Справа № 545/285/20
Суддя: Потетій А. Г.
Дата ухвалення: 2020-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 545/285/20
Провадження № 2-а/545/35/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" березня 2020 р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі головуючого судді Потетій А.Г., розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №1, батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області капітана поліції Гнітько Дмитра Олександровича, третя особа - Управління патрульної поліції в Полтавській області, про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

До Полтавського районного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до інспектора роти №1, батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області капітана поліції Гнітько Дмитра Олександровича, третя особа - Управління патрульної поліції в Полтавській області, про визнання протиправною та скасування постанови, посилаючись на те, що 27 січня 2020 року ОСОБА_1 , під час керування автомобілем BMW X5, д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Степового Фронту у м. Полтаві, було зупинено працівниками патрульної поліції за те, що він нібито проїхав регульований пішохідний перехід на забороняючий сигнал світлофору, чим порушив п.п. 8.7.3. Правил дорожнього руху (надалі по тексту ПДР України). У процесі спілкування працівники поліції також повідомили йому, що на номерному знаку автомобіля BMW X5, д.н.з. НОМЕР_1 , яким він керував неможливо ідентифікувати символи номерного знака, оскільки цьому перешкоджає встановлена на них решітка, що є порушенням п. 2.9. «В» ПДР України.

У зв`язку із виявленням вказаних порушень вимог ПДР України, працівниками поліції було прийнято рішення проводити відносно нього на місці зупинки транспортного засобу розгляд справи про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Після цього, позивач висловив усне клопотання інспектору роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП капітану поліції Гнітько Дмитру Олександровичу про відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення. Дане клопотання було задоволене Відповідачем, розгляд справи відкладено на 28 січня 2020 року у приміщенні Управління патрульної поліції в Полтавській області.

За результатами формального розгляду справ, Відповідачем було винесено постанову серії ДПО18 № 683760 від 28.01.2020 у справі про адміністративне правопорушення, якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122, ч. 6 ст. 121 КУпАП, та на підставі ст. 36 КУпАП прийнято рішення застосувати до Позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 (чотириста двадцять п`ять) гривень.

Вважає постанову серії ДПО18 № 683760 від 28.01.2020 протиправною, яка підлягає скасуванню, оскільки Відповідачем всупереч вимогам ст. ст. 245, 280 КУпАП при її винесенні не було належним чином з`ясовано чи були вчинені адміністративні правопорушення, чи наявна його вина у їх вчиненні.

Відповідно до змісту постанови серії ДПО18 № 683760 від 28.01.2020 «27 січня 2020 року о 10 год. 30 хв. в м. Полтава, вул. Харківське шосе, 2 водій під час руху проїхав регульований пішохідний перехід на забороняючий сигнал світлофору, та здійснював руху на ТЗ з заднім номерним знаком, що закритий стороннім предметом, а саме решіткою, що не дало змоги визначити символи номерного знака з відстані 20 м., чим порушив п.п. 8.7.3., 2.9. ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122, ч. 6 ст. 121 КУпАП»».

У ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, ПДР України та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно із п.п. 8.7.3. «Е» ПДР України сигнали світлофора мають такі значення: червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Згідно із положеннями ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

До оскаржуваної постанови на підтвердження порушення Позивачем п.п. 8.7.3. ПДР України Відповідачем було долучено відеозапис з відеореєстратора «Aspring», який не дозволяє однозначно встановити модель, номерний знак та особу водія транспортного засобу, що допустив проїзд на забороняючий сигнал світлофору, внаслідок чого такий доказ не може бути належним доказом вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Так, згідно із долученого Відповідачем до оскаржуваної постанови відеозапису з відеореєстратора «Aspring» у проміжку часу з 11 год. 28 хв. 45 с. по 11 год. 29 хв. 20 с. рух транспортного засобу білого кольору (тип кузову «позашляховик») відеореєстратором поліцейських не фіксувався, оскільки транспортний засіб був поза зоною видимості для технічного засобу, і тільки з 11 год. 29 хв. 30 с. відеореєстратор почав фіксувати рух автомобіля BMW X5, д.н.з. НОМЕР_1 , яким по вул. Європейській у напрямку вул. Степового Фронту керував Позивач.

Відсутність безперервної фіксації на відеозаписі з відеореєстратора «Aspring» не дозволяє встановити той факт, що автомобіль білого кольору, який на Харківському шосе проїхав регульований пішохідний перехід на забороняючий сигнал світлофору це саме автомобіль BMW X5, д.н.з. НОМЕР_1 , яким Позивач керував по вул. Степового Фронту, що і було зафіксовано на відеозаписі з відеореєстратора.

Вказана обставина не дозволяє встановити «поза розумним сумнівом» вину Позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, оскільки відповідне порушення ПДР України могло бути вчинене іншим водієм, транспортного засобу схожого за типом та кольором кузову на автомобіль BMW X5, д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався у попутному напрямку.

В оскаржуваній постанові Відповідачем у графі 6 (дата, час і місце вчинення адміністративного правопорушення) було зазначено час вчинення Позивачем адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122, ч. 6 ст. 121 КУпАП - «10 год. 30 хв.».

У той же час, відповідно до відеозапису з відеореєстратора «Aspring», долученого Відповідачем до оскаржуваної постанови, об 11 год. 28 хв. 45 с. автомобіль білого кольору марки «BMW» здійснює проїзд регульованого пішохідного переходу по вул. Харківське шосе, 2 на забороняючий сигнал світлофору, після чого об 11 год. 30 хв. 18 с. працівники поліції зупиняють автомобіль BMW X5, д.н.з. НОМЕР_1 , яким по вул. Степового Фронту керував Позивач.

Тобто, зазначений Відповідачем у постанові серії ДПО18 № 683760 від 28.01.2020 час вчинення адміністративних правопорушень не відповідає часу вчинення адміністративного правопорушення, зафіксованого на відеозаписі з відеореєстратора «Aspring», що був долучений Відповідачем до оскаржуваної постанови.

Згідно із ч. 2 ст. 283 КУпАП Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Отже, винесена Відповідачем постанова серії ДПО18 № 683760 від 28.01.2020 не відповідає вимогам, встановленим у ч. 2 ст. 283 КУпАП.

Щодо висновків Відповідача про порушення мною вимог п. 2.9. «В» ПДР України та наявності у моїх діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Згідно із п. 2.9. «В» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що:

- не належить цьому засобу;

- не відповідає вимогам стандартів;

- закріплений не в установленому для цього місці;

- закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м;

- неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Відповідно до абз. 4 п. 30.2. ПДР України забороняється змінювати розміри, форму, позначення, колір і розміщення номерних знаків, наносити на них додаткові позначення або закривати їх, вони повинні бути чистими і достатньо освітленими.

Відповідальність за порушення п. 2.9. «В», абз. 4 п. 30.2. ПДР України передбачена ч. 6 ст. 121 КУпАП, згідно із якою керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим тягне за собою накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до долученого Відповідачем до оскаржуваної постанови відеозапису з відеореєстратора наявність решітки на номерному знаку автомобіля BMW X5, д.н.з. НОМЕР_1 , яким позивач керував не створювала перешкод для визначення символів номерного знака, при цьому можливість визначити символи номерного знака з відстані 20 метрів під час складання Відповідачем постанови серії ДПО18 № 683760 від 28.01.2020 не встановлювалась, оскільки відповідні заміри Відповідачем не проводилися, тому факт порушення ним п. 2.9. «В» ПДР України не підтверджений належними доказами.

У постанові Верховного Суду від 18.07.2019 у справі № 216/5226/16-а суд висловив правову позицію, згідно із якою «доказом даного правопорушення, виходячи з його природи, є замір відстані на місці вчинення правопорушення під час його вчинення, що і підтверджувало б факт зупинки автомобіля менш ніж за 10 метрів від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду».

За таких умов, Відповідач дійшов до необґрунтованого висновку про порушення мною п. 2.9. «В» ПДР України, внаслідок чого за відсутності законних підстав застосував до позивача адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП.

В судове засідання позивач не з`явився, від його представника на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без їх участі, позов підтримав та прохав задовольнити.

Відповідач-Гнітько Д.О. в судове засідання не з`явився, викликався належним чином, надав до суду відзив на позов, в якому прохав в задоволенні позову відмовити та справу розглянути у його відсутність.

Представник третьої особи- Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції Українив судове засідання не з`явився, викликався належним чином.

На підставі викладеного суд вирішив провести розгляд справи у письмовому провадженні відповідно до вимог ст.. 205 КАС України.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що в постанові ДПО18 № 683760 від 28.01.2020 у справі про адміністративне правопорушення, винесену інспектором роти №1 БУПП в Полтавській області ДПП Гнітько Д.О. зазначено, що ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом BMW X5, д.н.з. НОМЕР_1 27.01.2020 року о 10 год. 30 хв. по вул. Харківське Шосе проїхав регульований пішохідний перехід на забороняючий сигнал світлофору, чим порушив п.п. 8.7.3. Правил дорожнього руху (надалі по тексту ПДР України). Та на номерному знаку автомобіля BMW X5, д.н.з. НОМЕР_1 , яким він керував неможливо ідентифікувати символи номерного знака, оскільки цьому перешкоджає встановлена на них решітка, що є порушенням п. 2.9. «В» ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122, ч. 6 ст. 121 КУпАП, у зв`язку з чим на позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень .

Відповідно до ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 3) обгрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Відповідно до ст.25 КАС України - адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача, або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача.

Відповідно до ст. 9 КУпАП України, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до вимог ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 8 Закону України «Про національну поліцію» вказує, що поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 18 цього ж Закону поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини, та інше.

У відповідності до ч. 1 ст. 30 Закону України «Про національну поліцію», поліція для виконання покладених на неї завдань вживає заходів реагування на правопорушення, визначені Кодексом України про адміністративні правопорушення та Кримінальним процесуальним кодексом України, на підставі та в порядку, визначених законом.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, у відповідності до ст. 245 КУпАП є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото та кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

У статті 252 КУпАП вказано, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Так відповідно до ч.2 ст.258 КУпАП - протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. У випадках, передбачених частинами 1 та 2 ст.258, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.283 КУпАП.

ч.3 ст.258 КУпАП передбачає, що працівник патрульної поліції може винести постанову на місці вчинення правопорушення, тобто - на місці зупинки транспортного засобу. Проте, постанова не може бути винесена без розгляду адміністративної справи. Постанова щодо притягнення особи до відповідальності виноситься за результатами розгляду справи. ч.3 ст.258 КУпАП вказує на те, що працівник патрульної поліції повинен дотримуватись вимог ст.283 КУпАП, яка зазначає, що постанова виноситься тільки за результатами розгляду справи.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 Кодексу).

Згідно з частиною першою статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо особі буде надано достатній проміжок часу для підготовки до розгляду справи, пошуку адвоката, ознайомлення з матеріалами справи, тощо.

Відповідно до ст.278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до ст.279 КУпАП, розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

У відповідності до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.276 КУпАП - справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Відповідно до ст..283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

Постанова повинна містити:

найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову;

дату розгляду справи;

відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування;

опис обставин, установлених під час розгляду справи;

зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення;

прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про:

дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення;

транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);

технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис;

розмір штрафу та порядок його сплати;

правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження;

відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайта в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Якщо при вирішенні питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення органами (посадовими особами), переліченими у пунктах 1-4 статті 213 цього Кодексу, одночасно вирішується питання про відшкодування винним майнової шкоди, то в постанові по справі зазначаються розмір шкоди, що підлягає стягненню, порядок і строк її відшкодування.

Постанова по справі повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи, а також вказівку про порядок і строк її оскарження.

Постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

Постанова колегіального органу приймається простою більшістю голосів членів колегіального органу, присутніх на засіданні.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення підписується посадовою особою, яка розглянула справу, а постанова колегіального органу - головуючим на засіданні і секретарем цього органу.

У випадках, передбачених законодавством України, про захід стягнення робиться відповідний запис на протоколі про адміністративне правопорушення або постанова оформляється іншим установленим способом.

Так опис обставин встановлених під час розгляду справи в контексті ст.. 256 КУпАП слід розуміти, як місце , час вчинення і суть адміністративного правопорушення.

У відповідності до ч. 9 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 та Зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853: «Розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка».

Зазначена постанова винесена з порушенням ст. 33 КУпАП, яка визначає, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим кодексом та іншими законами України.

При накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При винесенні оскаржуваної постанови цього зроблено не було, та посадовою особою, яка винесла постанову, вимоги закону не враховані.

Як вбачається з матеріалів справи, на позивача накладено стягнення за порушення ч. 2 ст. 122, ч. 6 ст. 121 КУпАП, а саме за порушення п.п. 8.7.3., 2.9. ПДР України, та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень, однак з наданого відеозапису не можливо встановити марку, модель, номерний знак та особу водія транспортного засобу, що допустив вказане порушення ПДР, внаслідок чого такий доказ не може бути належним доказом вчинення саме позивачем адміністративного правопорушення.

З наданого відповідачем відеозапису правопорушення, не можливо однозначно ідентифікувати автомобіль, який 27.01.2020 року о 10 год. 30 хв. рухався по вул. Харківське Шосе, його номерні знаки та напрямок руху вказаного автомобіля, оскільки на відеозапису наявний схожий за зовнішніми ознаками автомобіль зафіксовано о 11 год. 28 хв., однак напрямок його руху, чи безперервна відео фіксація саме цього автомобіля, тобто BMW X5, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 відсутня, у зв`язку з чим не можливо однозначно ідентифікувати автомобіль, та відповідно водія, який порушив правила дорожнього руху.

Відповідно до ст.77 КАС України - в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на викладене суд вважає, позовні вимоги такими, що підлягають до задоволення а оскаржувана постанова до скасування як незаконна із закриттям провадження у справі у відповідності до вимог ст..247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 77, 241-246 КАС України , ст..ст. 122 ч.1,126, 247, 259-263, 283 Кодексу про адміністративні правопорушення України, Законом України «Про Національну поліцію» , Конституцією України, суд,-

ВИРІШИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 683760 від 28.01.2020, якою ОСОБА_1 визнано винним за ч. 2 ст. 122, ч. 6 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 (чотириста двадцять п`ять) гривень.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122, ч. 6 ст. 121 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в події і складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122 та ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя : А.Г.Потетій