Справа № 280/4426/19
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2020-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 лютого 2020 року м. Дніпросправа № 280/4426/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 04 листопада 2019 року (суддя Кисель Р.В., дата складання повного тексту 18.12.2019) по справі №280/4426/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення, -

в с т а н о в и В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом в якому просила визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Запорізькій області №42581-13 від 07.11.2016 на суму податкового зобов`язання з транспортного податку з фізичних осіб у розмірі 22916,67 грн.

В обґрунтування заявлених вимог посилалась на те, що є власником автомобіля MERSEDES-BENZ, модель GLE 350D 4 MATIC, тип універсал-В легковий, 2015 року випуску, об`єм двигуна 2987 куб. см, тип палива - дизельне паливо, державна реєстрація якого відбулась 04.02.2016. Позивачка не погоджувалася із рішенням відповідача про визначення податкового зобов`язання з транспортного податку з тих підстав, що станом на дату прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення у контролюючого органу був відсутній розрахунок середньоринкової вартості зазначеного автомобіля, в зв`язку із чим відповідачем недоведена належність даного автомобіля до об`єкта оподаткування транспортним податком. Крім того, позивачка зазначала, що відповідачем порушений термін прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 04 листопада 2019 року у задоволенні позову відмовлено. Вирішуючи спірні правовідносини між сторонами, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позивач є власником транспортного засобу, який є об`єктом оподаткування транспортним податком у 2016 році, оскільки його вартість становить понад 750 мінімальних заробітних плат та з його року випуску минуло менше п`яти років, а тому, винесене відповідачем податкове повідомлення-рішення про визначення позивачу суми податкового зобов`язання з транспортного податку з фізичних осіб є правомірним.

Не погодившись з рішенням суду, позивачка подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову про задоволення позову. Апеляційна скарга фактично обґрунтована незгодою з висновками суду першої інстанції щодо правомірності оскарженого податкового повідомлення-рішення. Заявник апеляційної скарги вказує на те, що відповідачем не було доведено, а судом не було встановлено того, що у відповідача була наявна інформація про розрахункову вартість транспортного засобу станом саме на час прийняття оскаржуваного рішення. Позивачка вказує на те, що вказані обставини є визначальними для вирішення цієї справи, оскільки саме такі підстави були визначені у заявленому позові. Крім цього позивачка вказує і на те, що спірне податкове повідомлення-рішення було прийнято відповідачем із порушенням строку, який визначено пп.267.6.2 п.267 ст.267 ПК України, що також, за її позицією, свідчить про його неправомірність.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить рішення суду першої інстанції залишити без змін з огляду на його законність і обґрунтованість.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що позивачка з 04.02.2016р. є власником автомобіля MERSEDES-BENZ, модель GLE 350D 4 MATIC, тип універсал-В легковий, 2015 року випуску, об`єм двигуна 2987 куб. см, тип палива - дизельне паливо, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Вартість цього транспортного засобу на момент придбання його позивачем становила 1975699,33 грн.

07.11.2016 Вільнянською об`єднаною державною податковою інспекцію Головного управління ДФС у Запорізькій області прийнято податкове повідомлення рішення №42581-13, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання з транспортного податку з фізичних осіб за 2016 рік в розмірі 22916,67 грн.

Правомірність та обґрунтованість вказаного податкового повідомлення-рішення є предметом спору, який передано на вирішення суду.

За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову, з огляду на таке.

01 січня 2015 року, набрав чинності Закон України № 71-VIII від 28 грудня 2014 року Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи, яким шляхом викладення в новій редакції ст. 267 ПК України, було введено новий податок - транспортний податок.

Відповідно до п.п. 267.1.1 п. 267.1 ст. 267 ПК України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 ПК України є об`єктами оподаткування.

Об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об`єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см.

24 грудня 2015 року Верховною Радою України прийнято Закон №909-VIII Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році, який набрав чинності 01.01.2016, та яким внесено зміни, серед іншого, до пп.267.2.1 п.267.2 ст.267 Податкового кодексу України.

Пп.267.2.1 п.267.2 ст.267 Податкового кодексу України (в редакції Закону №909) визначено, що об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об`єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті.

Отже вказаними нормами права визначено як об`єкт оподаткування транспортним податком у 2016 році так і порядок визначення об`єкта оподаткування.

При цьому, суд апеляційної інстанції погоджується з позицією позивача про те, що повноваженнями щодо визначення середньоринкової вартості транспортного засобу законодавцем покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, а межі повноважень контролюючого органу полягають виключно у прийнятті податкового повідомлення-рішення на підставі отриманої від Мінекономрозвитку інформації про автомобіль.

Об`єктом оподаткування у 2016 році, враховуючи розмір мінімальної заробітної плати, встановлений Законом України про Державний бюджет України на 2016 рік на січня 1378грн., є легкові автомобілі, середньоринкова вартість яких становить понад 1 033 500 грн. (750 х 1378,00) та з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно).

Суд першої інстанції, надаючи оцінку аргументам позивача щодо відсутності у відповідача, на час прийняття оскаржуваного рішення, інформації про середньоринкову вартість транспортного засобу, своєю ухвалою витребував від Міністерства економічного розвитку і торгівлі України інформацію про середньоринкову вартість належного позивачці транспортного засобу станом на 01 січня 2016 року.

На виконання ухвали суду Міністерством економічного розвитку і торгівлі України надано відповідь з якої вбачається те, що по-перше: у 2016 році Мінекономрозвитку, на ст..267 ПК України, було розраховано середньоринкову вартість автомобілів, подано ДФС інформацію про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати та забезпечено роботу офіційного веб-сайту Міністерства в режимі, який давав змогу протягом податкового (звітного) року отримати інформацію про середньо ринкову вартість автомобіля. По-друге, розрахована середньоринкова вартість транспортного засобу MERSEDES-BENZ, модель GLE, об`єм двигуна 3,0 літра, тип палива - дизельне паливо, 2015 року випуску, з урахуванням нормативного середньорічного пробігу 27 тис.кілометрів, станом на 01.01.2016 рік, становить 1 060 717,08грн.

Вказана інформація Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, на думку суду апеляційної інстанції, спростовує позицію позивача про те, що у відповідача, на час прийняття оскаржуваного рішення, інформації про середньоринкову вартість транспортного засобу, оскільки така інформація свідчить про те, що на виконання своїх повноважень Мінекономрозвитку у 2016 році було розрахуновано середньоринкову вартість автомобілів, які є об`єктом оподаткування транспортним податком, подано таку інформацію до ДФС та забезпечено роботу офіційного веб-сайту Міністерства в режимі, який давав змогу протягом податкового (звітного) року отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля.

Отже вказане свідчить про те, що на час прийняття відповідачем оскаржуваного рішення інформація про середньоринкову вартість автомобілів, які були об`єктами оподаткування транспортним податком у 2016 році, була розроблена уповноваженим органом та була доступна для користувачів веб-сайту Міністерства.

Тобто, встановлені обставини справи не дають підстав для висновку про те, що відповідачем прийнято рішення без наявної інформації про середньоринкову вартість автомобіля, що знаходився у власності позивачки.

З цих підстав суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо необґрунтованості такої позиції позивача.

Безпідставними суд апеляційної інстанції вважає і аргументи позивача про те, що оскаржуване рішення відповідача слід визнати неправомірним, у зв`язку з порушенням строків його прийняття.

З приводу таких аргументів позивача суд апеляційної інстанції вважає зазначити те, що предметом спору у цій справі є правомірність та обґрунтованість податкового повідомлення-рішення, а не дії контролюючого органу щодо дотримання строків прийняття такого податкового повідомлення-рішення. Тому сам факт пропуску строків прийняття рішення, не може свідчити про неправомірність та необґрунтованість самого податкового повідомлення-рішення.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції та прийняття нової постанови про задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст.316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 04 листопада 2019 по справі №280/4426/19 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, які передбачені ст.ст.328, 329 КАС України.

Вступна та резолютивна частини проголошені 27.02.2020р.

Повне судове рішення складено 28.02.2020р.

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк