Справа № 465/1688/17
Суддя: Мартьянова С. М.
Дата ухвалення: 2020-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

03.03.2020 року Франківський районний суд м.Львова в складі: головуючої - судді Мартьянової С.М. за участі секретаря Турчак М.І., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції м.Львова про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду із адміністративним позовом Управління патрульної поліції м.Львова про скасування постанови про накладення стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що постановою серії АР №541974 від 18.03.2017 року інспектором взводу 1 роти 1 батальйону 1 УПП у м.Львові лейтенантом поліції Малиш О.В. його було визнано винним у чиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 255 гривень.

Згідно з оскаржуваною постановою, він 18.03.2017 року о 11год. 40 хв. на автодорозі по вул. Кривоноса, керуючи транспортним засобом Volkswagen Polo номерний знак НОМЕР_1 не виконав вимог дорожнього знаку 4.2, чим порушив п.8.4 ПДР України.

Із даною постановою позивач не погоджується та вважає її незаконною, зазначає, що як вбачається з постанови , така винесена на місці зупинення транспортного засобу, в тому числі така винесена без попередньо складеного протоколу. В даній постанові відсутні посилання на показання технічних приладів та технічних засобів, яким здійснено фото або відеозапис, чим недотримано вимоги ч.3 ст.258 КУпАП. Таким чином, доказів вчинення адміністративного правопорушення поліцейськими не було надано, факт правопорушення не зафіксовано. Відтак, позивач просить постанову скасувати.

Ухвалою від 11.04.2017 року відкрито провадження у справі.

На підставі протоколу повторно автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 20.12.2017 року, розпорядженням керівника апарату Франківського районного суду м.Львова №165/Р від 19.12.2017 року, вказану адміністративну справу передано судді Гулієвій М.І.

На підставі протоколу повторно автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 15.05.2019 року, розпорядженням керівника апарату Франківського районного суду м.Львова №55/Р від 14.05.2019 року, вказану адміністративну справу передано судді Мартинишин М.О.

На підставі протоколу повторно автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 2509.2019 року, розпорядженням керівника апарату Франківського районного суду м.Львова №110/Р від 25.09.2019 року, вказану адміністративну справу передано судді Мартьяновій С.М.

Ухвалою від 10.10.2019 року дану справу прийнято до провадження та ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило.

Представник відповідача у визначений судом строк відзиву на позовну заяву не надав, а також не було надано до суду жодних матеріалів фото- чи відео зйомки вчиненого правопорушення або інших доказів, якими суб`єкт владних повноважень обґрунтовує правомірність прийнятого рішення.

У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувається за відсутності учасників справи, на підставі ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення серії АР №541974 від 18.03.2017, винесеної лейтенантом поліції ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн.

Порушення полягає у тому, що, 18.03.2017 року о 11год. 40 хв. на автодорозі по вул. Кривоноса, керуючи транспортним засобом Volkswagen Polo номерний знак НОМЕР_1 не виконав вимог дорожнього знаку 4.2, чим порушив п.8.4 ПДР України.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини та перевіривши їх доказами, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до вимог ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ч. 2 статті 19 Конституції України, передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч.1 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Знак 4.2 «Рух праворуч» дозволяє лише рух праворуч. Дія знака не поширюється на транспортні засоби, що рухаються за встановленими маршрутами. Дія знака поширюється на перехрещення проїзних частин, перед яким він встановлений.

Позивач категорично заперечує факт порушення вимог ПДР України.

Для спростування доводів позову і підтвердження вини позивача відповідач жодних належних і достовірних доказів визначених законом, суду не надав.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтую ться її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В силу вимог ст. 62 Конституції України, вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що відповідачем не надано суду будь-яких належних та достовірних доказів, які б підтверджували факти викладені у постанові та спростовували доводи позивача.

Відповідно до вимог п.3 ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, місцевий загальний суд, як адміністративний, має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, оцінюючи в сукупності наявні докази, з врахуванням встановленого КАС України, обов`язку відповідача доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, суд прийшов до висновку про недоведеність вини позивача в скоєнні адміністративного правопорушення, а тому постанову про накладення адміністративного стягнення від 18 березня 2017 року, слід скасувати.

На підставі наведеного, керуючись ст. 62 Конституції України, статтями 9, 122, 245, 251, 280 КУпАП, статтями 9, 72-74, 77, 121, 229, 242, 244-246, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції про скасування постанови - задовольнити.

Постанову серії АР №541974 від 18 березня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП - скасувати.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Франківський районний суд м. Львова шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Мартьянова С.М.