`єкті: будівництво гаражу за адресою: АДРЕСА_1, у строк з 07 по 21 жовтня 2019 року.

Згідно із відомостями розділу VI Акту щодо питань проведення перевірки зазначено, що 1.) Будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» (п.5.1 таблиці) - НІ; 2) Закінчений будівництвом об`єкт, що експлуатується, прийнятий в експлуатацію (п.6.1 таблиці) - ТАК; 3) Дані, зазначені в декларації про готовність об`єкта до експлуатації, достовірні (п.6.4 таблиці) - НІ; всі інші питання перевірки - НЕ РОЗГЛЯДАЛИСЯ. При цьому, сама декларація ні до Акту, ні до Протоколу, ні до оскаржуваної постанови не додаються.

Сам захід відповідачем було проведено 15.10.2019 року, що підтверджено листом Відповідача від 21.10.2019 року у відповідь на адвокатський запит. Тобто, Акт складено не по закінченні перевірки (15.10.219 р.), а 21.10.2019 р., через 6 днів після її проведення.

Так, згідно із відомостями, які містяться в Протоколі, перевірка відповідачем проведена на підставі ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Підтвердженням тому також є і направлення для проведення планового заходу №73/22.03-31 від 23.09.2019 року (надалі - Направлення). Згідно із Направлення захід відповідачем проведено відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року №553 «Про затвердження Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю» у строк з 07 жовтня до 21 жовтня 2019 року.

Згідно із відомостями, які містяться в Протоколі, розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно позивача було призначено на 08.11.2019 року о 11-00 год. Але, згідно із листом від 06.11.2019 року №771/22.01-18, слухання справи було перенесено на 08.11.2019 року о 15-00 год.

Проте, оскаржувану постанову було винесено без розгляду справи по суті, як того вимагають норми статей 278, 279, 280 КУпАП і без участі позивача, яка на час коли мав бути здійснений розгляд справи перебувала у приміщенні відповідача і очікувала на цей розгляд. Позивача не було ознайомлено з її правами, передбаченими статтями 268 КУпАП та 63 Конституції України, не надано можливість захистити свої права у передбачений законом спосіб.

Також, суд враховує наступне.

В силу вимог п.п.19) ч.2 ст.255 КУпАП право складати протокол мають особи, уповноважені на проведення перевірок під час здійснення ними архітектурно-будівельного контролю (статті 96, 96-1 (крім частин третьої - п`ятої), частини перша та друга статті 188-42).

Як вбачається зі змісту Протоколу та направлення відповідачем здійснено архітектурно-будівельний контроль на підставі ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та постанови Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року №553 «Про затвердження Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю» (надалі - Порядок 553).

Відповідно до п.1 Порядку 553, ч.1 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Аналогічна норма міститься і в п.3.4.6 Положення про Управління містобудування, архітектури та контролю за розвитком інфраструктури Васильківської міської ради, затвердженого рішенням Васильківської міської ради від 21.12.2018 року №07.12-49- VIІ, згідно із яким Відповідач має право розглядати відповідно до чинного законодавства України справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням вимог законодавства, будівельних норм, стандартів і правил під час будівництва, порушення законодавства під час планування та забудови територій.

Однак, станом на 15.10.2019 року, коли фактично було проведено відповідачем плановий захід за адресою: АДРЕСА_1 , жодних проектних, підготовчих чи то будівельних робіт, так само як і реконструкції, реставрації, капітального ремонту тощо, позивачем не проводилося. Станом на 15.10.2019 року у позивача, за адресою: АДРЕСА_1 знаходиться не об`єкт будівництва, щодо якого можуть здійснюватися заходи архітектурно-будівельного контролю в розумінні вимог ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а споруда «Гараж» літ.Д - 27,8 кв.м., тобто споруда, яка має чітко виражені характеристики, введена в експлуатацію і щодо якої зареєстровано право власності, на якій не ведуться жодні будівельні роботи, а, відповідно, яка не підпадає під дію вимог ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Про те, що «Гараж» літ.Д - 27,8 кв.м. станом на 15.10.2019 року вже не є об`єктом будівництва, а є об`єктом закінченим будівництвом та прийнятим в експлуатацію відповідач знав про що свідчить відповідна позначка в п.6.1 таблиці розділу VI Акту. Крім цього, дана інформація є у відкритому доступі Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, а також даною інформацією Відповідач просто зобов`язаний володіти в силу своєї діяльності як спеціалізованої установи, оскільки порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів передбачений ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Так, відповідно до вимог ч.1, 5 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви. Датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта є дата реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації або видачі сертифіката.

Повноваження Відповідача щодо об`єктів завершеного будівництва та введених в експлуатацію регулюються нормами ст.39-2 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та постанови Кабінету Міністрів України від 12.04.2017 року №257 «Про затвердження Порядку проведення обстеження прийнятих в експлуатацію об`єктів будівництва» (надалі - Порядок 257).

В розумінні вимог ст.39-2 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що власники або управителі об`єктів будівництва забезпечують поточний огляд і періодичне обстеження прийнятих в експлуатацію у встановленому законодавством порядку об`єктів протягом усього періоду їх існування та несуть відповідальність за їх експлуатацію згідно із законом. Обстеження об`єкта будівництва здійснюється з метою оцінки його відповідності основним вимогам до будівель і споруд, визначеним технічним регламентом, та вжиття обґрунтованих заходів щодо забезпечення надійності та безпеки під час його експлуатації.

Відповідно до п.2 Порядку 257 рішення щодо необхідності проведення обстеження об`єктів приймається їх власниками або управителями. В розумінні вимог ч.3 ст.39-2 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» обов`язковому обстеженню підлягають об`єкти, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми та значними наслідками, а також багатоквартирні житлові будинки незалежно від класу наслідків (відповідальності), до яких «Гараж» літ.Д - 27,8 кв.м., що належить Позивачу, не відноситься. Позивач, як власник, не приймала жодних рішень щодо проведення обстежень її гаражу.

Тобто, щодо об`єкту позивача не може бути проведений захід архітектурно-будівельного контролю.

Таким чином, станом на 15.10.2019 року, відповідач не мав законного права на проведення планової перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на об`єкті: будівництво гаражу за адресою: АДРЕСА_1 , як захід архітектурно-будівельного контролю на підставі ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Відповідно, Відповідач, його посадові особи, не мали права складати ні Протокол, ні Акт на підставі ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». А отже, дані документи не можуть бути належними та допустимими доказами при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно Позивача.

Крім того, норми закону як ст. 39 Закон України «Про архітектурну діяльність» в Україні немає. В Україні діє Закон України «Про архітектурну діяльність» №687 від 20.05.1999 року (зі змінами та доповненнями), який станом на 08.11.2019 року всього містить 33 статті.

Також в Україні не існує, відповідно не діє такий нормативно-правовий акт як постанова Кабінету Міністрів України від 11.07.2007 року №903 «Про Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів». Так, на офіційному сайті Верховної Ради України https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/903-2007-%D0%BF єдиним документом за вихідними даними: постанова Кабінету Міністрів України, №903, дата 11.07.2007 року є постанова Кабінету Міністрів України «Про авторський та технічний нагляд під час будівництва об`єкта архітектури» (зі змінами та доповнення), яка регулює Порядок здійснення авторського нагляду під час будівництва об`єкта архітектури і всього містить 7 пунктів.

У зв`язку із чим, Відповідачем притягнуто до адміністративної відповідальності Позивача на підставі неіснуючих норм законодавства.

Отже, суд приходить до висновку, що в оскаржуваній постанові не доведено наявність у діях позивача об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому, суд приходить до висновку, що дана постанова є неправомірною та порушує права позивача.

Норми частин першої і другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проте, відповідач не надав суду доказів правомірності свого рішення.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, коли судом встановлено, що постанова відповідача стосовно позивача є неправомірною, суд приходить до висновку, що її слід скасувати.

За таких обставин, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

При цьому, на підставі положень Глави 8 Розділу І КАС України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судові витрати у вигляді судового збору за подачу позову немайнового характеру, а також з відповідача на користь позивача судові витрати у вигляді витрат позивача на правову допомогу, що підтверджені відповідними документами, а саме: Договором про надання правової допомоги № 01/11/19 від 11.11.2019 року із додатком до нього, дублікатом квитанції від 12.11.2019 року і описом витрат до договору (а.с. 37 - 38, 39, 40).

На підставі викладеного, керуючись статтею 19 Конституції України, ст. ст. 1 - 15, 19 - 22, 31, 32, 35, 77, 90, 93, 94, 139, 192, 193, 241 - 246, 250, 255 КАС України,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову начальника управління містобудування, архітектури та контролю за розвитком інфраструктури Васильківської міської ради Литвин Олени Володимирівни № 56/22.03-28 від 08 листопада 2019 року про визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Стягнути з управління містобудування, архітектури та контролю за розвитком інфраструктури Васильківської міської ради на користь ОСОБА_1 11 760 (одинадцять тисяч сімсот шістдесят) гривень 00 копійок у відшкодування судових витрат.

Стягнути з управління містобудування, архітектури та контролю за розвитком інфраструктури Васильківської міської ради на користь держави 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок у відшкодування судових витрат.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду в тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Дата складення повного рішення суду - 03 березня 2020 року.