Справа № 338/75/20
Суддя: Шишко О. А.
Дата ухвалення: 2020-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/75/20

27 лютого 2020 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі : головуючого-судді Шишка О.А.,

з участю : секретаря Сіщук Г.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Богородчани справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про скасування постанови серії ЕАК №1957884 від 10 січня 2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Ухвалою суду від 14.02.2020 року до участі в справі залучено поліцейського СРПП Богородчанського відділення поліції Надвірнянського ВП ГУНП Волосянка Романа Богдановича, як третю особу на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що згідно з постановою поліцейського СРПП Богородчанського відділення поліції Надвірнянського ВП ГУНП Волосянка Романа Богдановича, на позивача накладено штраф у розмірі 425 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122, а саме: він визнаний винним в тому, що 10.01.2020 року о 09 год 38 хв на а/д Мукачево-Львів в Богородчанському районі Івано-Франківської області керував транспортним засобом марки "ВАЗ 212140", д.н.з. НОМЕР_1 , без ввімкненого ближнього світла фар поза населеним пунктом, чим допустив порушення п.9.8 ПДР. Вважає, що оскаржувана постанова є неправомірною і безпідставною, оскільки не містить будь-яких доказів вчинення ним правопорушення. Крім того, вважає, що працівником поліції невірно застосовано норму закону, що передбачає відповідальність за керування транспортним засобом поза населеним пунктом без увімкненого ближнього світла фар. Тому просить постанову скасувати та закрити провадження щодо нього.

Позивач в судове засідання не з`явився, у поданій заяві просив проводити розгляд справи у його відсутності. Заявлені вимоги підтримав, просить позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду. У поданому відзиві вимоги позову не визнав та зазначив, що поліцейський Волосянко Р.Б., виносячи оскаржувану постанову, діяв в межах своєї компетенції та у спосіб, передбачений Конституцією України, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами, дотримався вимог чинного законодавства щодо процедури розгляду даної категорії справ. Вважає доводи позивача безпідставними та необґрунтованими, тому в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 просить відмовити в повному обсязі.

Третя особа - поліцейський СРПП Богородчанського відділення поліції Надвірнянського ВП ГУНП Волосянко Р.Б. в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст.7 КУпАП, застосування уповноваженим на те органом і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетентності, у точній відповідності з законом.

Згідно зі ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується не всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи у їх сукупності.

Згідно з ч.1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний довести правомірність своїх дій чи бездіяльності, а позивач зобов`язаний заперечувати проти доводів суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі, яка повинна відповідати вимогам визначеним даною статтею.

Встановлено, що постановою у справі про адміністративне правопорушення від 10 січня 2020 року на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП. Позивач визнаний винним у тому, що 10.01.2020 року о 09 год 38 хв на а/д Мукачево-Львів в Богородчанському районі Івано-Франківської області керував транспортним засобом марки "ВАЗ 212140", д.н.з. НОМЕР_1 , без ввімкненого ближнього світла фар поза населеним пунктом, чим допустив порушення п.9.8 ПДР.

Суд вважає, що оспорювана постанова не відповідає вимогам ст.283 КУпАП, оскільки обставини вчинення адміністративного правопорушення, які викладені у постанові, мають встановлюватись на підставі оцінених органом (посадовою особою) доказів, що є допустимими, тобто зібраними у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, в тому числі які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Проте посилання на жоден з цих доказів у оскаржуваній постанові немає.

З огляду на вищевказані факти, суд приходить до висновку, що викладені відносно позивача у постанові обставини про те, що він керуючи автомобілем, поза населеним пунктом не включив ближнє світло фар спростовуються викладеними в позовній заяві його поясненнями, які в сукупності з іншими дослідженими доказами сумнівів у їх достовірності не викликають.

Крім того, порядок дорожнього руху на території України встановлюють ПДР, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.

Пунктом 9.8 ПДР передбачено, що з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

При цьому відповідно до п. 1.10 ПДР денні ходові вогні - зовнішні світлові прилади білого кольору, передбачені конструкцією транспортного засобу, установлені спереду транспортного засобу і призначені для покращення видимості транспортного засобу під час його руху у світлий час доби.

Таким чином, вказані пункти ПДР зобов`язують водіїв вмикати ближнє світло фар або денні ходові вогні при русі транспортного засобу.

Частиною 2 ст.122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Проаналізувавши зміст правопорушення, викладений в оскаржуваній постанові, та частину другу статті 122 КУпАП, суд вважає, що ч.2 ст.122 КУпАП передбачає відповідальність не за будь-які порушення правил користування попереджувальними сигналами, а лише за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами, які повинні подаватися при початку руху та при зміні його напрямку.

Вказана норма закону не передбачає відповідальність за порушення правил користування попереджувальними сигналами під час самого руху.

За таких обставин в діях позивача відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Частинами 1, 2 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Верховний Суд у постанові від 26 квітня 2018 року у справі №338/1/17 вказав, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксоване у встановленому законом порядку.

Однак, всупереч вимогам ч. 2 ст. 77 КАС України, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не долучено до матеріалів справи жодних належних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, на обґрунтування правомірності винесеної поліцейським ОСОБА_2 постанови.

За змістом п.3 ч.1 ст.288 КУпАП постанову органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими КУпАП. Відповідно суд розглядає дану категорію справ у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Суд при розгляді даної категорії адмінсправ перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови та повноважний, відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Беручи до уваги сукупність досліджених та перевірених у справі доказів, суд приходить до переконання, що постанову серії ЕАК №1957884 від 10.01.2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі слід скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 247 ч.1 п.1, 288, 293 КУпАП, керуючись ст.ст. 243-246, 286 КАС України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору поліцейський СРПП Богородчанського відділення поліції Надвірнянського ВП ГУНП Волосянко Роман Богданович про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №1957884 винесену інспектором Богородчанського відділення поліції Надвірнянського ВП ГУНП сержантом поліції Волосянком Романом Богдановичем 10.01.2020 року скасувати, закрити справу про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП щодо ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення через Богородчанський районний суд.

Головуючий О. А. Шишко