Справа № 200/11827/19-а
Суддя: Грищенко Є.І.
Дата ухвалення: 2020-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2020 р. Справа№200/11827/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Грищенка Є.І., при секретарі судового засідання Воліковій О.О.,

за участю:

представника відповідача Лушер Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Донецької області про визнання протиправним та скасування п.2 наказу № 251-к від 25 березня 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Прокуратури Донецької області (далі відповідач) про визнання п.2 наказу прокурора Донецької області №251-к від 25 березня 2019 року в частині виплати ОСОБА_1 премії за березень 2019 року у розмірі 50 % від встановленого у пункті 1 цього наказу протиправним, скасування п.2 наказу прокурора Донецької області №251-к від 25 березня 2019 року в частині виплати ОСОБА_1 премії за березень 2019 року у розмірі 50 % від встановленого у пункті 1 цього наказу.

В обґрунтування позову зазначено, що пунктом 2 наказу прокурора Донецької області №251-к від 25 березня 2019 року за несвоєчасне та неякісне виконання завдань, погіршення ефективності роботи, порушення трудової дисципліни позивачу призначено виплатити премію у розмірі 50%.

Позивач вважає, що зазначений п.2 наказу прокурора Донецької області №251-к від 25 березня 2019 року протиправним та таким, що не відповідає чинному законодавству, оскільки її службові обов`язки виконувались належним чином, завдання виконувались якісно та своєчасно, факти погіршення ефективності роботи та випадки порушення трудової дисципліни відсутні. Крім того, керівництвом прокуратури були допущенні чисельні порушення Положення про преміювання працівників органів прокуратури України та членів Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, затвердженого наказом Генерального прокурора України від 09 серпня 2017 року № 234 та Інформаційного листа щодо преміювання працівників органів прокуратури області № 11/1237-993вих-17-135окв від 19 вересня 2017 року, а протокол, на підставі якого було винесено спірний пункт наказу, не є офіційним документом. Також позивач зазначила, що наказ прокурора містить посилання на нормативно-правові акті, які стали підставою для позбавлення її премії, однак деякі з них не мають відношення до умов врегулювання її професійної діяльності та оплати праці.

Ухвалою суду від 08 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження, без проведення судових засідань та повідомлення (виклику) учасників справи.

04 листопада 2019 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача повністю заперечував проти задоволення позовних вимог та зазначив, що відповідно до вимог чинного законодавства прокурор області має законне право встановлювати своїм наказом розміри щомісячної премії працівникам прокуратури області. Наказ прокурора №251-к стосувався виплати премії усім категоріями працівників прокуратури області, а отже наведення в описовій частині наказу вимоги нормативно-правових актів, які стосуються державних службовців не мають відношення до позивача. Також у відзиві зазначено, що чинним законодавством не встановлено в якому саме документі мають бути визначені мотивовані пропозиції щодо зменшення премії, крім того, з протоколу наради вбачається, що позивач була присутня на нараді, надавала пояснення та була ознайомлено з текстом протоколу, а отже мотивовані причини зменшення розміру премії були доведені до позивача. Крім того, представник відповідача заперечує проти доводів позивача щодо відсутності фактів порушення трудової дисципліни та виконання завдань належним чином оскільки, по-перше, робітниками прокуратури було зафіксовано факт запізнення позивача на 40 хвилин 30 січня 2019 року, по-друге, позивач порушила вимоги щодо обов`язкового надіслання працівникам копій касаційних скарг не пізніше наступного дня після їх подання поштою та електронним зв`язком до підрозділів Генеральної прокуратури України, по-третє, позивач самовільно знищила оригінал документа з кадрових питань чим порушила п.п. 5,15,16 Правил професійної етики та поведінки прокурорів.

07 листопада 2019 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив. Позивач зазначила, що станом на 30 січня 2019 року інформаційна система «СЕД» була впроваджена та використовувалась працівниками прокуратури, а тому, оскільки докази та пояснення з приводу причин відсутності офіційної реєстрації її запізнення на роботу в системі «СЕД» відсутні, не можливо встановити коли саме був складений наданий відповідачем акт про запізнення. Крім того, факт запізнення є порушенням правил внутрішнього трудового розпорядку за яке робітника може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності, чого в свою чергу не було здійснено, що доказує відсутність порушень позивачем будь-яких правил внутрішнього трудового розпорядку. Також позивач зазначила, що переліком її обов`язків не передбачено підготовка, час підготовки, форма та період подання будь-яких звітів, а тому викладена в протоколі від 04 березня 2019 року інформація не відноситься до виконання її посадових обов`язків або їх порушення. Крім того, з копією наказу №106-к від 31 січня 2019 року позивач була ознайомлена своєчасно та повернула його зі своїм підписом до секретаріату прокуратуру неушкодженим.

Ухвалою суду від 06 грудня 2019 року позовну заяву залишено без руху, встановлено п`ятиденний строк з дня отримання копії ухвали на усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду заяви про поновлення строку звернення до суду та доказів поважності причини його пропуску.

Ухвалою суду від 18 грудня 2019 року визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновлено строк звернення, продовжено розгляд справи.

Ухвалами суду від 18 грудня 2019 року призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі, продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів.

Ухвалою суду від 22 січня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 05 лютого 2020 року.

Позивач про дату, час ті місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, до суду не з`явилась.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, судом встановлено наступне.

Позивач ОСОБА_1 , громадянка України, ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серії НОМЕР_1 ), РНОКПП: НОМЕР_2 .

Судом встановлено, що 04 березня 2019 року була проведена оперативна нарада щодо обговорення порушень службової, трудової та виконавчої дисципліни, допущених працівником відділу ОСОБА_1 , якою було вирішено клопотати перед прокурором Донецької області про зменшення їй премії на 50 % за березень 2019 року.

Відповідно до протоколу зазначеної вище оперативної наради прокурором ОСОБА_1 було допущено ряд порушень, а саме:

- в порушення «Правил внутрішнього службового трудового розпорядку» 30 січня 2019 року ОСОБА_1 допущено запізнення на робоче місце, про що складено відповідний акт від 30 січня 2019 року про її відсутність з 09.11 год. до 09.40 год.;

- в періоди часу 28 січня 2019 року по 01 лютого 2019 року, з 18 лютого 2019 року по 22 лютого 2019 року та з 25 лютого 2019 року по 01 березня 2019 року невчасно надано звіти про відсутність касаційного оскарження Волноваській місцевій прокуратурі;

- в порушення вимог п. 29.3 наказу, копію касаційної скарги з долученням копій оскаржувальних рішень спрямовано до Генеральної прокуратури невчасно з порушенням встановлено строку, а саме 11 січня 2019 року;

- в порушення вимог розподілу обов`язків та п. 31.1 наказу Генерального прокурора України №4 внаслідок неякісного вивчення матеріалів кримінального провадження стосовно ОСОБА_2 не ініційовано подання змін та доповнень до початку апеляційного розгляду до апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_3 , що в свою чергу в подальшому призвело до відхилення колегією суддів;

- після ознайомлення з наказом прокурора Донецької області №106-к від 31 січня 2019 року щодо встановлення неповного робочого тижня, зазначений наказ до секретаріату прокуратури не повернуто, вказівки начальника управління щодо надання до ознайомлення начальнику відділу забезпечення обвинувачення апеляційному суді ОСОБА_4 не виконано.

Начальником управління підтримання обвинувачення в суді А ОСОБА_5 Сосонською з погодженням заступника прокурора області Н. Бойко складено рапорт яким, серед іншого, запропоновано за порушення трудової та виконавчої дисципліни на підставі протоколу оперативної наради у начальника відділу від 04 березня 2019 року зменшити розмір премії за березень 2019 року на 50 % прокурору відділу забезпечення обвинувачення в апеляційному суді управління підтримання обвинувачення в суді ОСОБА_1 .

Пунктом 2 наказу прокурора Донецької області від 25 березня 2019 року № 251-к за несвоєчасне або неякісне виконання завдань, погіршення ефективності роботи, порушення трудової дисципліни вирішено виплатити ОСОБА_1 премію за березень 2019 року у розмірі 50 %.

Позивач вважає пункт 2 вказаного наказу протиправним, тому звернулась до суду із даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить за наступного.

Правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України визначені Законом України «Про прокуратуру».

У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 81 Закону України «Про прокуратуру» ( у редакції на момент виникнення спірних правовідносин) заробітна плата прокурора регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами. Заробітна плата прокурора складається з посадового окладу, премій та надбавок.

Підстави і порядок преміювання прокурорів визначаються Положенням про преміювання працівників органів прокуратури, Національної академії прокуратури України та членів Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, затвердженим наказом Генерального прокурора України № 234 від 09.08.2017 (далі - Положення).

Згідно п.2 розділу І Положення преміювання працівників Генеральної прокуратури України, регіональних, місцевих прокуратур, Національної академії прокуратури України та членів Комісії здійснюється щомісяця пропорційно до відпрацьованого часу в межах фонду преміювання, затвердженого в кошторисах, та економії фонду оплати праці.

Пунктом 4 розділу І Положення передбачено, що розмір премій визначається відповідно до об`єктивної оцінки роботи працівника, члена Комісії та їх особистого внеску в загальні результати роботи у відсотках до посадового окладу або місячної заробітної плати працівника (крім доплат за виконання обов`язків тимчасово відсутніх працівників та за виконання обов`язків тимчасово відсутнього керівника) і члена Комісії.

Відповідно до п. 6 розділу І Положення у разі несвоєчасного або неякісного виконання завдань, погіршення ефективності роботи і порушення трудової дисципліни премія виплачується в меншому розмірі або не виплачується взагалі.

Відповідно до пунктів 8-9 розділу І Положення, з метою заохочення працівників за ініціативність у роботі, сумлінне виконання службових обов`язків та з нагоди державних, професійних свят і ювілейних дат може виплачуватися одноразова премія, розмір якої визначається Генеральним прокурором, керівниками регіональних прокуратур, ректором Національної академії прокуратури України в кожному конкретному випадку, у межах коштів, передбачених на преміювання у кошторисах, та економії фонду оплати праці. Виплата премій, передбачених пунктом 8 цього розділу, не проводиться працівникам, притягнутим до дисциплінарної відповідальності, протягом строку дії дисциплінарного стягнення.

Пунктом 10 розділу І Положення передбачено, що загальними критеріями оцінки роботи працівників є: сумлінне виконання службових обов`язків; своєчасне та якісне виконання завдань і доручень керівників органів прокуратури, Національної академії прокуратури України, голови Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів; дотримання трудової дисципліни.

Згідно з п. 1 розділу II Положення бухгалтерські служби обраховують середньовизначений розмір премії у відсотках і не пізніше 17 числа кожного місяця доводять його до відома кадрових підрозділів відповідних органів прокуратури, Національної академії прокуратури України, голови Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів.

Пунктом 2 цього розділу передбачено, що щомісяця, до 17 числа, перший заступник або заступник Генерального прокурора, перші заступники або заступники керівників регіональних прокуратур, перший проректор чи проректор Національної академії прокуратури України, які згідно з розподілом обов`язків відповідають за організацію бухгалтерських служб, погоджують відповідно з Генеральним прокурором, керівниками регіональних прокуратур, ректором Національної академії прокуратури України середньовизначений розмір виплати, який спрямовується на преміювання працівників.

Відповідно до п. 3 цього розділу в разі неналежного виконання працівниками, членами Комісії службових обов`язків, що зумовлює невиплату премії або її виплату в меншому розмірі, перший заступник та заступники Генерального прокурора, керівники самостійних структурних підрозділів Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, Національної академії прокуратури України, а також голова Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, керівники місцевих прокуратур складають рапорти з обґрунтуванням підстав та відсотка, на який пропонується зменшити розмір премії. Рапорт про невиплату премії або її виплату в меншому розмірі погоджується з відповідними заступниками Генерального прокурора, керівниками регіональних прокуратур, ректором Національної академії прокуратури України і до 18 числа кожного місяця передається до кадрового підрозділу. Мотивовані пропозиції про невиплату премії або її виплату в меншому розмірі доводяться до відома працівників відповідної прокуратури, Національної академії прокуратури України, членів Комісії.

Згідно з п. 4 розділу II Положення на підставі цих пропозицій кадровими підрозділами, Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів готуються проекти відповідних наказів про виплату середньовизначеного розміру премії із зазначенням працівників, членів Комісії, яким премія виплачується в меншому розмірі чи не виплачується взагалі.

Пунктом 5 цього розділу передбачено, що відповідні накази доводяться до відома працівників, членів Комісії, яким премія виплачується в меншому розмірі чи не виплачується взагалі.

Таким чином, премія прокурору регіональної прокуратури виплачується в меншому розмірі за вмотивованою пропозицією керівника самостійного структурного підрозділу, оформленою рапортом, погодженим з керівником регіональної прокуратури, якщо за результатами об`єктивної оцінки роботи працівника та його особистого внеску в загальні результати роботи буде встановлено неналежне виконання прокурором службових обов`язків, несвоєчасне або неякісне виконання ним завдань, погіршення ефективності роботи і порушення трудової дисципліни. Крім того премія може не виплачуватись за наслідком притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності.

Як вже зазначалось раніше, в п. 2 наказу №251-к вказано, що за несвоєчасне або неякісне виконання завдань, погіршення ефективності роботи, порушення трудової дисципліни ОСОБА_1 призначено виплатити премію у розмірі 50% від встановленого у п. 1 цього наказу розміру премії для відповідної категорії працівників.

Згідно положень чинного законодавства неналежне виконання прокурором своїх службових обов`язків є підставою для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, що передбачено п. 1 ч. 1 ст. 43 Закону України «Про прокуратуру», відповідно до якої Прокурора може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження з підстав невиконання чи неналежного виконання службових обов`язків.

Відповідно до статті 44 Закону України «Про прокуратуру», дисциплінарне провадження здійснюється Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів.

Згідно з ч. 1 ст. 45 Закону України «Про прокуратуру», дисциплінарне провадження - це процедура розгляду Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів дисциплінарної скарги, в якій містяться відомості про вчинення прокурором дисциплінарного проступку.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 Закону України «Про прокуратуру», розгляд висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора відбувається на засіданні Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів. На засідання запрошуються особа, яка подала дисциплінарну скаргу, прокурор, стосовно якого відкрито дисциплінарне провадження, їхні представники, а у разі необхідності й інші особи. Повідомлення про час та місце проведення засідання Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів має бути надіслано не пізніш як за десять днів до дня проведення засідання.

Згідно ч. 1 ст. 47 Закону України «Про прокуратуру», кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів приймає рішення в дисциплінарному провадженні більшістю голосів від свого загального складу. Перед прийняттям рішення Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів за відсутності прокурора, стосовно якого здійснюється провадження, і запрошених осіб обговорює результати розгляду висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 49 Закону України «Про прокуратуру» на прокурора можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: 1) догана; 2) заборона на строк до одного року на переведення до органу прокуратури вищого рівня чи на призначення на вищу посаду в органі прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду (крім Генерального прокурора); 3) звільнення з посади в органах прокуратури.

Особливий порядок притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності є гарантією його незалежності, що передбачено п. 1 ч. 1 ст. 16 Закону України «Про прокуратуру».

Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку, що вирішувати питання про неналежне (неякісне) виконання службових обов`язків прокурором може виключно Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів.

Суд звертає увагу, що доказів притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності відповідачем до суду не надано.

Разом з цим, як вже зазначалось раніше, відповідно до п. 6 розділу І Положення у разі несвоєчасного або неякісного виконання завдань, погіршення ефективності роботи і порушення трудової дисципліни премія виплачується в меншому розмірі або не виплачується взагалі.

Відповідно до п. 7 розділу І Положення премія не виплачується працівникам: за місяць, у якому накладено дисциплінарне стягнення; за час відпусток, тимчасової непрацездатності та в інших випадках, коли згідно з чинним законодавством виплати провадяться, виходячи з розміру середньої заробітної плати; на час відсторонення від посади в порядку, передбаченому статтями 154-158 Кримінального процесуального кодексу України; на час відсторонення від виконання службових повноважень у порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання корупції»; при звільненні з роботи в місяці, за який здійснюється преміювання, за винятком виходу на пенсію, звільнення за станом здоров`я, відрядження для роботи у Кваліфікаційно-дисциплінарній комісії прокурорів, Національній академії прокуратури України чи в інших органах у визначених законом випадках, у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці, скороченням чисельності або штату працівників, у порядку переведення на інше місце роботи, а також у разі застосування заборони, передбаченої Законом України «Про очищення влади».

Відповідно до п. 10 цього розділу Положення загальними критеріями оцінки роботи працівників є: сумлінне виконання службових обов`язків; своєчасне та якісне виконання завдань і доручень керівників органів прокуратури, Національної академії прокуратури України, голови Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів; дотримання трудової дисципліни.

Мотивування зменшення розміру премії позивачу були визначені в протоколі оперативно наради від 04 березня 2019 року, а саме: запізнення на робоче місце 30 січня 2019 року; невчасне подання звітів про відсутність касаційного оскарження Волноваській місцевій прокуратур; невчасне спрямування до Генеральної прокуратури копії касаційної скарги з долученням копій оскаржувальних рішень; не ініціювання подання змін та доповнень до початку апеляційного розгляду до апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_3 ; не повернення до секретаріату прокуратури наказу щодо встановлення неповного робочого тижня.

Суд не приймає до уваги зазначені у протоколі оперативної наради порушення, зокрема про запізнення на роботу, невчасне спрямування касаційної скарги до Генеральної прокуратури, неповернення наказу про встановлення неповного робочого тижня до секретаріату прокуратури, оскільки такі порушення відбулись у січні 2019 року, а розмір премії позивачу було зменшено у березні 2019 року.

Суд також зазначає, що на підтвердження порушення позивачем вимог п. 29.3 наказу Генерального прокурора України №4гн від 19 грудня 2012 року «Про організацію діяльності прокурорів у кримінальному провадженні» представник відповідача не надала до суду книгу обліку передачі кореспонденції працівниками до канцелярії прокуратури. У судовому засіданні пояснила, що в Прокуратурі Донецької області не ведеться відповідного обліку передачі кореспонденції, а тому порушення позивачем п. 29.3 вищевказаного наказу, було встановлено відповідно до відомостей про відправку канцелярією прокуратури вихідної кореспонденції.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведений факт подання позивачем копії касаційної скарги з долученням копій оскаржуваних рішень до Генеральної прокуратури України з порушенням строку, оскільки дата, що зазначена в реєстрі вихідної кореспонденції свідчить виключно про момент відправки такої кореспонденції канцелярією прокурати, а не момент її прийняття від робітника прокуратури.

Крім того, відповідачем не надано до суду доказів того, яким чином ініціювання позивачем змін до апеляційної скарги на вирок Селидівського міського суду від 09 листопада 2018 року вплинуло б на ухвалу Донецького апеляційного суду від 04 березня 2019 року.

Разом з цим, як встановлено судом та підтверджено представником відповідача у відзиві на позовну заяву, наказ прокурора області № 106-к від 31 січня 2019 року за тим же номером та датою надійшов до управління підтримання обвинувачення, а тому посилання представника відповідача на порушення Правил професійної етики та поведінки прокурорів судом не приймається.

До відзиву на позовну заяву відповідачем було надано наказ про розподіл обов`язків між працівниками відділу забезпечення обвинувачем в апеляційному суді від 31 липня 2018 року, відповідно до якого ОСОБА_1 має такі обов`язки: знімає з контролю у відділі з питань розгляду листів та прийому громадян звернення та скарги, на які надані відповіді прокурором області, заступниками прокурора області та які брались на контроль, веде аналітичну роботу з питань стану розгляду звернення та скарг громадян відділом, веде облік зауважень за результатами вивчення апеляційних скарг на судові рішення у кримінальних провадження (справах), проводить роботу із систематизації законодавства та веде контрольні екземпляри кодексів.

Отже з наведеного вбачається, що подання звітів про відсутність касаційного оскарження, не віднесено до обов`язків прокурора ОСОБА_1 .

Крім того, відповідачем не наведено обґрунтованих пояснень та не надано доказів того, що не подання таких звітів призводить до погіршення ефективності роботи позивача, а відтак суд не приймає посилання відповідача на невчасне подання звітності про відсутність касаційного оскарження за періоди з 28 січня 2019 року по 01 лютого 2019 року, з 18 лютого 2019 року по 22 лютого 2019 року, з 25 лютого 2019 року по 01 березня 2019 року як на підставу для зменшення розміру премії у березні 2019 року.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що зменшення розміру премії позивачу у березні 2019 року, було здійснено без визначених законом підстав.

Відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог частин першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Нормами частини другої зазначеної статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

За таких обставин, враховуючи, що відповідачем не надано доказів, що підтверджують законність зменшення розміру премії позивачу у березні 2019 року, пункт 2 наказу № 251-к від 25 березня 2019 року підлягає скасуванню, а відтак суд доходить висновку про обґрунтованість пред`явленого позову та про задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн., що підтверджується квитанцією від 28 вересня 2019 року.

Разом з цим суд зазначає, що відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» (у редакції на момент подання позовної заяви) від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

У відповідності до пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила.

Таким чином, сплачена позивачем сума судового збору, може бути повернута, у разі подання відповідної заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 32, 139, 243 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Прокуратури Донецької області про визнання протиправним та скасування п.2 наказу № 251-к від 25 березня 2019 року задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати пункт 2 наказу прокурора Донецької області № 251-к від 25 березня 2019 року в частині виплати ОСОБА_1 премії за березень 2019 року у розмірі 50 відсотків від встановленого у пункті 1 наказу прокурора Донецької області № 251-к від 25 березня 2019 року розміру премії працівників для відповідної категорії.

Вступну та резолютивну частини рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті 05 лютого 2020 року.

Повний текст рішення складено 14 лютого 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Апеляційна скарга згідно положень статті 297 КАС України подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя Є.І. Грищенко