Справа № 465/6990/19
Суддя: Мигаль Г. П.
Дата ухвалення: 2020-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

28.02.2020 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді Мигаль Г.П.

при секретарі судового засідання Максимович М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до лейтенанта поліції, інспектора взводу №2, роти № 4, батальйону №4 УПП у Львівській області ДПП Петришина Тараса Зіновійовича, про скасування постанови серії ДПО18 № 570892 про адміністративне правопорушення від 13 листопада 2019 р.,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до лейтенанта поліції, інспектора взводу №2, роти № 4, батальйону №4 УПП у Львівській області ДПП Петришина Тараса Зіновійовича, про скасування постанови серії ДПО18 № 570892 про адміністративне правопорушення від 13 листопада 2019 р.

В обґрунтування своїх вимог вказав, що в 13 листопада 2019 року інспектор ДПП Петришиним Тарасом Зіновійовичем було винесено постанову серії ДПО18 № 570892 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн. Відповідно до постанови серії ДПО18 № 570892 від 13.11.2019 року позивач о 10.50 год., рухаючись за кермом автомобіля ''Volkswagen Transporter'' д.н.з. НОМЕР_1 у м.Львові, по вул. пр.Чорновола,45, здійснив рух по смузі для маршрутних транспортних засобів, позначених п.5.11 ПДР ''Смуга для руху маршрутних транспортних засобів'' та дорожньої розмітки п.п.1.24 ПДР, своїми діями порушив п.17.1 ПДР. Вважає зазначену постанову безпідставною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки жодних доказів того, що саме позивач порушив правила дорожнього руху відповідач не надав. Місце вчинення ''правопорушення'', вказане у постанові , не відповідає фактичному місцю зупинення автомобіля поліцейським патрулем і складання постанови ДПО 18№ 570892 від 13.11.2019 року. При цьому, постанова серії ДПО 18№ 570892 від 13.11.2019 року не містить посилань на жодні належні та допустимі докази, зокрема, показання свідків, показання технічних приладів та засобів, посилання на офіційні документи, тощо, на підставі яких, поліцейським зроблено висновок. Просить позов задоволити.

ОСОБА_1 в судове засідання 28.02.2020 року не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, та не повідомив суд про причини своєї неявки, у визначений судом строк відзиву на позовну заяву не надав, а також не було надано до суду жодних матеріалів фото-чи відеозйомки вчиненого правопорушення або інших доказів, якими суб`єкт владних повноважень обґрунтовує правомірність прийнятого рішення.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 205 КАС України суд розглядає справу на підставі наявних у справі доказів.

У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувається за відсутності учасників справи, на підставі ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить до висновку про задоволення позовних вимог з таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Так, судом встановлено, що відповідно до постанови про адміністративне правопорушення ДПО18 № 570892 від 13.11.2019 року, ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.122КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 грн.

У постанові вказано, що 13 листопада 2019 року о 10 год. 50 хв. по пр.Чорновола,45 у місті Львові водій керував транспортним засобом ''Volkswagen Transporter'' д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив рух по смузі для маршрутних транспортних засобів, позначених п.5.11 ПДР ''Смуга для руху маршрутних транспортних засобів'' та дорожньої розмітки п.п.1.24 ПДР, своїми діями порушив п.17.1 ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст.122 КУпАП.

Положеннями ч.3 ст.122 КУпАП передбачено відповідальність водіїв за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспорних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкнениними спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобом, у томі числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху, або загрозу безпеці руху.

Згідно з п. 17.1 ПДР переваги маршрутних транспортних засобів на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 Знак 5.8 "Дорога із смугою для руху маршрутних транспортних засобів" або 5.11 Знак 5.11 "Смуга для руху маршрутних транспортних засобів" забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі.

Згідно із ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановленим законом.

Положеннями ст. 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно із ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У справі Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 6 грудня 1988 року зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, суд вважає, що відповідач не довів правомірність прийнятої ним постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 № 570892 від 13.11.2019 року, не подав доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП, а тому з цих підстав позовні вимоги необхідно задовольнити, скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 № 570892 від 13.11.2019 рокупро накладення адміністративного стягнення за ч.3 ст.122 КУпАП на позивача у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн.

Відповідно до п. 3 п. 3ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позов слід задоволити .

Керуючись ст.ст. 8, 9,77, 90, 192,241-246, 250, 286 КАС України, суд, -

в и р і ш и в :

позов задовольнити .

Постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 № 570892 від 13.11.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн. скасувати, закрити справу про адміністративне правопорушення.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

Відповідач: Лейтенант поліції, інспектор взводу №2, роти № 4, батальйону №4 УПП у Львівській області ДПП Петришин Тарас Зіновійович, 79053, м.Львів, вул. Перфецького,19

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Франківський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня складення судового рішення.

Згідно з ст.255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.П. Мигаль