Справа № 335/452/20
Суддя: Апаллонова Ю. В.
Дата ухвалення: 2020-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/452/20 2-а/335/63/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2020 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Апаллонової Ю.В., за участю секретаря Жечевої А.В.., позивача ОСОБА_1 , представника позивача Сугира В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 4 батальйону 1 Управління патрульної поліції Кіровоградської області Департаменту патрульної поліції України Курнос Вячеслава Юрійовича, третя особа Управління патрульної поліції у м.Запоріжжя Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

До Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя звернувся ОСОБА_1 з позовом до інспектора 4 батальйону 1 Управління патрульної поліції Кіровоградської області Департаменту патрульної поліції України Курнос Вячеслава Юрійовича, про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог зазначено наступне. ОСОБА_1 14 січня 2020 року о 10 годині 48 хвилин рухався на належному йому автомобілі марки ВАЗ 211040 д/н НОМЕР_1 по Набережній магістралі (район Центрального пляжу) в м.Запоріжжя зі швидкістю 50 км/год. В цей момент позивача було зупинено працівником поліції УПП в Запорізькій області Курнос В.Ю., який склав протокол про адміністративне правопорушення, про те, що я, згідно показань TruСАМ, нібито їхав зі швидкістю 80 км/год., тобто перевищив швидкість на 20 км/год., хоча насправді позивач рухався зі швидкістю не більше 60 км/год. Але працівником поліції було винесено постанову про адміністративне правопорушення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено штраф в сумі 255 гривень. Вважає, що винесення постанови є безпідставним, оскільки згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП водії транспортних засобів притягуються до адміністративної відповідальності при перевищенні ними встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на 20 км/год., а як вказано вище, позивач рухався зі швидкістю 60 км/год., тобто в його діях відсутні ознаки правопорушення. Немає доказів того, що саме автомобіль позивача рухався з перевищенням швидкості, відсутні свідки, що було вчинено правопорушення. Всі пояснення щодо відсутності в діях позивача складу правопорушення були ігноровані працівниками поліції та в жодній мірі не прийняті до уваги при складанні постанови від 14.01.2020 року по справі про адміністративні правопорушення, що підтверджує її незаконність та необґрунтованість.

Позивач просить скасувати постанову скасувати постанову від 14.01.2020 року по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП у відношенні ОСОБА_2 , а справу - закрити за відсутністю складу правопорушення

Ухвалою суду від 30.01.2020 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі. Залучено до участі у справі в якості третьої особи Управління патрульної поліції у м.Запоріжжя Департаменту патрульної поліції.

14.02.2020 року до суду надійшов відзив, в якому вказано, що під час несення служби в м. Запоріжжя 14.01.2020 р. інспектором Курнос В.Ю. за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCAM 20/20 ТС №000571 було виявлено порушення Правил дорожнього руху. А саме, водій транспортного засобу ВАЗ 211040 з номерним знаком НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 80 км/год при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 30 км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП. Під час розгляду справи, було роз`яснено позивачу його права, передбачені ст. 63 Конституції України та положення ст. 268 та ст. 307, 308 КУпАП. Позивач стверджує, що інспектором управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП Курносом В.Ю. не виконано вимоги ст. 283 КУпАП, дане твердження позивача є хибним, а факт порушення підтверджується відеодоказами, які долучені до відзиву. Просить у задоволенні позовної заяви відмовити.

Від позивача 26.02.2020 року надійшли пояснення на відзив відповідача, у яких позивач просить позов задовольнити.

У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали на підставах викладених у позовній заяві і просять позов задовольнити. Позивач зазначив, що їхав зі швидкістю 60 км/год., а докази надані відповідачем є неналежними.

У судове засідання відповідач не з`явився, повідомлений належним чином, проти позову заперечував та просить відмовити у його задоволені з підстав, наведених у відзиві на позов та у відзиві просить проводити розгляд справи у його відсутність

Представник третьої особи Управління патрульної поліції у Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції у судове засідання не з`явився.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, оглянувши у судовому засіданні відеозапис, який долучений до відзиву, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично - дорожній мережі.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Тобто, складення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення є складовою виконання посадовою особою Національної поліції України своїх процесуальних обов`язків, передбачених законом.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

У відповідності до положень статті 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до положень ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення про порушення правил дорожнього руху (частини 1, 2 і 3 ст. 122).

Як вбачається з постанови про адміністративне правопорушення серія ЕАК№ 1974527 від 14.01.2020 року, 14.01.2020 р. 0 10:43 у м.Запоріжжя, Набережна прибрежна магістраль, водій транспортного засобу ВАЗ 211040 з номерним знаком НОМЕР_1 , ОСОБА_1 рухався зі швидкістю 80 км/год при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 30 км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР України.

За вчинення даного правопорушення ОСОБА_1 було притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 15 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 255 гривень 00 копійок.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до п.12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Адміністративна відповідальність передбачена ч.1 ст. 122 КУпАП настає у випадку перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, та тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Правопорушення було зафіксоване лазерним вимірювачем швидкості транспортних засобів TruСАМ LTI 20/20 № ТС №000571 та підтверджується роздруківкою файлу з пристрою.

На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань типів вимірювальної техніки, наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 05.04.2012 р. №437 затверджено перелік засобів вимірювальної техніки; до вказаного переліку було включено засіб вимірювальної техніки - «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний TruСАМ LTI 20/20, який на підставі вказаного наказу було зареєстровано в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ 197-12; на підставі вищевикладеного, 29 серпня 2012 фірмі Lazer Tecnology, Іnс., яка є виробником ТгuСАМ, було видано Сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки № UА-МІ/1-2903-2012;

В свою чергу, відповідно до Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/17944, виданого ДП «Укрметртестстандарт» від 24.12.2019 р. та чинного до 24.12.2020 р., лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів ТгuСАМ ЬТІ 20/20 № ТС000571 є придатним до застосування.

Новим законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність» ви. 05.06.2014 р. № 1314-VI (набрав чинності 01.01.2016 р.), не передбачено повторного проходження даної процедури сертифікації для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію.

Необхідно зазначити, що можливість використання виробу ТгuСАМ також підтверджується наявністю виданого Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку від 27.09.2018 року № 04/02/03/-3008, який підтверджує правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування АЕ8 відповідно до ДСТУ ISO/IES18033-3:2015 та забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних.

Cпірна постанова містить посилання на засіб вимірювальної техніки - TRUCAM , яким зафіксовано правопорушення.

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02.11.2015 № 1362 пристрій TruCam був виключений з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки. Проте, чинним законодавством не передбачено повторного проходження даної процедури (сертифікації) для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію. Тобто, вказана процедура проводилась виключно відносно тих засобів вимірювальної техніки, які планувалося серійно виробляти в Україні або ввозити на територію України відповідними партіями. Всі прилади, що використовуються працівниками Департаменту патрульної поліції, пройшли повірку. Міжповірочний інтервал для TruCam визначено Переліком засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 05 квітня 2012 р. № 437 і становить 1 рік. Проведення повірки передбачено Порядком проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення іі результатів, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 08 лютого 2016 року № 193.

Додаткове роз`яснення з цього питання було викладено у відповіді Міністерства економічного розвитку та торгівлі від 23.01.2019 вих. № 3423-08/3679-09.

Відповідачем суду першої інстанції надані копії: свідоцтва про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/17944 на лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTІ 20/20 № ТС000571 (чинне до 24.12.2020), сертифікату затвердження типу засобів вимірювальної техніки, експертний висновок/ Лазерний вимірювач швидкості TruCam LT1 20/20 відповідає вимогам технічної документації, діапазон вимірювань швидкості - від 2 км/год до 320 км/год. Максимально допустима похибка при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимах: ±2 км/год. в діапазоні від 2 км/год до 200 км/год. Правильність реалізації у приладі TruCam криптографічного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації.

Суд вважає, що наведені вище докази підтверджують правомірність використання відповідачем Лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20, фіксація яким швидкості руху транспортних засобів, у свою чергу, має розглядатись як належний, допустимий та достовірний доказ при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

З відеозапису візуально встановлюється, що розгляд справи відбувається в населеному пункті у м.Запоріжжі, Прибережна автомагістраль, на підтвердження цього факту до відзиву додано відеодоказ, фототаблиця. Факт розташування автомобіля саме в межах населеного пункту і не оспорюється позивачем, оскільки він сам про ці обставини вказує у позові.

Відповідно до показників приладу № ТС000571 рух автомобіля з номерним знаком НОМЕР_1 зафіксовано у розмірі 80 км/год, що спростовує твердження позивача про швидкість руху керованого ним автомобіля 50 км/ год.

Як вбачається з відеозапису, оглянутого у судовому засіданні, транспортний засіб з державним реєстраційним знаком НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 80 км/год. З фотознімку, зробленого технічним засобом TruCAM LTI 20/20 (серія ТС000571) також вбачається, що транспортний засіб з державним реєстраційним знаком НОМЕР_1 рухався в межах населеного пункту м.Запоріжжя зі швидкістю 80 км/год.

Отже, з досліджених у судовому засіданні матеріалів справи, наданих відеоматеріалу з записом подій, які мали місце під час оформлення адміністративного матеріалу відносно ОСОБА_1 чітко вбачається, що позивач дійсно порушив Правила дорожнього руху.

Як наслідок, суд приходить до висновку, що має місце вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Тому суд приходить до висновку, що інспектором у відповідності до ст. 280 КУпАП були з`ясовані всі обставини справи, які мають істотне значення для вирішення справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності і його дії вчинені у передбачені законом межах та у спосіб, а, відтак, і підстав для скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, винесеної відносно ОСОБА_1 не встановлено.

Посилання позивача зазначені в позові не може бути прийняті судом як докази відсутності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, оскільки з пояснень відповідача, матеріалів адміністративної справи та оглянутого у судовому засіданні відеозапису вбачається, що обставини, вказані в постанові про адміністративне правопорушення мали місце. Пояснення викладені у відповіді на відзив містять у собі обставини, які не є підставою позову і не спростовують факту порушення позивачем ПДР України.

При винесені постанови, дії відповідача відповідають вимогам ст. 33 КУпАП, що встановлює загальні правила накладення стягнення про адміністративні правопорушення. Тобто при накладанні стягнення відповідачем встановлена особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують, оскільки санкція ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачає покарання у вигляді накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 255 грн.

Інспектор при винесені оскаржуваної постанови, керувався Правилами дорожнього руху, КУпАП, в постанові чітко описано правопорушення, яке було скоєно, а тому діяв в межах правового кола і не порушував норм процесуального права.

Відповідачем представлено як доказ правомірності рішення інспектора диск з відеофіксацією, яким повністю спростовано доводи позивача про неправомірність дій цього інспектора при складанні постанови про адміністративне правопорушення щодо позивача, зокрема доведено, що ОСОБА_1 допустив порушення ПДР, за що інспектор ПП, притягнув позивача до адміністративної відповідальності за ч.1ст.122 КУпАП.

Жодних переконливих підстав своєї невинуватості позивач не надав, його позовні вимоги зводяться до висвітлення порушень норм процесуального права з боку інспектора, що в судовому засіданні не було встановлено.

З огляду на не представлення позивачем доказів, які спростовують обставини, викладені поліцейським в постанові про притягнення його до адміністративної відповідальності, судом розцінюються не обґрунтованими доводи позивача щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень довів правомірності своїх дій/рішень, надавши підтвердження вчинення позивачем правопорушення.

Докази, надані відповідачем є належними та допустимими: на відеофіксації також чітко зафіксовано, що автомобіль позивача їде у населеному пункті зі швидкістю 80 км/годину.

За вищевказаних обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки оскаржувана постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення та застосувати адміністративне стягнення за вищевказане правопорушення, доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність позивачем у межах розгляду даної справи надано не було і судом таких обставин не встановлено.

На підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 122, 222, 251, 252, 280 КУпАП, ст.ст. 2,9, 72-78,121, 246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора 4 батальйону 1 Управління патрульної поліції Кіровоградської області Департаменту патрульної поліції України Курнос Вячеслава Юрійовича, третя особа Управління патрульної поліції у м.Запоріжжя Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення, відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повний текст рішення складено 28.02.2020 року.

Суддя Орджонікідзевського

районного суду м. Запоріжжя Ю.В. Апаллонова