Справа № 420/6461/19
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2020-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6461/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Бойко О.Я.,

за участі:

секретаря судового засідання Белінського Г.В.

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Ковальської С.Є. за ордером,

представника відповідача Поліщук М.В. за довіреністю,

представники третіх осіб не з`явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби з питань праці у Київській області, треті особи, що не заявляють самостійних вимог Державна служба України з питань праці, ТОВ Луї Дрейфус Компані Україна Директор: Карпенко Олександр Петрович про визнання протиправним та скасування акту №КВ1407/65/АВ від 05.08.2019 р. ,-

І. Суть спору:

ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної служби з питань праці у Київській області, треті особи, що не заявляють самостійних вимог, Державна служба України з питань праці, ТОВ Луї Дрейфус Компані Україна, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати акт №КВ1407/65/АВ від 05.08.2019 інспекційного відвідування ТОВ ЛДКУ в повному обсязі.

ІІ. Аргументи сторін

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив наступне.

14.06.2019 р. позивач у відповідності з вимогами Закону України «Про звернення громадян», подав заяву до Державної служби України з питань праці про порушення його трудових прав з проханням провести перевірку, за викладеними у зверненні обставинами.

Зокрема, у зверненні позивач вказав на порушення ст. ст. 36,40 та 41 КЗпП України і пунктів 1.5 і 7.1 трудового контракту в частині, спроби, примусити його 15.02.2019 р. незаконно звільнитися. Також позивач вказував на порушення вимог ст..ст. 14,15, 16, 17, 18, 19 та 20 Закону України «Про звернення громадян» та п.3.5 його трудового контракту, за фактами залишення керівництвом ТОВ Луї Дрейфус Компані Україна його письмових звернень без розгляду (звернення від 21.02.2019 р. 28.02.2019р., 01.03.2019 р. та 05.03.2019 р. і досі не розглянуто), а також на порушення вимог п.п. 1.5, 3.1, 3.5, 4.1, 7.1 «в», 7.2 та 8.2 з боку роботодавця, пов`язаних з безпідставною відмовою позивачу у звільненні за власним бажанням, в порядку передбаченому ч.3 ст.38 КЗпП України.

18.06.2019 р., згідно з повідомленням про вручення поштового відправлення заява позивача була отримана Держпраці станом на 18.07.2019 р. Однак у позивача відсутня будь-яка інформація про результати розгляду його звернення.

27.08.2019 р. позивач в порядку, передбаченому ст.18 Закону України «Про звернення громадян», повторно звернувся до Голови Держпраці з проханням надати йому вичерпну інформацію про результати розгляду його попереднього звернення й відповідною можливістю ознайомитись з матеріалами перевірки. Заступник Голови Держпраці Дегнера І. у своїй відповіді від 16.09.2019 р. повідомив, що звернення позивача було розглянуто співробітниками ГУ Держпраці у Київській області без надання будь-яких роз`яснень.

Позивач зазначив, що 05.08.2019 р. Головний державний інспектор ГУ Державної служби з питань праці у Київській області Губський В.М. за результатами інспекційного відвідування ТОВ Луї Дрейфус Компані Україна склав акт № КВ 1407/65/АВ від 05.08.2019 р., в якому зазначено про відсутність порушень законодавства про працю з боку роботодавця в особі ТОВ Луї Дрейфус Компані Україна.

Позивач вважає даний акт протиправним рішенням суб`єкта владних повноважень, який належить до скасування, оскільки він був винесений на підставі нечинної постанови КМУ від 26.04.2017 р. №295, якою затверджено порядок здійснення контролю за додержанням законодавства про працю. Також позивач посилається на те, що складення акту за результатами його звернення є порушення відповідачем ст.ст. 10,18,20 Закону України «Про звернення громадян».

Систематичне використання ТОВ Луї Дрейфус Компані Україна незаконного акту №КВ1407/65/АВ від 05.08.2019 р. в якості доказу відсутності порушень трудового законодавства з його боку в інших судових справах, в яких позивач є стороною, на думку позивача, є порушенням його прав.

Так, 20.08.2019 р. представник ТОВ Луї Дрейфус Компані Україна у справі №523/6928/19, що знаходиться у провадженні Суворовського районного суду м. Одеса, за позовом ОСОБА_1 до ТОВ Луї Дрейфус Компані Україна про зобов`язання вчинити певні дії, а саме звільнити позивача на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України заявили клопотання про приєднання в матеріали справи у якості доказу акт №КВ1407/65/АВ від 05.08.2019 р. Товариство вважає, що викладені в акті відомості свідчать про відсутність порушень вимог закону з боку відповідача.

01.10.2019 р. представник ТОВ Луї Дрейфус Компані Україна у справі №457/33859/19-ц, що знаходиться у провадженні Печерського районного суду м. Києва за позовом ОСОБА_1 про заборону примушувати позивача виконувати його трудові обов`язки у ТОВ Луї Дрейфус Компані Україна проти його волі, також використано акт №КВ1407/65/АВ від 05.08.2019 р. як доказ, який був долучений до відзиву на позовну заяву.

06.11.2019 р. ухвалою Одеський окружний адміністративний суд, прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження за правилами загального позовного провадження.

25.11.2019 р. ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання, суд продовжив підготовче провадження до 90 днів.

22.01.2020 р. ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання, суд закрив підготовче провадження та продовжив розгляд справи по суті.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити з підстав викладених у позові.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення адміністративного позову з підстав, викладених у відзиві на адміністративний позов.

В обґрунтування відзиву представник відповідача зазначила, що Головним управлінням Держпраці у Київській області розглянуто в межах наданих повноважень звернення позивача від 14.06.2019 р. щодо можливого порушення законодавства про працю ТОВ Луї Дрейфус Компані Україна та здійснено інспекційне відвідування у зазначеного суб`єкта господарювання у період з 31.07.2019 р. по 05.08.2019 р.

За результатами перевірки складено акт №КВ1407/65/АВ від 05.08.2019 р. інспекційного відвідування ТОВ Луї Дрейфус Компані Україна.

В ході проведення контрольного заходу, порушень вимог трудового законодавства у ТОВ Луї Дрейфус Компані Україна не виявлено.

Зокрема згідно зі змістом звернення позивач вбачає порушення своїх прав у пропозиції ТОВ Луї Дрейфус Компані Україна від 15.02.2019 р. припинити трудовий договір з ним за угодою сторін та у неправомірній відмові (на думку заявника) припинити трудовий договір з підстав, передбачених ч.3 ст.38 КЗпП України та підпунктами 7.1, 7.2 контракту, відповідно до поданої ним заяви від 19.04.2019 р.

Представник відповідача зазначив, що законодавство про працю не забороняє роботодавцю бути ініціатором припинення трудового договору за угодою сторін. Факт внесення відповідної пропозиції зі сторони ТОВ Луї Дрейфус Компані Україна не може кваліфікуватись як порушення законодавства про працю. Натомість правом працівника є прийняти таку пропозицію або ж від неї відмовитись.

Крім того, представник відповідача вважає, що акт інспекційного відвідування від 05.08.2019 р. №КВ1407/65/АВ не може бути самостійним предметом адміністративного оскарження та не породжує для позивача будь-яких прав та обов`язків, оскільки є лише певною формою фіксації фактів, виявлених під час здійснення контрольного заходу і сам по собі не носить характеру обов`язкових для виконання приписів. Отже, окреме оскарження акту, складеного за результатами здійснення контрольного заходу, чинним законодавством України не передбачено.

09.12.2019 р. позивач надав відповідь на відзив, в якій зазначив, що відповідач склав акт №КВ1407/65/АВ від 05.08.2019 р. інспекційного відвідування ТОВ Луї Дрейфус Компані Україна, який є рішенням індивідуальної дії, що винесено з порушенням процедури, а тому є протиправним та належить до скасування.

Треті особи в судове засідання не з`явилася про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та завчасно.

15.11.2019 р. від представника третьої особи Державної служби України з питань праці надійшли пояснення на адміністративний позов.

В обґрунтування пояснень зазначено, акт від 05.08.2019 р. №КВ1407/65/АВ не може бути самостійним предметом адміністративного оскарження та не породжує для позивача прав та обов`язків, оскільки є лише певною формою фіксації фактів, виявлених під час здійснення заходу державного нагляду (контролю) і сам по собі не носить характеру обов`язкових для виконання приписів. Отже, оскарження укладеного за результатами здійснення заходу, законодавством не передбачено.

Заслухавши вступне слово позивача та представника позивача, представника відповідача, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та дослідивши письмові докази, якими вони обґрунтовуються, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не належить до задоволення. Свій висновок суд вмотивовує наступним чином.

ІІІ. Обставини встановлені судом

Так, суд встановив, що 01.02.2016 р. позивач підписав трудовий договір з ТОВ Луї Дрейфус Компані Україна та приступив до роботи в офісі компанії в м. Одесі.

14.06.2019 р. позивач у відповідності з вимогами Закону України «Про звернення громадян», подав заяву до Державної служби України з питань праці, про порушення його трудових прав з проханням провести перевірку за викладеними ним у зверненні обставинами та надати оцінку діям роботодавця, в частині порушення ним вимог законодавства України з питань забезпечення права на працю, порушень вимог Закону України «Про звернення громадян» відносно нього та про притягнення винних до відповідальності.

Зокрема у зверненні позивач вказав на порушення ст. ст. 36,40 та 41 КЗпП України і пунктів 1.5 і 7.1 трудового контракту в частині спроби примусити його 15.02.2019 р. незаконно звільнитися. Також позивач зазначав про порушення вимог ст..ст. 14,15, 16, 17, 18, 19 та 20 Закону України «Про звернення громадян» та п.3.5 його трудового контракту, за фактами залишення керівництвом ТОВ Луї Дрейфус Компані Україна його письмових звернень без розгляду (звернення від 21.02.2019 р. 28.02.2019р., 01.03.2019 р. та 05.03.2019 р. і досі не розглянуто), а також на порушення вимог п.п. 1.5, 3.1, 3.5, 4.1, 7.1 «в», 7.2 та 8.2 з боку роботодавця, пов`язаних з безпідставною відмовою позивачу у звільненні за власним бажанням, в порядку передбаченому ч.3 ст.38 КЗпП України.

18.06.2019 р., згідно з повідомленням про вручення поштового відправлення заява позивача була отримана відповідачем станом на 18.07.2019 р. Однак у позивача відсутня будь-яка інформація про результати розгляду його звернення.

27.08.2019 р. позивач в порядку передбаченому ст.18 Закону України «Про звернення громадян», повторно звернувся до Голови Держпраці з проханням надати йому вичерпну інформацію про результати розгляду його попереднього звернення й відповідною можливістю ознайомитись з матеріалами перевірки. Заступник Голови Держпраці Дегнера І. у своїй відповіді від 16.09.2019 р. повідомив, що звернення позивача було розглянуто співробітниками ГУ Держпраці у Київській області та без надання будь-яких роз`яснень обмежились дорученням тільки копії відповіді від 31.07.2019 р. на його звернення.

Посадова особа відповідача розглянула звернення позивача від 14.06.2019 р. щодо можливого порушення ТОВ Луї Дрейфус Компані Україна трудового законодавства та здійснила інспекційне відвідування у зазначеного суб`єкта господарювання у період з 31.07.2019 р. по 05.08.2019 р.

05.08.2019 р. Головний державний інспектор ГУ Державної служби з питань праці у Київській області Губський В.М. склав акт № КВ 1407/65/АВ від 05.08.2019 р. інспекційного відвідування ТОВ Луї Дрейфус Компані Україна, в якому зазначив про відсутність порушень законодавства про працю з боку роботодавця в особі ТОВ Луї Дрейфус Компані Україна.

Надаючи належну правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

IV. Джерела права та висновки суду

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пунктів 1, 2, 7 Положення про Державну інспекцію України з питань праці, затвердженого Указом Президента України від 06.04.2011 року за №386/2011 Державна інспекція України з питань праці (Держпраці України) є центральним органом виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, на випадок безробіття в частині призначення нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб та здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені у встановленому порядку територіальні органи.

Правові та організаційні засади, основні принципи та порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності визначено Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 р. № 877-V (далі - Закон № 877).

Положеннями ч.ч.4, 5 ст.2 Закону № 877 передбачено, що заходи контролю здійснюються органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами. Вказані ограни, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22 цього Закону.

Частиною 1 статті 259 КЗпП України передбачено, що державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Позивач посилається на протиправність даного акту з тих підстав, що він був складений на підставі постанови КМУ від 26 квітня 2017 року № 295, яка вже була нечинною на момент його складення.

З огляду на матеріали справи, зокрема на наказ про проведення інспекційного відвідування ТОВ «Луї Дрейфус Компані Україна» від 31.07.2019р. №3847 та направлення на проведення інспекційного відвідування №1407 від 31.07.2019р. перевірка проводилася на підставі Конвенції Міжнародної організації праці № 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, ратифікованої Законом № 1985-ІV від 08.09.2004 р., Конвенції Міжнародної організації праці № 129 1969 року про інспекцію праці у сільському господарстві, ратифікованої Законом № 1986-ІV від 08.09.2004 р.; статті 259 КЗпП України, Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007р. в частині дотримання вимог статті 1-3, частини першої, четвертої, шостої - восьмої абзацу другого частини десятої, частини тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частини першої-четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частини першої-четвертої та шостої статті 7, ст.ст. 9,10,19-21, частини третьої статті 22 Положення про ГУ Держпромі у Київській області, затвердженої наказом державної служби України з питань праці від 03.08.2018р. №84, Розпорядження КМУ від 16.09.20158р. №929, роз`яснень Міністерства соціальної політики від 178.10.2015р. №1524/0/14-15/13, наказу Міністерства соціальної політики від 18.08.2017р.№1338.

З огляду на акт, який був складений за результатами перевірки від 05.08.2019р. №КВ1407/65/АВ, зазначено, що інспекційне відвідування здійснене відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року № 295.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року № 295 встановлений Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману.

Відповідно до вимог п.2 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці, зокрема, Держпраці та її територіальних органів.

Згідно з вимогами п.19, 20, 21 Порядку № 295 за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення. Акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та керівником об`єкта відвідування або його уповноваженим представником. Один примірник акта залишається в об`єкта відвідування. Якщо об`єкт відвідування не погоджується з викладеною в акті інформацією, акт підписується із зауваженнями, які є його невід`ємною частиною. Зауваження можуть бути подані об`єктом відвідування не пізніше трьох робочих днів з дати підписання акта. Письмова вмотивована відповідь на зауваження надається інспектором праці не пізніше ніж через три робочих дні з дати їх надходження.

З аналізу зазначених вище правових норм, суд робить висновок про те, що акт інспекційного відвідування не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для позивача, а лише фіксує обставини, встановлені під час проведення перевірки та не є остаточним документом, зобов`язуючим до вчинення будь-яких дій. Остаточним документом, який встановлює зобов`язання для суб`єкта господарювання є припис, який виноситься на підставі акту у разі виявлення порушень трудового законодавства.

Отже суд вважає обґрунтованим аргументом відповідача про те, що акт перевірки не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні положень КАС України, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб. Акт перевірки є носієм інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог законодавства суб`єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу, а тому оцінка акта (в тому числі й оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки) може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акту.

Суд погоджується з позицією позивача стосовно того, що акт перевірки був складений на той час, коли вже постанова КМУ від 26 квітня 2017 року № 295, яка передбачає його складення за результатами перевірки, була нечинною. Однак даний факт має значення при вирішенні питання щодо законності проведення перевірки на підставі нормативного акту, який втратив чинність. Адже складення акту перевірки є тільки однією з стадій проведення перевірки, а тому законність його складення повинна бути перевірена в контексті вирішення законності проведення перевірки в цілому.

Таким чином, суд вважає, що позовна вимога про визнання протиправним та скасування акту перевірки є з боку позивача невірно обраним способом захисту, а тому, вона не належить до задоволення.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 77, 161,245, 255, 293, 295 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні адміністративного позову відмовити.

2. Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою ст.295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України через Одеський окружний адміністративний суд до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

3. Позивач? ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 .

Відповідач Головне управління Державної служби з питань праці у Київській області, адреса: 04060 м. Київ, вул. Вавілових,10 .

Третя особа Державна служба України з питань праці, адреса: 01601, м. Київ, вул. Десятинна,14, .

Третя особа ТОВ «Луї Дрейфус Компані Україна» адреса 01001, м. Київ, Площа Спортивна, БЦ «Гулівер», буд. 1-А, поверх 15, .

Повний текст рішення виготовлений та підписаний суддею 28 лютого 2020 року.

Суддя О.Я. Бойко

.