Справа № 540/1409/19
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2020-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2020 р.м.ОдесаСправа № 540/1409/19

Головуючий в 1 інстанції: Дубровна В.А.

Дата і місце ухвалення: 27.11.2019р., м.Херсон

Дата виготовлення повного тексту: 06.12.2019р.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді : Бойка А.В.,

суддів: Федусика А.Г.,

Шевчук О.А.,

за участю секретаря: Шепель О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу Чорноморської митниці Держмитслужби на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2019 року по справі за позовом приватного підприємства «Приорітет-1» до Чорноморської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, стягнення майнової шкоди,

ВСТАНОВИВ:

В липні 2019 року приватне підприємство «Приорітет-1» звернулося до Херсонського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Чорноморської митниці Держмитслужби, в якому, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, просило суд: визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA508010/2019/000002/2 від 19.04.2019 року; стягнути з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь приватного підприємства «Приорітет-1» суму завданої майнової шкоди у розмірі 21 084,00 грн.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2019 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Чорноморської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів № UA508010/2019/000002/2 від 19.04.2019 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Чорноморської митниці Держмитслужби за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ПП «Приорітет-1» судовий збір в сумі 6 636,00 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, 26.12.2019 року Чорноморська митниця Держмитслужби подала апеляційну скаргу, в якій посилається на не правильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до не правильного вирішення справи.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що декларантом самостійно було обрано резервний метод визначення митної вартості товару. На підтвердження шостого методу декларантом не надано жодного документа, у зв`язку з чим незрозуміло на підставі якої інформації було заявлено митну вартість. Надані до суду митні декларації №UA508010/2018/005151 та №UA508010/2018/005280 не подавалися до Чорноморської митниці Держмитслужби, тоді як подавати документи, які підтверджують заявлену митну вартість, є обов`язком декларанта, передбаченим Митним кодексом України.

Також, апелянт посилається на те, що ПП «Приорітет-1» під час митного оформлення товару не надало належних доказів вартості перевезення товару, яка входить до складових митної вартості товарів відповідно до ч.10 ст.58 МК України. Надана до митного органу справка щодо витрат на транспортування не є підтвердженням вартості зазначених складових. В наданій автотранспортній накладній №713896 від 12.04.2019 року перевізником зазначено фірму Man-Service LTD, однак не надано будь-яких доказів вартості послуг самого перевізника чи будь-якого зв`язку з компанією-експедитором. На запит митного органу 19.04.2019 року було надано комерційну пропозицію №1 від 12.03.2019 року та зазначено, що інші документи відсутні.

У зв`язку з цим, в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 27.11.2019 року та прийняття нової постанови про відмову в задоволенні позову приватного підприємства «Приорітет-1».

На підставі ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції перевіряє правильність висновків суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги Чорноморської митниці Держмитслужби, тобто в частині вимог ПП «Приорітет-1», які задоволено оскаржуваним судовим рішенням.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 26.03.2019р. між постачальником компанією CENTRALNA ENERGOREMONTNA BAZA, EAD (Болгарія) та покупцем ПП «Приорітет-1» укладено контракт №26/03, за умовами якого постачальник на умов FCA Болгарія (Інкотермс 2010) зобов`язується поставити і передати у власність, а покупець прийняти та оплатити товар, асортимент якого визначається в специфікації, яка є невід`ємною частиною контракту. Поставка здійснюється за умови 100% передоплати вартості товару.

Згідно Специфікації №1 від 26.03.2019р. до Контракту №26/03 від 26.03.2019р., постачальник CENTRALNA ENERGOREMONTNA BAZA, EAD на умовах FCA Болгарія, повинен здійснити на адресу покупця ПП «Приорітет-1» поставку товару «Частини трансформатора, а саме: осердя із електротехнічної сталі б/в. Пластини; шириною 100-600 мм, довжиною 500-4000 мм. Товщина 0,30-0,35 мм. Митний код 8504», у кількості 22 тонни, за ціною 400,00 євро за тонну, загальною вартістю 8800,00 євро.

Відповідно до умов вказаного контракту та специфікації позивач отримав вказаний товар у кількості 20 тон

Для здійснення митного оформлення товару, поставленого за вказаним контрактом, позивачем через представника до сектору митного оформлення митного поста «Херсон центральний» Чорноморської митниці Держмитслужби 15.04.2019р. було подано митну декларацію № UA508010/2019/001898, відповідно до якої митна вартість товару визначена позивачем за шостим резервним методом.

Разом із митною декларацією, позивачем до митного оформлення були подані наступні документи: пакувальний лист б/н від 11.04.2019р; інвойс від 11.04.2018р.; автотранспортна накладна №713896 від 12.04.2019р.; заявка на придбання товару №19/03 від 19.03.2019р.; платіжний документ, що підтверджує факт оплати товару №6905 від 03.04.2019р.; довідку про підтвердження вартості перевезення вантажу №12 від 15.04.2019р.; прейскурант виробника товару №1 від 11.03.2019р.; висновок про вартісні характеристики товару В-106 від 15.04.2019р.; зовнішньоекономічний договір купівлі - продажу №26/03 від 26.03.2019р., специфікацію від 26.03.2019р.; договір про надання послуг митного брокера №772 від 24.04.2018р.; договір транспортного експедирування №0204 від 02.04.2019р.; інформацію про позитивні результати державних видів контролю №4007101 від 15.04.2019р.; копію митної декларації країни відправлення від 13.04.2019р.

При здійсненні перевірки вказаної митної декларації за допомогою автоматизованої системи аналізу та управління ризиками виявлено, що рівень вартості товару значно нижчий від рівня митної вартості подібних товарів, що імпортуються в Україну. За результатами перевірки змісту контракту №26/03 від 26.03.2019р. та інших наданих до митного оформлення документів відповідачем було встановлено наявність у них розбіжностей та невідповідностей, внаслідок чого на підставі ч.3 ст.53 МК України, позивачу запропоновано надати додаткові документи, а саме: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний із договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника.

У відповідь на повідомлення митного органу стосовно надання додаткових документів, позивачем додатково надано комерційну пропозицію №1 від 12.03.2019р.

19.04.2019р. Чорноморською митницею Держмитслужби прийнято рішення №UA508010/2019/000002/2 про коригування митної вартості товарів, згідно якого відкоригована митна вартість товару склала 53 690,00 євро.

У пункті 33 вказаного рішення зазначено, що декларантом подано не всі документи для підтвердження митної вартості, а документи надані для підтвердження митної вартості містять розбіжності, а саме:

- особистий підпис директора ПП «Приорітет-1» ОСОБА_1 у зовнішньоекономічному контракті №26/03 від 26.03.2019р. та специфікації до нього №1 від 26.03.2019р. має суттєві відмінності;

- у поданому до митного оформлення прайс-листі від 11.03.2019р. № 1 відсутня інформація щодо товару. У прайс-листі від 11.03.2019р. №1 та у комерційній пропозиції від 12.03.2019р. відсутня інформація щодо ідентифікації особи, якою підписано вказані документи;

- у поданому до митного оформлення висновку про вартісні характеристики товару від 15.04.2019р. здійснено оцінку товару «сталь електротехнічна», в той час, як до митного оформлення надано товар «частини трансформаторів». Сталь електротехнічна класифікується у групі 72 УКТЗЕД, а товар, заявлений до митного оформлення, класифіковано у товарній позиції 8504 УКТЗЕД;

- у поданій до митного оформлення копії митної декларації країни відправлення від 13.04.2019р. №MRN19BG005807АА715356 зазначено рахунок фактуру за №3 від 08.04.2019р., пакувальний лист №1БР, в той час, як у митній декларації, поданій до митного оформлення, надано рахунок від 11.04.2019р. № та пакувальний лист від 11.04.2019р.;

- інформація щодо вартості партії товару, наведена у митній декларації країни відправлення, суперечить інформації, заявленій до митного оформлення, а саме, у копії декларації країни відправлення від 13.04.2019р. №MRN19BG005807АА715356 заявлено кількість товару масою нетто 20 000 кг, вартість якої склала 8800 євро, у той час, як у поданій до митного оформлення митній декларації задекларовано 20000 кг вартістю 8000 євро;

- серед документів, додатково наданих для підтвердження вартості, наявний лист компанії «МТМ Internetional Mrtallhandel e.k. Import Export» від 17.04.2019р., що немає відношення до даної зовнішньоекономічної операції. Також зазначені у даному листі умови поставки товару не відповідають умовам поставки згідно зовнішньоекономічного контракту від 26.03.2019р. №26/03.

Не погоджуючись з правомірністю рішення Чорноморської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів від 19.04.2019р. №UA508010/2019/000002/2 приватне підприємство «Приорітет-1» оскаржило його в судовому порядку.

Задовольняючи позов підприємства в цій частині суд першої інстанції входив з того, що зазначені у пункті 33 оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів від 19.04.2019р. №UA508010/2019/000002/2 недоліки та розбіжності у поданих до митного оформлення документах мали б місце у випадку визначення декларантом митної вартості товару за основним методом, тобто за ціною договору. Однак, у даному випадку приватне підприємство «Приорітет-1», при здійсненні митного оформлення товару за митною декларацією № UA508010/2019/001898, самостійно обрало резервний метод, що митним органом залишено поза увагою.

При вирішенні спору судом першої інстанції враховано, що на підтвердження правильності визначення митної вартості товару представником позивача надано до суду копії митних декларацій №UA508010/2018/005151 та №UA508010/2018/005280, за якими було задекларовано подібний (аналогічний) товар. При цьому, судом не прийнято до уваги посилання Чорноморської митниці Держмитслужби на те, що відповідні митні декларації не надавалися позивачем під час митного оформлення товару, зазначивши, що документи, які б підтверджували числове значення заявленої митної вартості за резервним методом (315 223,69 грн.), яка відрізняється від фактурної вартості товару (241 942,19 грн.), відповідачем у декларанта не запитувалися.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Відповідно до пунктів 23, 24 статті 4 МК України митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

На підставі приписів Митного кодексу України орган доходів і зборів здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів, якою, відповідно до ст.49 МК України, є їх вартість, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Поняття митної вартості є базовою категорією у системі митного законодавства з питань державної митної справи, оскільки саме на основі митної вартості здійснюється розрахунок митних платежів.

Вказане узгоджується з положеннями ст.50 МК України, якою передбачено, що відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Відповідно до Брюсельської Конвенції про створення уніфікованої методології визначення митної вартості товарів 1950 року (Конвенція про оцінку товарів у митних цілях), митна вартість була визначена як номінальна ціна товару, за якою відповідний товар може бути проданий в країну призначення в момент подання митної декларації (тобто ціна, що укладається між незалежними один від одного продавцем і покупцем на умов повної ринкової конкуренції).

Відповідно до Генеральної угоди про тарифи і торгівлю (ГАТТ), підписаної 30 жовтня 1947 року, оцінка імпортованого товару для митних цілей (митна вартість) повинна ґрунтуватись на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито.

Згідно Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року митною вартістю імпортованих товарів є їх контрактна вартість, тобто ціна, що фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт до країни імпорту.

За змістом частини 1 статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Частинами 1, 2 статті 52 МК України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Згідно ч.1 ст.53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Тобто, заявлення митної вартості товарів здійснюється виключно декларантом без жодного втручання митних органів, за винятком проведення певних консультацій за бажанням та зверненням декларанта для отримання певної інформації, необхідної йому для визначення митної вартості товарів.

Водночас, відповідно до частини 3 статті 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, перелік яких визначено вказаною нормою.

Відповідно до ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

За наслідками здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки саме з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст.53 МК України.

При цьому, як слідує зі змісту приписів ч.3 ст.318 Митного кодексу України, митний контроль має передбачати виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Аналогічні положення містяться і в п.3.16 та п.6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15.02.2011р. №3018-VI «Про внесення змін до Закону України «Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур», якими, в свою чергу, запроваджено стандартні правила: на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

Також, зазначене узгоджується і з проголошеними у ст.8 Митного кодексу України принципами здійснення державної митної справи на засадах законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі; заохочення доброчесності.

До того ж, відповідно до вимог ч.7 ст.54 МК України, у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Як вбачається з матеріалів справи, при декларуванні товару за митною декларацією №UA508010/2019/001898 позивач визначив митну вартість товару у сумі 315 223,69 грн. (графа 12 митної декларації) за шостим резервним методом, що підтверджується графою 43 митної декларації.

Митна вартість за декларацією №UA508010/2019/001898 у розмірі 315 223,69 грн. була визначена декларантом відповідно до вимог ст.60 МК України за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, які імпортувалися підприємством з тієї ж країни (Болгарія) від того ж відправника у листопаді, грудні 2018 року. Митна вартість була сформована з розрахунку 0,59 доларів США за 1 кг, тобто 11800 доларів США за 20000 кг., що в еквіваленті на дату подання декларації становило 315 223,69 грн.

На підтвердження вказаних обставин приватним підприємством «Приорітет-1» надано до суду копії митних декларацій №UA508010/2018/005151 та №UA508010/2018/005280, за якими було задекларовано подібний (аналогічний) товар.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги Чорноморська митниця Держмитслужби посилається на те, що копії вказаних митних декларацій на підтвердження обраного методу визначення митної вартості товару не були надані підприємством до митного оформлення товару, чим порушено приписи ч.1 ст.53 МК України.

Колегія суддів не приймає до уваги такі доводи митного органу виходячи з наступного.

У відповідності до ч.3 ст.54 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування тощо.

З аналізу вказаних норм у їх сукупності слідує, що здійснюючи контроль правильності визначення митної вартості товарів, заявленої декларантом, орган доходів і зборів зобов`язаний перевірити числове значення заявленої митної вартості, наявність в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та у разі необхідності запитати від декларанта додаткові відомості (документи). У випадку встановлення тієї обставини, що декларантом заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, органом доходів і зборів приймається рішення про коригування митної вартості товару.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, зазначені у пункті 33 оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів №UA508010/2019/000002/2 від 19.04.2019 року недоліки та розбіжності у поданих до митного оформлення документах мали б місце у випадку визначення декларантом митної вартості товару за основним методом, тобто за ціною договору.

Натомість, як встановлено колегією суддів, при здійсненні митного оформлення товару за митною декларацією №UA508010/2019/001898 декларантом обрано резервний метод.

Проте вказана обставина залишилася поза увагою митного органу під час розгляду документів, поданих декларантом для митного оформлення товару, та, як наслідок, не була покладена в основу прийняття відповідачем оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів №UA508010/2019/000002/2 від 19.04.2019р.

У зв`язку з цим колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правомірно не надавалася правова оцінка «розбіжностям» зазначеним Чорноморською митницею Держмитслужби у пункті 33 спірного рішення про коригування митної вартості товарів №UA508010/2019/000002/2 від 19.04.2019р.

Оскільки відповідачем рішення про коригування митної вартості товарів прийнято без урахування фактичних обставин, які мали місце при його прийнятті, тому судом першої інстанції обґрунтовано задоволено позов приватного підприємства «Приорітет-1» та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів №UA508010/2019/000002/2 від 19.04.2019р.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, ґрунтуються на посиланнях, які судом першої інстанції правомірно не прийнято до уваги, а тому підстав для задоволення скарги Чорноморської митниці Держмитслужби та скасування рішення суду першої інстанції від 27 листопада 2019 року не вбачається.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 308, 310, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд апеляційної інстанції

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Чорноморської митниці Держмитслужби залишити без задоволення, а рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2019 року без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення або з дня вручення учаснику справи повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлено та підписано 28.02.2020 року.

Головуючий суддя Бойко А.В.
Судді Федусик А.Г. Шевчук О.А.