Справа № 440/389/20
Суддя: Г.В. Костенко
Дата ухвалення: 2020-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2020 року м. ПолтаваСправа № 440/389/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Костенко Г.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про визнання дій протиправними, стягнення частини одноразової грошової допомоги при звільненні та стягнення середнього заробітку за час затримки виплати,

В С Т А Н О В И В:

23.01.2020 ОСОБА_1 (надалі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Полтавській області (надалі - ГУ НП в Полтавській області, відповідач) про:

- визнання протиправними дій ГУ НП в Полтавській області щодо несвоєчасної та не в повному обсязі виплати одноразової грошової допомоги при звільненні на користь ОСОБА_1 ;

- стягнення з ГУ НП в Полтавській області на користь ОСОБА_1 недоотриманої частини одноразової грошової допомоги при звільненні в сумі 139612,49 грн;

- стягнення з ГУ НП в Полтавській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки виплати одноразової грошової допомоги в сумі 13803,90 грн.

Позов обґрунтований тим, що 30.09.2019 позивача звільнено зі служби в Національній поліції, а тому він має право на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні за 18 роки вислуги. Відповідачем проведено нарахування такої допомоги у сумі 100889,37 грн та виплачено у сумі 99376,03 грн (з урахуванням утримання військового збору 1,5 %), виходячи з суми грошового забезпечення за серпень 2019 року - 11209,93 грн. Позивач не погоджується із сумою проведеного нарахування та вважає, що належною сумою одноразової грошової допомоги є 238988,52 грн, оскільки при нарахуванні одноразової грошової допомоги відповідачем не враховано його грошове забезпечення, отримане ним за останній повний місяць роботи (вересень 2019 року) у сумі 26554,28 грн. А відтак, сума недоплаченої одноразової грошової допомоги, що підлягає стягненню з відповідача, становить 139612,49 грн. Крім того, відповідачем порушений строк розрахунку при звільненні, у зв`язку з чим наявні підстави для стягнення середнього заробітку за час затримки виплати одноразової грошової допомоги у сумі 13803,90 грн.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 28.01.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, витребувано докази.

19.02.2020 до суду надійшов відзив на позовну заяву (а.с.27-33), в якому представник відповідача просив у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю, посилаючись на те, що позивачу відповідно до положень статті 9 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та пункту 23 розділу І Порядку та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із спеціальними умовами навчання, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України №260 від 06 квітня 2016 року, нараховано і виплачено одноразову грошову допомогу при звільненні за 18 років з розрахунку місячного грошового забезпечення з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення, що мають постійний характер, та премій, установлених на день звільнення. Таким чином, позивачу розраховано розмір одноразової грошової допомоги при звільненні, виходячи із грошового забезпечення станом на момент звільнення, а саме: посадового окладу - 2500,00 грн, окладу за спеціальним званням - 2000,00 грн, надбавки за стаж служби - 1575,00 грн, надбавки за специфічні умови праці - 2733,75 грн, щомісячної премії - 2401,18 грн, всього 11209,93 грн. Окрім вказаних видів грошового забезпечення, позивач просить врахувати при розрахунку такої допомоги виплачені йому при звільненні у вересні 2019 року матеріальну допомогу на оздоровлення - 2500,00 грн, компенсацію за невикористану відпустку - 11957,27 грн та індексацію - 887,09 грн. Водночас такі виплати не є щомісячними додатковими видами грошового забезпечення, що мають постійний характер, а відтак не можуть бути враховані при обчисленні позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні. Позовна вимога про стягнення з ГУ НП в Полтавській області середнього заробітку за весь час затримки виплати одноразової грошової допомоги також не підлягає задоволенню, оскільки виплата такої допомоги проводиться Національною поліцією України після звільнення особи зі служби та не входить до повноважень ГУ НП в Полтавській області, та у постанові Верховного Суду від 25 липня 2018 року у справі №820/1134/17 зазначено, що діюче законодавство не містить приписів щодо обов`язкової виплати одноразової грошової допомоги у день звільнення особи зі служби.

Справу розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи відповідно до пункту 10 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі приписів частини четвертої статті 229 КАС України.

Дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини.

Відповідно до наказу Головного управління Національної поліції в Полтавській області №498 о/с від 30.09.2019 "По особовому складу" майора поліції ОСОБА_1 , старшого інспектора-чергового чергової частини відділення поліції №1 Кременчуцького відділу поліції, 30.09.2019 звільнено зі служби у поліції за пунктом 2 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (через хворобу). Вказаним наказом встановлено премію за вересень 2019 року у розмірі 27,259 %, та право на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні за 18 років та грошової компенсації за невикористану в році звільнення відпустку в кількості 32 календарних днів (а.с.36).

Позивачу нараховано одноразову грошову допомогу при звільненні у сумі 147937,70 грн та її виплачено 30.10.2019, що підтверджується довідкою Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУ НП в Полтавській області №1784/115/29/01/2019 від 05.12.2019 (а.с.14), відомістю на виплату грошового забезпечення за жовтень 2019 року ОСОБА_1 від 12.12.2019 року а.с.44), скриншотом по рахунку (а.с.18).

Не погодившись із проведеним відповідачем розрахунком одноразової грошової допомоги при звільненні та невиплатою середнього заробітку за час затримки виплати належних при звільненні сум, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та аргументам учасників справи, вказаним у заявах по суті, суд виходить з такого.

Статтею 102 Закону України "Про Національну поліцію" № 580-VIII від 02 липня 2015 року передбачено, що пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-ХІІ від 09 квітня 1992 року /далі - Закон №2262-ХІІ/ особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом та звільняються зі служби за станом здоров`я працівникам міліції (особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), які на момент опублікування Закону України "Про Національну поліцію" проходили службу в органах внутрішніх справ, мали календарну вислугу не менше п`яти років і до 7 листопада 2015 року були звільнені із служби в органах внутрішніх справ незалежно від підстав звільнення та продовжили роботу в Міністерстві внутрішніх справ або Національній поліції (їхніх територіальних органах, закладах і установах) на посадах, що заміщуються державними службовцями відповідно до Закону України "Про державну службу", а в навчальних, медичних закладах та науково-дослідних установах - на будь-яких посадах, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення зі служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 16 років, одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Згідно з пунктом 10 постанови Кабінету Міністрів України "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей" №393 від 17 липня 1992 року військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби, які звільняються із служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Відповідно до пункту 23 розділу І Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 квітня 2016 року № 260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29 квітня 2016 року за № 669/28799 /далі - Наказ № 260/, поліцейським, які звільняються зі служби в поліції та в установленому порядку мають право на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні, нарахування такої допомоги здійснюється з розрахунку місячного грошового забезпечення з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, що мають постійний характер, та премій, установлених на день звільнення.

При цьому пунктом 3 розділу І Наказу № 260 визначено, що до щомісячних додаткових видів грошового забезпечення відносяться підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер.

Отже, зі змісту наведених норм слідує, що одноразова грошова допомога при звільненні нараховується з розрахунку місячного грошового забезпечення з урахуванням підвищень посадового окладу, надбавок, доплат, що мають постійний характер, та премій, установлених на день звільнення.

Матеріалами справи підтверджується, що для обчислення позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні взято до розрахунку його місячне грошове забезпечення станом на день звільнення (вересень 2019 року), а саме: посадовий оклад - 2500,00 грн; оклад за спеціальним званням - 2000,00 грн; надбавка за стаж служби в поліції (35%)- 1575,00 грн; надбавка за специфічні умови проходження служби (45%) - 2733,75 грн; премія (27,259%)- 2401,18 грн, всього - 11209,93 грн, що підтверджується довідкою Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУ НП в Полтавській області №54/115/29/01/2020 від 12.02.2020 (а.с.45).

Відповідно до вказаної довідки одноразова грошова допомога при звільненні ОСОБА_1 нарахована у розмірі 100889,37 грн (11209,93 грн х 50% х 18 років) та виплачена згідно з наказом ГУ НП в Полтавській області №498 о/с від 30.09.2019 у сумі 99376,03 грн (за вирахуванням військового збору 1,5 %).

Таким чином, позивачу проведено нарахування та виплату одноразової грошової допомоги при звільненні з розрахунку місячного грошового забезпечення з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, що мають постійний характер, та премій, установлених на день звільнення.

Індексація доходів передбачена окремою постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 "Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення", відповідно до якої підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка.

Таким чином, індексація не є видом грошового забезпечення поліцейського та відповідно до вимог пункту 23 розділу І Наказу № 260 не враховується при обчисленні одноразової грошової допомоги при звільненні.

Відповідно до пункту 13 розділу ІІ Наказу № 260 поліцейським у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання, один раз на рік надається матеріальна допомога для оздоровлення в розмірі посадового окладу. Допомога для оздоровлення надається поліцейському за його рапортом, погодженим керівником фінансового підрозділу, в межах асигнувань на зазначені цілі.

Отже, матеріальна допомога на оздоровлення є одноразовим додатковим видом грошового забезпечення та не виплачується щомісяця, а тому відповідно до вимог пункту 23 розділу І Наказу № 260 не враховується при обчисленні одноразової грошової допомоги при звільненні.

Згідно з пунктом 8 розділу ІІІ Наказу № 260 при звільненні поліцейського зі служби в поліції проводиться відрахування з грошового забезпечення надмірно нарахованої частини чергової відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року. Кількість днів надмірно нарахованої частини щорічної відпустки вказується в наказі про звільнення. За невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції, виплачується грошова компенсація відповідно до чинного законодавства. Виплата грошової компенсації за невикористану в році звільнення відпустку проводиться, виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого поліцейський має відповідно до чинного законодавства, на день звільнення із служби. При цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів. Кількість днів для виплати грошової компенсації за невикористану відпустку вказується в наказі про звільнення.

Таким чином, грошова компенсація за невикористану відпустку є одноразовою компенсаційною виплатою, яка не входить до структури грошового забезпечення поліцейського і відповідно до вимог пункту 23 розділу І Наказу № 260 не враховується при обчисленні одноразової грошової допомоги при звільненні.

Беручи до уваги викладене, суд доходить висновку, що при обчисленні розміру одноразової грошової допомоги позивача ГУ НПв Полтавській області діяло на підставі, у межах та у спосіб, що визначені чинним законодавством, а відтак підстави для задоволення позовних вимог про визнання протиправними дій щодо виплати не в повному обсязі одноразової грошової допомоги при звільненні та стягнення з ГУ НП в Полтавській області на користь ОСОБА_1 недоотриманої частини одноразової грошової допомоги при звільненні в сумі 139612,49 грн відсутні.

Вирішуючи позовні вимоги про визнання протиправними дій ГУ НП в Полтавській області щодо несвоєчасної виплати одноразової грошової допомоги при звільненні та стягнення з ГУ НП в Полтавській області на користь позивача середнього заробітку за час затримки виплати одноразової грошової допомоги в сумі 13803,90 грн, суд виходить з наступного.

Вищенаведені нормативно-правові акти регулюють порядок виплати одноразової грошової допомоги при звільненні поліцейських та при цьому не встановлюють відповідальність за затримку такої виплати .

В той же час питання відповідальності роботодавця за несвоєчасну виплату працівнику всіх належних при звільненні сум врегульоване Кодексом законів про працю України (далі - КЗпПУ).

Так, згідно із частиною першою статті 116 КЗпПУ при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Відповідно до статті 117 КЗпПУ в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

У практиці застосування наведених норм (зокрема, в постановах від 10 квітня 2019 року у справі №820/1363/17, від 26 квітня 2019 року у справі № 806/536/16 та у постанові від 20 січня 2020 року у справі 440/4332/18) Верховний Суд вказував на те, що, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовані спірні правовідносини, застосуванню підлягає загальне (трудове) законодавство.

З огляду на неврегульованість спеціальним законодавством питання відповідальності за затримку розрахунку при звільненні поліцейських із служби в Національній поліції України, що фактично позбавляє поліцейських гарантій на своєчасне фінансове забезпечення та створює умови для неналежного виконання роботодавцем своїх обов`язків, до спірних правовідносин підлягають застосуванню приписи Кодексу законів про працю України, зокрема стаття 117, яка передбачає відповідальність власника за затримку розрахунку при звільненні при наявності факту порушення власником строку розрахунку та вини власника.

Матеріалами адміністративної справи підтверджується, що позивача звільнено зі служби в Національній поліції 30.09.2019, а виплата одноразової грошової допомоги при звільненні проведена лише 30.10.2019, що не заперечується відповідачем.

Тож одноразова грошова допомога при звільненні виплачена позивачу несвоєчасно та з вини відповідача, враховуючи, що право особи на отримання грошових коштів не може бути поставлено в залежність від бюджетних асигнувань, про що також зазначав Верховний Суд, зокрема у постанові від 14 березня 2019 року у справі № 820/660/17.

Також Верховний Суд у постанові від 30 січня 2019 року у справі №806/2164/16 дійшов висновку, що в основу розрахунку середньоденного грошового забезпечення слід брати кількість календарних днів, а не робочих.

Відповідно до довідки Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУ НП в Полтавській області №55/115/29/01/2020 від 12.02.2020 (а.с.46) середньоденне грошове забезпечення складає 403,23 грн.

Затримка виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні за період з 30 вересня 2019 року по 30 жовтня 2019 року становить 30 календарних днів.

З урахуванням викладеного, стягненню з ГГУ НП в Полтавській області на користь позивача підлягає середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні в сумі 12096,90 грн (403,23 грн х 30 календарних днів), а не 13803,90 грн (як зазначає позивач).

Обираючи належний спосіб захисту прав позивача, суд, керуючись частиною другою статті 9 КАС України та беручи до уваги висновки Верховного Суду (викладені у постановах від 20 січня 2020 року у справі 440/4332/18, від 20 лютого 2019 року у справі №814/1735/16, від 11 жовтня 2018 року у справі №806/829/17), вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність ГУ НП в Полтавській області щодо невиплати позивачу середнього заробітку у сумі 12096,90 грн за весь час затримки сплати належних йому при звільненні сум по день фактичного розрахунку та стягнути на користь позивача середній заробіток в сумі 12096,90 грн за весь час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Полтавській області (вул. Пушкіна, буд. 83, м. Полтава, 36000, ідентифікаційний код 40108630) про визнання дій протиправними, стягнення частини одноразової грошової допомоги при звільненні та стягнення середнього заробітку за час затримки виплати - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Полтавській області (вул. Пушкіна, буд. 83, м. Полтава, 36000, ідентифікаційний код 40108630) щодо невиплати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) середнього заробітку у сумі 12096,90 грн за весь час затримки сплати належних йому при звільненні сум по день фактичного розрахунку.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Полтавській області (вул. Пушкіна, буд. 83, м. Полтава, 36000, ідентифікаційний код 40108630) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) середній заробіток у сумі 12096,90 (дванадцять тисяч дев`яносто шість гривень дев`яносто копійок) за весь час затримки сплати належних йому при звільненні сум по день фактичного розрахунку.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги у порядку, встановленому статтею 297 з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Г.В. Костенко