Справа № 369/10288/17
Суддя: Ковальчук Л. М.
Дата ухвалення: 2020-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/369/85/20
РІШЕННЯ

Іменем України

28.02.2020 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі головуючої судді Ковальчук Л.М., за участю секретаря Заїки О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про скасування рішень та про зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2017 року позивач звернулась до суду з позовом до Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про скасування рішень та про зобов`язання вчинити дії, в якому просила суд поновити їй строк для звернення до адміністративного суду; скасувати рішення № 31 від 21.07.2009 Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про передачу у спільну сумісну приватну власність земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,29 га, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; скасувати рішення № 13 від 03.03.2017 Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,29 га, у власність ОСОБА_2 ; зобов`язати Гатненську сільську раду Києво-Святошинського району Київської області розглянути повторно її заяву про передачу у спільну сумісну власність земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,29 га.

Свої позовні вимоги позивач мотивувала тим, що вона у вересні 2017 року отримала лист-відмову від 29.05.2017 № 02-28/1233 від Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області на її звернення № Б-610 від 17.05.2017 стосовно її прийняття спадщини згідно з листом державного нотаріуса Вишневої міської державної нотаріальної контори Київської області від 12.04.2017 № 352/02-14, скасування рішення Гатненської сільської ради № 31 від 21.07.2009, де було вказано, що скасування рішення сільської ради можливо лише на підставі рішення суду.

Позивач вказувала, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 її батька ОСОБА_4 , 1972 року народження, відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було прийнято спадщину та було винесено рішення сільської ради про передачу у спільну сумісну приватну власність земельної ділянки відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,29 га.

Зі слів позивача, згідно з листом державного нотаріуса Вишневої міської державної нотаріальної контори Київської області Михальчук Л.В. від 12.04.2017 № 352/02-14 в матеріалах спадкової справи є копія її свідоцтва про народження, де в графі «батько» записаний ОСОБА_4 , 1972 року народження.

Позивач вказувала, що з огляду на зазначене та ч. 4 ст. 1268 ЦК України вона є спадкоємицею свого батька, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та мав земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,29 га.

Як стверджує позивач, дану земельну ділянку її батько отримав згідно з рішенням Гатненської сільської ради № 20/8 від 27.10.2006.

Вказана земельна ділянка не оформлена, документи не виготовлені, але своїм рішенням № 13 від 03.03.2017 Гатненська сільська рада надала дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність відповідача ОСОБА_2 ..

Позивач вважала, що оскаржуваними рішеннями Гатненська сільська рада порушила її право на отримання спадщини.

Зі слів позивача, про дані порушення вона дізналась в травні 2017 року.

Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17.10.2017 було відкрито провадження у даній справі.

Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10.12.2018 було прийнято дану справу до провадження судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Ковальчук Л.М.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13.03.2019 було витребувано у Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області оскаржувані позивачем рішення.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07.05.2019 було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Сторони у судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

У минулих засіданнях позивач та її представник позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, відповідач ОСОБА_2 позов визнала.

Відповідач Гатненська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області надіслала до суду лист про слухання справи у відсутність її представника, позицію щодо позову суду не повідомила.

Відповідач ОСОБА_3 до суду не з`являлась, причини своєї неявки та позицію щодо позову суду не повідомила.

Суд, з`ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 16.08.2007 помер батько позивача ОСОБА_4 , що вбачається з наявного в матеріалах справи свідоцтва про смерть.

Родинні відносини позивача з померлим підтверджуються її свідоцтвом про народження.

Попередньо рішенням Гатненської сільської ради № 20/8 від 27.10.2006 було надано ОСОБА_4 дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель в АДРЕСА_1 .

Рішенням Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області № 31 від 21.07.2009 було безкоштовно передано ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у спільну сумісну приватну власність земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та земельну ділянку площею 0,04 га для ведення особистого селянського господарства, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області № 13 від 03.03.2017 було надано ОСОБА_2 дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,145 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

На звернення позивача від 17.05.2017 виконавчий комітет Гатненської сільської ради повідомив її у листі від 29.05.2017 № 02-28/1233, що внести зміни чи скасувати рішення, прийняті Гатненською сільською радою стосовно земельних ділянок, правонаступництво на які виникає в порядку спадкування, можливо на підставі рішення суду.

Зважаючи на встановлені обставини, суд вважає за необхідне проаналізувати наступні правові норми, правові позиції ВС та судову практику ЄСПЛ.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Рисовський проти України» (№ 29979/04) визнав низку порушень пункту 1 статті 6 Конвенції, статті 1 Першого протоколу до Конвенції та статті 13 Конвенції у справі, пов`язаній із земельними правовідносинами; в ній також викладено окремі стандарти діяльності суб`єктів владних повноважень, зокрема, розкрито елементи змісту принципу «доброго врядування». Цей принцип, зокрема, передбачає, що у разі якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і послідовний спосіб (див. рішення у справах «Beyeler v. Italy» № 33202/96, «Oneryildiz v. Turkey» № 48939/99, «Moskal v. Poland» № 10373/05).

У контексті скасування помилково наданого права на майно принцип «належного урядування» може покладати на державні органи обов`язок діяти невідкладно, виправляючи свою помилку (наприклад, рішення у справі «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland № 10373/05, пункту 69).

Крім того, в рішеннях Європейського суду з прав людини склалася практика, яка підтверджує, що дискреційні повноваження не повинні використовуватися свавільно, а суд повинен контролювати рішення, прийняті на підставі реалізації дискреційних повноважень, максимально ефективно (див. рішення у справі «Hasan and Chaush v. Bulgaria» № 30985/96).

У відповідності до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

З огляду на ч.ч. 4, 5 ст. 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з п. «г» частини першої статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

З огляду на ч. 3 ст. 116 ЗК України (в реакції на час отримання померлим рішення про надання йому дозволу на виготовлення проекту землеустрою на спірну земельну ділянку) безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 6, 7 ст. 118 ЗК України (в реакції на час отримання померлим рішення про надання йому дозволу на виготовлення проекту землеустрою на спірну земельну ділянку) громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У заяві зазначаються бажані розміри та мета її використання. Відповідна місцева державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає заяву, а при передачі земельної ділянки фермерському господарству - також висновки конкурсної комісії, і в разі згоди на передачу земельної ділянки у власність надає дозвіл на розробку проекту її відведення.

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено пунктом 1 частини третьої статті 152 ЗК України.

ЗК України у редакції, чинній до 01.01.2013, встановлював, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження меж земельної ділянки із власниками чи користувачами суміжних земельних ділянок; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; державна реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до статті 1216 ЦК України не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України.

Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

З огляду на правову позицію ВС, викладену у постанові від 17.04.2019 у справі № 723/1061/17, до складу спадщини входить право на завершення процедури приватизації земельної ділянки, яку спадкодавець розпочав за життя у встановленому порядку та не завершив у зв`язку зі смертю.

За змістом положень ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто вчинено через вмотивовані дії; безсторонньо, а саме без проявлення неупередженості; добросовісно, тобто щиро, правдиво, чесно; розсудливо, тобто доцільно з точки зору законів логіки і загальноприйнятих моральних стандартів; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, тобто з рівним ставленням до осіб; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли судом здійснюється розгляд справ про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, у яких обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до п.2 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень .

З огляду на ч. 3 ст. 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Тобто, в результаті аналізу вказаних правових норм, з огляду на встановлені у ході розгляду справи обставини суд приходить до наступних висновків.

Позивач, будучи малолітньою на час смерті свого батька, прийняла спадщину після нього, а отже, успадкувала разом з іншими спадкоємцями всі права померлого, що не припинились з його смертю.

На час смерті батько позивача перебував у процесі приватизації земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель в АДРЕСА_1 , що підтверджується рішенням Гатненської сільської ради № 20/8 від 27.10.2006.

Приймаючи оскаржувані рішення, Гатненська сільська рада, по суті, визнала за спадкоємцями померлого батька позивача право на завершення процедури приватизації земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , яку спадкодавець ОСОБА_4 розпочав за життя у встановленому порядку згідно з рішенням Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області № 20/8 від 27.10.2006 та не завершив у зв`язку зі смертю, проте без врахування прав позивача.

З огляду на вказане суд приходить до висновку, що для відновлення порушеного права позивача, успадкованого нею після смерті батька, слід задовольнити її вимоги про скасування рішень Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області № 31 від 21.07.2009 та № 13 від 03.03.2017 Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області щодо земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1

Крім того, з метою відновлення права позивача, за захистом якого вона звернулась до суду, на підставі ч. 3 ст. 245 КАС України суд вважає за доцільне зобов`язати Гатненську сільську раду Києво-Святошинського району Київської області вирішити питання щодо права позивача, разом з іншими спадкоємцями, на завершення процедури приватизації земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , яку спадкодавець ОСОБА_4 розпочав за життя у встановленому порядку згідно з рішенням Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області № 20/8 від 27.10.2006 та не завершив у зв`язку зі смертю.

У задоволенні позовної вимоги щодо зобов`язання Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області розглянути повторно заяву позивача про передачу у спільну сумісну власність земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,29 га, суд відмовляє, так як у даному випадку має місце неправильно обраний спосіб захисту прав позивача, крім того, суду не було надано доказів того, що позивач дійсно зверталась до відповідача саме із заявою такого змісту, а наявна у матеріалах справи копія листа від 29.05.2017 № 02-28/1233 від Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області дану прогалину ніяким чином не усуває.

З огляду на вищенаведене, з урахуванням правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 17.04.2019 у справі № 723/1061/17, ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 19 Конституції України, ст.ст. 1216, 1218, 1268 ЦК України, ст.ст. 81, 116, 118, 152 ЗК України та керуючись ст.ст. 2, 5, 6, 72, 77, 242-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про скасування рішень та про зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Скасувати рішення № 31 від 21.07.2009 року Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про передачу у спільну сумісну приватну власність земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ..

Скасувати рішення № 13 від 03.03.2017 Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , у власність ОСОБА_2 ..

Зобов`язати Гатненську сільську раду Києво-Святошинського району Київської області вирішити питання щодо права ОСОБА_1 , разом з іншими спадкоємцями, на завершення процедури приватизації земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , яку спадкодавець ОСОБА_4 розпочав за життя у встановленому порядку згідно з рішенням Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області № 20/8 від 27.10.2006 та не завершив у зв`язку зі смертю.

В решті позовних вимог відмовити.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 .

Відповідач: Гатненська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області, , адреса: 08160, Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Гатне, вул. Київська, 138.

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП невідомий, адреса: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_3 , РНОКПП невідомий, адреса: АДРЕСА_4 .

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення рішення суду.

Суддя Л.М.Ковальчук