Справа № 480/2456/19
Суддя: Донець Л.О.
Дата ухвалення: 2020-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2020 р.Справа № 480/2456/19

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Донець Л.О.,

Суддів: Гуцала М.І. , Сіренко О.І. ,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 02.12.2019 по справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 29.08.2019 по справі № 480/2456/19

за позовом ОСОБА_1

до Московськобобрицької сільської ради

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

05.07.2019, ОСОБА_1 (далі - позивач, заявник) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Московськобобрицької сільської ради (далі - відповідач), в якій просив суд визнати протиправними дії відповідача, які полягають у ненаданні відповіді на заяву № 324 від 14.05.2019, та зобов`язати відповідача надати відповідь на заяву № 324 від 14.05.2019.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 29.08.2019 у справі №480/2456/19 відмовлено в задоволенні адміністративного позову.

Позивач, не погодившись з судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 02.12.2020 апеляційну скаргу позивача задоволено частково. Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 29.08.2019 по справі № 480/2456/19 скасовано з прийняттям нового судового рішення про часткове задоволення позову. Визнано протиправною бездіяльність відповідача, що полягає у ненаданні відповіді на запит на інформацію, викладений у заяві позивача за № 324, направленій на адресу відповідача 14.05.2019. Зобов`язано відповідача надати позивачу відповідь на запит, викладений у заяві за № 324, направленій на адресу відповідача 14.05.2019.

30.01.2020, до Другого апеляційного адміністративного суду надійшла заява від ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 02.12.2019, у якій заявник просить суд зобов`язати відповідача в десятиденний термін надати звіт про виконання судового рішення, а в разі його невиконання - накласти на відповідальну особу штраф.

В обгрунтування поданої заяви зазначає, що до моменту подання заяви назване судове рішення відповідач не виконав та умисно не надав відповіді на запит позивача.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи заяви та матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява задоволенню не підлягає з таких підстав.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно зі статтею 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже, рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи.

При цьому, у разі відсутності добровільного виконання судових рішень, приписами Закону України "Про виконавче провадження" врегульований порядок дій та заходів, що спрямовані на примусове виконання таких рішень.

Так, згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

За обставинами справи, позивачем не вичерпано загальний порядок виконання судового рішення, визначений Законом України "Про виконавче провадження". У суду відсутні докази того, що загальний порядок виконання судового рішення не дав очікуваного результату, або, що відповідач створює перешкоди для виконання такого рішення.

Колегія суддів зазначає, що судовий контроль у формі зобов`язання подати звіт є формою забезпечення виконання судових рішень.

Частинами 1, 2 ст. 382 КАС України встановлено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Колегія суддів зауважує на тому, що норми ч. 1 ст. 382 КАС України кореспондують з положеннями ч. 6 ст. 246, п. 4 ч. 1 ст. 322 названого Кодексу, згідно з якими у резолютивній частині рішення суду зазначається, встановлений судом порядок та строк виконання рішення, встановлений судом строк для подання суб`єктом владних повноважень - відповідачем до суду першої інстанції звіту про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій.

Таким чином, встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд може під час прийняття постанови у справі. Такий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання постанови суду, а в разі неподання такого звіту - шляхом встановлення нового строку для подання звіту та накладення штрафу.

Аналізуючи наведені законодавчі приписи, колегія суддів дійшла до висновку, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання рішення, є правовим наслідком судового рішення і саме в його резолютивній частині повинно бути визначено обов`язок подати звіт, оскільки встановити судовий контроль за невиконання рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд може лише під час прийняття рішення у справі.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 03.10.2018 року у справі № 826/18826/14.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, вищезазначеними нормами КАС України передбачено право, а не обов`язок суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалено судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення та за наявності відповідних на те підстав.

Колегія суддів зазначає, що позивачем не доведено необхідність встановлення судового контролю за виконанням рішення суду та не надано відповідних доказів на обґрунтування поданої заяви, а лише зазначено, що до моменту подання заяви назване судове рішення відповідач не виконав та умисно не надав відповіді на запит позивача.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла до висновку про відсутність достатніх підстав для встановлення судового контролю та надання звіту про виконання судового рішення.

Керуючись ст. 243, 325, 370, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 02.12.2019 по справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 29.08.2019 по справі № 480/2456/19 за позовом ОСОБА_1 до Московськобобрицької сільської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Донець Л.О.
Судді Гуцал М.І. Сіренко О.І.