Справа № 420/7802/19
Суддя: Глуханчук О.В.
Дата ухвалення: 2020-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/7802/19
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2020 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Глуханчука О.В.,
секретар судового засідання Любімова О.Є.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Укртрансбезпеки в Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови від 09 грудня 2019 року № 169349 про застосування адміністративно-господарського штрафу,
ВСТАНОВИВ:
21 грудня 2019 року до суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Укртрансбезпеки в Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови від 09 грудня 2019 року № 169349 про застосування адміністративно-господарського штрафу у розмірі 34 000, 00 грн.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 21 жовтня 2019 року посадовими особами відповідача здійснено габаритно-ваговий контроль автотранспортного засобу DAF д.н. НОМЕР_1 , разом з причепом Kogel Д.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який (автомобіль) належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. За результатами перевірки державні інспектори склали акт № 178211 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 21 жовтня 2019 року, акт про перевищення транспортним засобом габаритних параметрів та розрахунок плати за проїзд великогабаритних транспортних засобів. Вказані документи поштою направлені ОСОБА_1 20 листопада 2019 року.
Позивач стверджує, що перевірку габаритних розмірів транспортного засобу представник Укртрансбезпеки здійснював за допомогою звичайної будівельної рулетки, на зауваження водія не реагував, документів, які б підтвердили відповідність використовуваної ним рулетки водію не пред`являв, реквізитів цих документів також не назвав; в довідці про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 21 жовтня 2019 року також не зазначено яким саме приладом проводився обмір. На підставі викладеного позивач вважає, що розбіжності, які виявлені при здійсненні габаритно-вагового контролю, виникли у зв`язку з використанням саморобних або не каліброваних метричних засобів, а тому ці дані не можуть вважатись допустимими доказами.
Також позивач зазначив, що при складанні акту № 178211 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, яким встановлено порушення, позивач не був присутнім та повідомлений, як і під час перевірки транспортного засобу, а усі документи отримав поштою 20 листопада 2019 року.
За таких обставин позивач не погоджується з постановою Управління Укртрансбезпеки в Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті від 09 грудня 2019 року № 169349 про застосування до нього адміністративно-господарського штрафу у розмірі 34 000, 00 грн., з огляду що звернувся до суду про її скасування, як протиправної.
При цьому позивач повідомив, що плату за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні він сплатив 22 листопада 2019 року.
Ухвалою суду від 26 грудня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом сторін.
12 лютого 2020 року відповідачем через канцелярію суду подано відзив на позовну заяву з додатковими доказами, а також пояснення по суті адміністративного позову (а.с. 70-80).
Вказані заяви по суті справи залучені до матеріалів справи та прийняті судом до розгляду.
Інші заяви по суті справи сторонами не надавались, додаткові докази не надходили.
Відповідно до відзиву, відповідач проти задоволення позову заперечує, з позовними вимогами не погоджується, вважає їх безпідставними, з огляду на наступне. Так, відповідач зазначає про дотримання Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою КМУ від 08 листопада 2006 р. № 1567, а саме стверджує, що позивач завчасно був викликаний на розгляд справи, за підсумком якого до нього було застосовано адміністративно-господарський штраф.
Також відповідач зазначив, що рулетка, якою проводився вимір розмірів вантажу (комбайну) на кузові автомобіля позивача є спеціальним вимірювальним приладом для здійснення габаритного контролю, що підтверджується свідоцтвом про повірку.
При цьому, відповідач звернув у вагу на те, що позивач, в обґрунтування своєї позиції не навів фактичні розміри комбайна, який ним перевозився.
Таким чином, відповідач вважає, що оскільки ним виконано усі вимоги законодавства щодо здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, підстави для задоволення позову відсутні.
У судове засідання, призначене на 24 лютого 2020 року, учасники справи не з`явились, про місце, дату і час судового засідання повідомлені належним чином та своєчасно. Від представника позивача через канцелярію надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач причини неявки не повідомив.
Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Згідно з ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (п. 1 ч. 3 ст. 205 КАС України).
З урахуванням викладеного, суд продовжив розгляд справи за відсутності учасників справи, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Розглянувши подані сторонами заяви по суті справи і докази на їх обґрунтування, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, судом встановлено наступне.
Згідно Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, 02.06.2011 року проведена державна реєстрації фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ; вид економічної діяльності, у т.ч., КВЕД: 49.41 діяльність вантажного автомобільного транспорту (а.с. 18-20).
21 жовтня 2019 року інспекторами Управління Укртрансбезпеки в Черкаській області в пункті габаритно-вагового контролю, що знаходиться на ділянці автодороги Київ-Одеса (210 км+450 м), здійснено перевірку транспортного засобу DAF, модель ТЕ 96 NCE, реєстраційний номер НОМЕР_1 , разом з причепом Kogel SN 24, реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який належить ОСОБА_1 , на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Маршрут руху Умань-Ладижинка 31 км, вантаж Комбайн (а.с. 11).
Згідно акту № 178211 від 21 жовтня 2019 року під час перевірки виявлено порушення, відповідальність за яке передбачена ч. ст.60 Закону України Про автомобільний транспорт, а саме: перевезення вантажу з перевищенням габаритних параметрів без дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами, чим порушено ст.48 Закону України Про автомобільний транспорт.
За результати здійснення габаритно-вагового контролю складено довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю №044811 та акт № 0004289 від 21 жовтня 2019 року про перевищення транспортним засобом нормативно-габаритних параметрів, якими зафіксовано наступні габаритні параметри: довжина: допустима - 22 м., фактична - 24,90 м.; ширина: допустима - 2,6 м, фактична 3, 70 м; висота: допустима - 4 м., фактична 4, 60 м (а.с. 30-31).
На підставі акту № 0004289 від 21 жовтня 2019 року про перевищення транспортним засобом нормативно-габаритних параметрів інспекторами Управління Укртрансбезпеки в Черкаській області складено розрахунок №931 від 21 жовтня 2019 року плати за проїзд великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування в розмірі 13, 95 євро (а.с. 28).
Листом від 20 листопада 2019 року Управління Укртрансбезпеки в Черкаській області повідомило позивача щодо порушення Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затвердженим постановою КМУ від 18.01.2001 року №30, а також про складення розрахунку плати за проїзд великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування (а.с. 25).
Позивач плату за проїзд великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування сплатив 22 листопада 2019 року, про що надав до суду квитанцію (а.с. 29).
09 грудня 2019 року Управлінням Укртрансбезпеки в Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті, за результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, відповідальність за яке передбачена ч. 1 абз. 16 ст. 60 Закону України Про автомобільний транспорт, застосовано до позивача адміністративно-господарський штраф у розмірі 34 000, 00 грн. (а.с. 12).
Не погоджуючись із зазначеною постановою, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України від 5 квітня 2001 року № 2344-III «Про автомобільний транспорт».
Згідно з ч. 12 ст. 6 цього Закону, державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.
Відповідно до ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт, автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.
Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.
У разі перевезення небезпечних вантажів крім документів, передбачених частиною другою цієї статті, обов`язковими документами також є: для автомобільного перевізника - ліцензія на надання відповідних послуг; для водія - свідоцтво про допущення транспортного засобу до перевезення певних небезпечних вантажів, свідоцтво про підготовку водіїв транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, письмові інструкції на випадок аварії або надзвичайної ситуації.
У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.
Статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги» визначено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до частини 2 статті 29 Закону України від 30 червня 1993 року № 3353-XII «Про дорожній рух» з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30 (далі - Правила №30) транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.
Згідно з пунктом 4 Правил №30, рух великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.
Згідно з п.22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.
Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.
Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.
Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.
Механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (далі - великовагові та/або великогабаритні транспорті засоби), що використовуються на автомобільних дорогах загального користування визначає Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 р. № 879 (далі Порядок №879).
Відповідно до пп. 2-4, 9 п. 1 Порядку №879, вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології; великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (Офіційний вісник України, 2001 р., № 41, ст. 1852). При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки; габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів; пересувний пункт габаритно-вагового контролю (далі - пересувний пункт) - спеціальний транспортний засіб, обладнаний вимірювальною і зважувальною технікою для здійснення контролю. Ділянка дороги на відстані 100 метрів до пересувного пункту, 50 метрів за пересувним пунктом та узбіччя дороги за напрямком руху, де розташовано пункт, вважаються його межами. Місце здійснення габаритно-вагового контролю позначається відповідними тимчасовими дорожніми знаками.
Відповідно до пункту 28 Порядку № 879, плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.
Методику розрахунку плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту визначено пунктом 30 Порядку № 879.
Відповідно до пункту 11 Порядку № 879, режим роботи пересувного пункту встановлюється Укртрансбезпекою за погодженням з відповідним підрозділом МВС, що забезпечує безпеку дорожнього руху. Забороняється експлуатація пересувних пунктів у темну пору доби, крім випадків, коли такий пункт розташовано на освітлених ділянках автомобільних доріг, у морських, річкових портах, вантажних терміналах, місцях формування вантажопотоків.
Пунктом 12 Порядку № 879 передбачено, що вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.
За приписами пункту 13 Порядку № 879 під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.
На підтвердження того, що габаритно-ваговий контроль транспортного засобу DAF, модель ТЕ НОМЕР_4 NCE, реєстраційний номер НОМЕР_1 , разом з причепом Kogel SN 24, реєстраційний номер НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_1 , здійснювався належним засобом вимірювальної техніки, позивачем надано до суду копію свідоцтва ДП «Укрметртестстандарт» від 05 лютого 2019 року про повірку №23-25/0000132 «Рулетка вимірювальна з фібергласовою стрічкою Зав.№017», згідного якого за результати повірки встановлено, що засіб вимірювальної техніки відповідає вимогам експлуатаційної документації фірми-виробника. Свідоцтво чинне до 05 лютого 2020 року (а.с. 74).
З огляду на зазначене, суд дійшов висновку щодо необґрунтованості та безпідставності доводів позивача стосовно використання саморобних або не каліброваних метричних засобів при вимірюванні параметрів транспортного засобу.
У відповідності до пункту 18 Порядку № 879 за результатами точного габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка результатів здійснення контролю із зазначенням часу і місця його проведення, а на запит водія - міжнародний сертифікат зважування вантажних транспортних засобів, якщо пункт габаритно-вагового контролю уповноважений видавати такі сертифікати.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач здійснював перевезення великоваговим транспортним засобом з перевищенням габаритних параметрів.
Так, за результатами здійснення габаритно-вагового контролю складено довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю №044811 від 21 жовтня 2019 року про перевищення транспортним засобом нормативно-габаритних параметрів, якою зафіксовано наступні габаритні параметри: довжина: допустима - 22 м., фактична - 24,90 м.; ширина: допустима - 2,6 м, фактична 3, 70 м; висота: допустима - 4 м., фактична 4, 60 м.
Статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» встановлено відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт.
Так, згідно з абз. 16 ч. 1 ст. 60 Закону за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Отже, матеріалами справи підтверджено перевищення позивачем вагового габаритного нормативного параметра автомобіля, що є складом правопорушення, за який абз. 16 ч. 1 ст. 60 Законом України «Про автомобільний транспорт» передбачена відповідальність у вигляді штрафу.
Щодо доводів позивача стосовно недотримання відповідачем вимог Порядку № 879 в частині не заборони подальшого руху транспортного засобу після виявлення факту перевищення габаритного нормативного параметру, суд зазначає, що така бездіяльність відповідача не впливає на правомірність оскаржуваного розрахунку плати за проїзд з подальшим застосуванням штрафу за перевищення вагового габаритного нормативного параметра автомобіля.
Щодо процедури здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами, її визначає Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2006 року №1567 (далі Порядок №1567).
Відповідно до пункту 2 Порядку №1567, державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.
Згідно з пунктом 3 Порядку №1567, органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансінспекція, її територіальні органи - управління в Автономній Республіці Крим, обласні, Київське та Севастопольське міські, районні управління.
Пунктом 4 Порядку №1567 регламентовано, що контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).
Відповідно до пункту 21 Порядку №1567, у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.
Як встановлено судом з матеріалів справи, посадовими особами Укртрансбезпеки в Черкаській області 21 жовтня 2019 року о 14 год. 30 хв. складено акт № 178211 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.
Згідно п.25 Порядку №1567, справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.
У разі виявлення вчиненого іноземним перевізником порушення посадова особа складає відповідний акт та приймає постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу, а інформацію про виявлені порушення та адміністративно-господарський штраф надсилає центральному органові виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері державної митної справи.
Відповідно до пункту 26 Порядку №1567, справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання.
Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.
Згідно п.27 Порядку №1567, у разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.
За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.
На підставі викладеного, 09 грудня 2019 року Управлінням Укртрансбезпеки в Одеській області за наявності підстав, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, винесено постанову № 169349 про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу у розмірі 34 000, 00 грн.
Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Водночас, відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ч.1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
На підставі викладеного, оцінивши докази, які є у справі, суд дійшов висновку, що оскаржена постанова Управління Укртрансбезпеки в Одеській області про застосування адміністративно-господарського штрафу є правомірною, тому підстави для її скасування у суду відсутні.
Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення.
У зв`язку з відмовою у задоволенні адміністративного позову, розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись ст.ст. 2, 5-9, 72, 74, 76-77, 90, 205, 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України,
ВИРІШИВ:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Укртрансбезпеки в Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови від 09 грудня 2019 року № 169349 відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Позивач ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Відповідач Управління Укртрансбезпеки в Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті (; місцезнаходження: вул. Успенська, 4, м. Одеса, 65014).

Повний текст рішення складено та підписано судом 02 березня 2020 року.

Суддя О.В. Глуханчук

.