Справа № 229/212/20
Суддя: Христофоров А.Б.
Дата ухвалення: 2020-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

03 березня 2020 р. Справа №229/212/20

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Христофоров А.Б., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

27 лютого 2020 року, на підставі ухвали Дружківського міського суду Донецької області від 23 січня 2020 року про передачу адміністративної справи на розгляд іншого адміністративного суду за територіальною юрисдикцією (підсудністю), до Донецького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про стягнення заборгованості за пенсійними виплатами за період з червня по вересень 2018 року, у сумі 3098,09 грн. за кожен місяць, а загалом - у сумі 12 392,32 грн.

Порядок звернення до суду за судовим захистом урегульований Кодексом адміністративного судочинства України (далі - КАС України). Подання заяви до суду має відбуватись із дотриманням певних умов.

Частиною 2 статті 171 КАС України передбачено, що суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 зазначеної статті, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, дослідивши зміст позовної заяви та доданих до неї документів, набуваю висновку, що вона не відповідає вимогам ст.ст. 160, 161 КАС України, у заявку із чим має бути залишена без руху із наданням позивачці строку для усунення недоліків.

Так, приписами ч. 3 статті 161 КАС України закріплено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

В порушення зазначених вимог закону, до позовної заяви не доданий документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Натомість, у позовній заяві позивачкою зазначено про те, що вона є звільненою від сплати судового збору за подання до суду даного позову на підставі положень п. 13 ч. 2 ст. 3 ЗУ «Про судовий збір», за якими судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

З приводу наведеного суд зазначає наступне.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає ЗУ «Про судовий збір».

Відповідно до ст. ст. 1,2 ЗУ «Про судовий збір», судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом; судовий збір включається до складу судових витрат. Платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Згідно із п. 13 ч. 2 ст. 3 ЗУ «Про судовий збір», судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Згідно із роз`ясненнями Пленуму Вищого адміністративного судому України в Довідці Про результати вивчення та узагальнення практики застосування адміністративними судами Закону України «Про судовий збір» Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 23.01.2015 року, Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір", стаття 56 Конституції України визначає право кожного на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Таке право також закріплено у статтях 1167, 1173 - 1175 Цивільного кодексу України.

Цими статтями встановлено обов`язок держави, Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування відшкодувати шкоду, завдану фізичній або юридичній особі:

незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень (статті 1167, 1173);

незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень (стаття 1174);

у результаті прийняття органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим, органом місцевого самоврядування нормативно-правового акта, що був визнаний незаконним і скасований (стаття 1175).

Ці норми Конституції України та Цивільного кодексу України є нормами прямої дії, оскільки будь-яка юридична чи фізична особа має право на їх підставі звернутися до суду з позовом про відшкодування такої шкоди (матеріальної чи моральної). Так, пунктом 4 частини четвертої статті 105 КАС України передбачено, що адміністративний позов може містити вимогу про стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю.

Застосовуючи положення пункту 13 частини другої статті 3 Закону про судовий збір адміністративні суди звертають увагу на те, що це законодавче положення поширюється лише на вимогу, яка визначена пунктом 4 частини четвертої статті 105 КАС України.

Відповідно до ч. 5 ст. 21 КАС України, вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Зміст цієї норми вказує на те, що позовну вимогу про відшкодування шкоди заявлену в адміністративному судочинстві обов`язково зумовлює вимога про вирішення публічно-правового спору (наприклад визнання протиправними рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень). В такому випадку вимога про відшкодування шкоди не є об`єктом, за який справляється судовий збір. Водночас за вимогу, яка її зумовлює, такий платіж сплачується.

Тобто, у разі встановлення судом, що протиправними діями (бездіяльністю) чи рішеннями відповідача позивачці буде завдано негативних наслідків саме у вигляді шкоди (збитків), позивач не позбавлений права звернутися до суду з такими вимогами які не будуть об`єктом справляння судового збору.

Подібні висновки щодо застосування зазначених норм права містяться в ухвалах Великої Палати Верховного Суду від 02.05.2019р. (справа №9901/167/19) та Верховного Суду від 13.03.2018р. (справа №820/5268/17).

Як вбачається з пред`явлених позивачкою позовних вимог, остання просить суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість за пенсійними виплатами за період з червня по вересень 2018 року, у сумі 3098,09 грн. за кожен місяць, а загалом - у сумі 12 392,32 грн.

Будь-яких інших позовних вимог, зокрема, щодо визнання протиправними рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, - позов не містить.

Даний адміністративний позов позивачкою був поданий до Дружківського міського суду Донецької області, який своєю ухвалою від 23 січня 2020 року, з посиланням на положення п. 3 ч. 1 ст. 29 КАС України, передав його на розгляд Донецького окружного адміністративного суду.

Відповідно до ст. 30 КАС України, спори між адміністративними судами щодо підсудності не допускаються.

Адміністративна справа, передана з одного адміністративного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 29 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження адміністративним судом, до якого вона надіслана.

Справа, прийнята адміністративним судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому адміністративному суду.

У позовній заяві позивачкою зазначено, що розмір її щомісячної пенсії становить 3098,09 грн. Також зазначено, що з червня по вересень 2018 року відповідач не нараховував позивачці пенсію, та таким чином у відповідача перед позивачкою виникла заборгованість в розмірі 12 392,32 грн.

Наводячи загальний розмір заборгованості за пенсійними виплатами, які, на думку позивачки, підлягають стягненню з відповідача на її користь (12 392,32 грн.), за період коли такі виплати позивачці не здійснювались, а саме: з червня по вересень 2018 року, позивачка також виходить із суми щомісячної пенсії 3098,09 грн. помноженої на кількість місяців за які пенсія не була виплачена.

Отже, виходячи з викладу обставин, якими позивачка обґрунтовує свої вимоги та формулювання пред`явленої позовної вимоги, суд зазначає, що зазначена у позовній заяві вимога стосуються виплати недоотриманих сум пенсії (заборгованість за пенсійними виплатами) за конкретний період, а саме: з червня по вересень 2018 року, які не є збитками чи шкодою в розумінні п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону № 3674-VI.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 18 грудня 2019 року у справі №826/12313/18; адміністративне провадження №К/9901/2457/19.

У зв`язку із наведеним, суд приходить до висновку, що за подання до суду даного позову підлягає сплаті судовий збір.

При прийнятті таких висновків суд враховує положення пункту 1 частини другої статті 129 Конституції України, згідно з яким однією із основних засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Суд також виходить з того, що саме на заявника покладається обов`язок щодо доведення фактів відповідно до його прохання про звільнення (відстрочення) від сплати судового збору; обов`язок сплатити судові збори, встановлений відповідно до закону, має законну мету, а тому, за загальним правилом, не визнається судом непропорційним чи накладеним свавільно; застосовані згідно із законом процесуальні обмеження у формі обов`язку сплатити судовий збір, за загальним правилом, не зменшують для заявника можливості доступу до суду та не ускладнюють йому цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права.

Суд також звертає увагу на практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд), за якою вимога сплатити судовий збір не порушує право заявників на доступ до правосуддя, оскільки судовий збір є певним законним обмежувальним заходом, який є формою регулювання доступу до суду, а також попередження подання необґрунтованих та безпідставних позовів та перенавантаження судів. Таке обмеження не може розглядатись як таке, що саме по собі суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована згідно із Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР та набрала чинності для України 11 вересня 1997 року, який гарантує кожному право на розгляд його справи судом.

За приписами частини 2 ст. 169 КАС України, якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає ЗУ «Про судовий збір».

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», розмір ставки судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою або фізичною особою-підприємцем, становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно із ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлений на 01 січня 2020 року становить 2102,00 грн.

Таким чином, розмір судового збору за подання до суду даного позову становить 840,80 грн., як 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Крім того, правилами п. 5, п. 8, ч. 5 ст. 160 КАС України закріплено, що в позовній заяві зазначаються, зокрема, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

В порушення зазначених вимог закону, позовна заява позивачки не містить зазначення доказів, що підтверджують вказані нею у позовній заяві обставини.

Також, у переліку документів та інших доказів, що додаються до заяви, позивачкою зазначено, що до позовної заяви нею додано: «два примірника позовної заяви та довіреність представника позивача», разом з тим, згідно із Актом про відсутність вкладень, який був складений Дружківським міським судом Донецької області 17 січня 2020 року, під час реєстрації позовної заяви ОСОБА_1 , встановлено відсутність вказаних у додатках документів, а саме: два примірники позовної заяви ; довіреність представника позивача.

Суд зазначає, що положеннями ч. 1 ст. 161 КАС України, закріплено, що до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Крім того, пунктом 11 ч. 5 ст. 160 КАС України закріплено, що в позовній заяві зазначається також власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

В порушення зазначених вимог закону, позовна заява позивачки не містить власного письмового підтвердження позивачки про те, що нею не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Крім того, з позовної заяви вбачається, що представником позивачки ОСОБА_1 зазначена ОСОБА_2 .

У позовній заяві зазначено, що її підписано « Л. Бутенко». Статус особи підписанта не вказаний.

Таким чином, з позовної заяви неможливо встановити особу яка її підписала, і, відповідно право такої особи на підписання даного позову.

При цьому суд зазначає, що якщо позовна заява подається представником, то у ній додатково зазначаються відомості, визначені у пункті 2 частини п`ятої цієї статті стосовно представника ( ч. 6 ст. 160 КАС України).

За приписами частин 1 та 2 ст. 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 3 зазначеної статті, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 171 цього Кодексу.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 160, 161, 169, 171, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про стягнення заборгованості - залишити без руху та надати позивачці строк в 10 (десять) днів з дня вручення їй копії цієї ухвали для надання суду:

- документа про сплату судового збору на суму 840,80 грн., або документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, чи клопотання про зменшення розміру належних до оплати судових витрат, чи звільнення від їх оплати повністю або частково, чи відстрочення або розстрочення сплати судових витрат на визначений строк.

Кошти в оплату судового збору мають бути перераховані на Рахунок отримувача UA4005075, отримувач коштів: Слов`янське УК/м. Слов`янськ/22030101, код отримувача за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030101, із зазначенням призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Донецький окружний адміністративний суд (назва суду, де розглядається справа).

- нового тексту позовної заяви із зазначенням доказів, що підтверджують вказані позивачкою у позовній заяві обставини, та власного письмового підтвердження позивачки про те, що нею не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, а також особи яка підписала позовну заяву, (відомостей, визначених у пункті 2 частини п`ятої ст. 160 КАС України, стосовно представника), у двох примірниках.

- два примірники довіреності представника позивача.

Копії доданих до позовної заяви документів мають бути додані до позовної заяви відповідно до кількості учасників справи.

У разі якщо позивачка не усуне недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк, заява повертається позивачці.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та окремому оскарженню не підлягає.

Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя А.Б. Христофоров