Справа № 240/189/20
Суддя: Гурін Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2020-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
27 лютого 2020 року м. Житомир справа № 240/189/20
Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гуріна Д.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,
9 січня 2020 року до Житомирського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, у якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, яка призвела до ненарахування та невиплати за період з січня 2014 року до липня 2019 року компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати частини пенсії, донарахованої на виконання постанови Овруцького районного суду Житомирської області від 23 травня 2014 року у справі №286/2100/14-а з урахуванням постанови Житомирського апеляційного адміністративного суду від 26 серпня 2014 року, відповідно до Закону України від 19 жовтня 2000 року №2050-ІІІ "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159 "Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати";
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести відповідно до Закону України від 19 жовтня 2000 року №2050-111 "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159 "Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" нарахування та виплату за період з січня 2014 року до липня 2019 року компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати частини пенсії, донарахованої на виконання постанови Овруцького районного суду Житомирської області від 23 травня 2014 року у справі №286/2100/14-а з урахуванням постанови Житомирського апеляційного адміністративного суду від 26 серпня 2014 року.
Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 14 січня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи та встановлено відповідачу строк для надіслання відзиву на адміністративний позов.
31 січня 2020 року відповідачем надіслано на адресу суду відзив на позовну заяву (а.с.23-28), у якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує та просить відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування заперечень зазначив, що позивачу дійсно на виконання постанови Овруцького районного суду Житомирської області від 23 травня 2014 року у справі №286/2100/14-а з урахуванням постанови Житомирського апеляційного суду від 26 серпня 2014 року, був проведений перерахунок відповідних пенсійних виплат. Така виплата на виконання судового рішення мала разовий характер, а тому не підлягає компенсації.
19 лютого 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 повторно залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви.
26 лютого 2020 року на адресу суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви разом з копією банківської виписки, якими позивач усунув недоліки позовної заяви.
27 лютого 2020 року ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду продовжено судовий розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження.
Відповідно до частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Згідно з положеннями частини 5 статті 262, частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 має статус потерпілої від Чорнобильської катастрофи 1-ї категорії, що підтверджується виданим їй посвідченням (а.с.6) та перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області.
Постановою Овруцького районного суду Житомирської області від 23 травня 2014 року у справі №286/2100/14-а відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог (а.с.7-9).
Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 26 серпня 2014 року апеляційну скаргу задоволено частково. Постанову Овруцького районного суду Житомирської області від 23 травня 2014 року скасовано. Прийнято нову постанову. Позов задоволено частково. Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі Житомирської області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату з 1 січня 2014 року до 2 серпня 2014 року доплати до пенсії, передбаченої ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі 1 мінімальної заробітної плати щомісячно, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю у розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком та пенсію в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком щомісячно, відповідно до ст.ст.50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з урахуванням фактично проведених виплат (а.с.10-11).
Дані грошові кошти перераховані на виконання рішення суду у справі №286/2100/14-а на картковий рахунок 23 липня 2019 року, що підтверджується випискою по картковому рахунку на зазначену суму (а.с.38).
Оскільки вказана сума коштів була виплачена позивачу без врахування компенсації втрати частини грошових доходів (частини пенсії) у зв`язку з порушенням строків її виплати, то 11 грудня 2019 року позивач звернулася до відповідача з письмовою заявою, в якій просила провести розрахунок та виплатити їй компенсацію втрати частини доходу (пенсії) у зв`язку з порушенням строків виплат частини пенсії згідно судового рішення №286/2100/14-а за період з 1 січня 2014 року до 2 серпня 2014 року до дня фактичної її виплати, а саме до 23 липня 2019 року (а.с.13-14).
Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області №І-5944 від 18 грудня 2019 року позивачу було повідомлено про виконання судового рішення у справі №286/2100/14-а, проте про добровільне нарахування та виплату позивачу компенсації втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків виплати частини пенсії згідно судового рішення №286/2100/14-а за період з 1 січня 2014 року до 2 серпня 2014 року у листі відповідача зазначено не було та на даний час не проведено, що позивач розцінює, як відмову від вчинення даних дій (а.с.15-16).
З такими діями відповідача позивач не погоджується, що слугувало підставою для звернення до суду.
Надаючи правову оцінку спірним відносинам та перевіряючи дії відповідача на відповідність частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України та наявність права у позивача на проведення доплати до пенсії та виплати компенсації втрати частини доходів, суд зазначає наступне.
Відповідно до виписки по банківському рахунку від 25 лютого 2020 року, встановлено, що вказана сума зарахована на картковий рахунок позивача 23 липня 2019 року (а.с.37-38).
Виплата компенсації ОСОБА_1 за вказаним рішенням не нараховувалась та не проводилась.
Відповідно до частини 2 статті 46 Закону України від 9 липня 2003 року №1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.
Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.
Згідно з статтею 1 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" №2050-ІІІ від 19 жовтня 2000 року (далі - Закон №2050-ІІІ) підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).
Тобто, право на компенсацію частини доходів у громадянина пов`язується з настанням такого юридичного факту (події), як невиплата грошового доходу у встановлені строки його виплати.
Відповідно до статті 2 Закону №2050-ІІІ, компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.
Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.
Статтею 3 Закону №2050-ІІІ визначено, що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).
Таким чином, вимоги вказаного закону встановлюють строк затримки виплати доходу, за якого виникає право на компенсацію, - один і більше календарних місяців, дається визначення поняття "доходи" для цілей цього Закону, а також порядок обчислення суми компенсації.
Згідно з статтею 4 Закону №2050-ІІІ виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.
Пунктом 3 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №159 від 21 лютого 2001 року (далі - Порядок №159) визначено, що компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, як, зокрема, пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).
Таким чином, основними умовами для виплати суми компенсації є: 1) порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії) та 2) виплата нарахованих доходів. При цьому виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу.
Відтак, Закон №2050-ІІІ пов`язує виплату компенсації втрати частини доходів з виплатою основної суми доходу.
Тобто, пункти 1, 2 Порядку №159 відтворюють положення Закону №2050-ІІІ і лише конкретизують підстави та механізм виплати компенсацій.
Згідно з пунктом 4 Порядку №159 сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.
Наведене нормативне регулювання не встановлює першості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів. За цим регулюванням правове значення має те, чи з порушенням строків був виплачений нарахований дохід, чи виплачений і коли цей платіж, чи не нараховувався і не виплачувався грошовий дохід, право на який визнано судовим рішенням. Саме ці події є тими юридичними фактами, з якими пов`язується виплата компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.
Водночас, слід зауважити, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер. Вони спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.
Положеннями статті 55 Закону України від 9 квітня 1992 року №2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (Закон №2262-XII) передбачено, що нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.
Тобто, основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 2 Закону №2050-ІІІ, статтею 55 Закону №2262-XII та Порядком №159 є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі №522/5664/17, від 20 лютого 2018 року у справі №336/4675/17, від 5 жовтня 2018 року у справі №162/787/16-а.
Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки, щодо застосування норм права, викладених у постановах Верховного Суду.
Із матеріалів справи встановлено, що нарахування та виплата позивачу пенсії відбулась на підставі відповідного розрахунку ГУ ПФУ в Житомирській області на виконання судового рішення за період з 1 січня 2014 року до 2 серпня 2014 року (вказане сторонами не заперечувалось).
Отже, несвоєчасне нарахування суми відбулось з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, починаючи з 1 січня 2014 року.
Крім того, як встановлено судом та не заперечувалось сторонами виплата коштів позивачу здійснена Пенсійним органом 23 липня 2019 року, що підтверджується випискою по картковому рахунку банку від 25 лютого 2020 року (а.с.37-38).
Оскільки у ході розгляду справи підтверджено наявність права позивача на нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів за період з 1 січня 2014 року до 2 серпня 2014 року до дня проведення фактичного розрахунку з позивачем та встановлено протиправність дій відповідача щодо такої невиплати, суд вважає за можливе зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів за період з 1 січня 2014 року до 2 серпня 2014 року.
Зважаючи на відсутність документально підтверджених понесених судових витрат у даній адміністративній справі, питання про їх розподіл судом не вирішується.
Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 1 січня 2014 року до 2 серпня 2014 року, до дня фактичної виплати донарахованої частини пенсії.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії, нарахованої на підставі постанови Житомирського апеляційного адміністративного суду від 26 серпня 2014 року у справі №286/2100/14-а за період з 1 січня 2014 року до 2 серпня 2014 року, до дня фактичної виплати донарахованої частини пенсії.
Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.М. Гурін