Справа № 640/18069/19
Суддя: Аверкова В.В.
Дата ухвалення: 2020-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2020 року м. Київ № 640/18069/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Аверкової В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Житомирські

ласощі»

до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від

19 червня 2019 року №,

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Житомирські ласощі» (далі по тексту - ТОВ «ТД «Житомирські ласощі» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі по тексту - відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 19 червня 2019 року № .

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що на підставі акту камеральної перевірки ГУ ДФС у м. Києві винесено податкове повідомлення-рішення від 19 червня 2019 року № про порушення граничних строків реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних за період: лютий - квітень 2019 року на суму ПДВ 3 946 237,33 грн, вказане податкове повідомлення-рішення винесено на підставі акта перевірки від 24 травня 2019 року № 4485/26-15-12-07-20/38092323. Також, на адресу TOB «ТД «Житомирські ласощі» надійшов акт від 05 лютого 2019 року № 452/26-15-І2-07-20/38092323 про результати камеральної перевірки своєчасності реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних TOB «ТД «Житомирські ласощі», в якому встановлено, що ТОВ «ТД «Житомирські ласощі» порушено граничні строки реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до податкових накладних за листопад 2017 - грудень 2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних. Позивач, зазначає, що одні й ті ж самі податкові накладні, які на думку податкового органу було зареєстровано з порушенням граничних строків реєстрації, було зазначено в обох актах перевірок, що є порушенням норм діючого законодавства України.

Також, позивач зазначає, що податковим органом допущено помилку при розрахунку штрафу, а саме застосовано штраф в розмірі 10 % у сумі 391 222,28 грн, проте від суми 3 912 221,53 грн складає 391 222,15 грн, штраф в розмірі 20 % від суми 34 015,8 грн складає 6 803,16 грн, а не 6 803,15 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 жовтня 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач подав через канцелярію суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позовних, зазначивши, що у позовній заяві позивач зазначає той факт, що ГУ ДФС у м. Києві було допущено математичну помилку, яка вплинула на загальну суму штрафних санкцій, яка зазначена в ППР, однак ГУ ДФС у м. Києві відображено в оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні правильну суму застосованого штрафу на загальну суму 398025,43 грн, що підтверджується копією податкового повідомлення рішення № від 19 червня 2019 року.

Також відповідачем зазначено, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення № від 19 червня 2019 року прийняте за результатами камеральної перевірки від 24 травня 2019 року № 4485/26-15-12-07- 20/38092323 за перевірємий період лютий-квітень 2019 року, а саме під час проведеної перевірки використано податкові накладні складені та зареєстровані з лютого по квітень 2019 року, в той час, як проведеною камеральною перевіркою на підставі якої винесено акт від 05 лютого 2019 року № 452/26-15-12-07-20/38092323 були використанні податкові накладні, які були складені та зареєстровані за період листопад 2017 - грудень 2018 року.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

24 травня 2019 року відповідачем проведено камеральну перевірку своєчасності реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних ТОВ «ТД «Житомирські ласощі», результати якої оформлені актом № 4485/26-15-12-07-20/38092323. Перевіркою встановлено порушення позивачем граничних строків реєстрації податкових накладних, які були складені у лютому, березні та квітні 2019 року, відповідальність передбачена пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України.

На підставі вказаного акта перевірки відповідачем 19 червня 2019 року винесено податкове повідомлення-рішення № , яким позивачу за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних, визначених пунктом 201.10 статті 201 та згідно з пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України за затримку реєстрації податкових накладних на 15 і менше календарних днів застосовано штраф у розмірі 10% у сумі 391 222,28 грн; за затримку реєстрації податкових накладних від 16 до 30 календарних днів застосовано штраф у розмірі 20% у сумі 6 803,15 грн, загальна сума штрафу складає 398 025,43 грн.

Вважаючи вказане податкове повідомлення-рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся з позовом до суду.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно норм пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні / розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Отже належним та допустимим доказом реєстрації податкової накладної є квитанція в якій фіксується дата та час надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246 затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Порядок №1246), який визначає механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Реєстр).

Відповідно до пунктів 11-15 Порядку №1246 після накладення електронного цифрового підпису платник податку здійснює шифрування податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі та надсилає їх ДФС за допомогою засобів інформаційних, телекомунікаційних, інформаційно-телекомунікаційних систем з урахуванням вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку. Примірник податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі зберігається у платника податку.

Після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки податкової накладної.

За результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС.

У квитанції зазначаються дата та час її формування, реквізити податкової накладної та/або розрахунку коригування та результат перевірки. Якщо у податковій накладній та/або розрахунку коригування за результатами проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), виявлено порушення, платнику податку надсилається квитанція про неприйняття податкової накладної та/або розрахунку коригування із зазначенням причини такого неприйняття.

Отже, як Податковим кодексом України, так і Порядком №1246 передбачено, що у разі отримання контролюючим органом податкової накладної від платника податку, за результатами проведення перевірки яких, платнику податку надсилається квитанція про прийняття, неприйняття або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування протягом операційного дня.

Відповідно до підпункту 14.1.133 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України операційний (банківський) день - частина робочого дня, протягом якої приймаються документи на переказ та на їх відкликання і, за наявності технічної можливості, здійснюється їх обробка, передача та виконання.

Відповідно до пункту 2 Порядку №1246 операційний день - частина дня, протягом якої здійснюються прийняття від платників податку податкових накладних та/або розрахунків коригування та реєстрація або зупинення реєстрації.

Пунктом 3 Порядку №1246 встановлено, що операційний день триває в робочі дні з 8-ї до 20-ї години. Технічне обслуговування та регламентні роботи, що потребують зупинки Реєстру, не проводяться протягом операційного дня, крім аварійних випадків. Якщо 15 число або останній день місяця припадають на вихідний, святковий або неробочий день, такий день вважається операційним днем.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов`язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Відповідно до абзаців першого-шостого пункту 120-1.1 статті 120-1Податкового кодексу України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу, зокрема, в розмірі 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів, 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів.

Щодо тверджень позивача про те, що одні й ті ж самі податкові накладні були предметом двох перевірок, за результатами яких прийняті акти від 24 травня 2019 року № 4485/26-15-12-07- 20/38092323 та акт від 05 лютого 2019 року № 452/26-15-12-07-20/38092323, суд зазначає наступне.

Як вбачається з акту від 05 лютого 2019 року № 452/26-15-12-07-20/38092323, податковим органом проводилась перевірка своєчасності реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних ТОВ «ТД «Житомирські ласощі» за листопад 2017 - грудень 2018 року.

У вказаному акті зазначені податкові накладні, які складені ТОВ «ТД «Житомирські ласощі» у вересні, жовтні, листопаді та грудні 2018 року.

В той час, як вже зазначалось судом, в акті від 24 травня 2019 року № 4485/26-15-12-07-20/38092323 встановлено порушення позивачем граничних строків реєстрації податкових накладних, які були складені ТОВ «ТД «Житомирські ласощі» у лютому, березні та квітні 2019 року.

Отже, матеріалами справи спростовується твердження позивача, що податковим органом було притягнуто ТОВ «ТД «Житомирські ласощі» до відповідальності двічі за одне й те саме порушення.

Щодо тверджень позивача про те, що податковим органом неправильно розрахована сума штрафу, суд зазначає наступне.

Як зазначено в акті перевірки, позивач порушив граничні терміни реєстрації податкових накладних які були складені у лютому, березні та квітні 2019 року з затримкою строку реєстрації до 15 календарних днів 10 % суми податку на додану вартість (3 912 221,53 грн) та з затримкою строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів 20 % суми податку на додану вартість (34 015,8 грн).

Штраф 10 % від суми податку на додану вартість 3 912 221,53 грн дорівнює 391 222,15 грн, проте в оскаржуваному рішенні відповідачем зазначено 391 222,28 отже, суд погоджується з доводами позивача, що в цій частині відповідачем допущено помилку в розрахунку штрафу, а саме нараховано більше 13 копійок.

Штраф 20 % від суми від суми податку на додану вартість 34 015,8 грн дорівнює 6 803,16 грн, проте в оскаржуваному рішенні відповідачем зазначено 6803,15 грн.

Суд зазначає, що не донарахування податковим органом 1 копійки при винесенні податкового повідомлення-рішення не може слугувати підставою для її скасування, оскільки не донарахування на користь платника податку грошового зобов`язання, у даному випадку 1 копійка, не несе у подальшому правових наслідків для позивача.

З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку, що оскаржене податкове повідомлення-рішення від 19 червня 2019 року підлягає скасуванню в частині нарахування суми в розмірі 13 копійок.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем доведено правомірність винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення в частині суми штрафу 391 222,15 грн з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ТОВ ТД «Житомирські ласощі» підлягає частковому задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Житомирські ласощі» (04070, м. Київ, вул. Боричів Тік, буд. 35-В, ) до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 19 червня 2019 року № - задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 19 червня 2019 року № в частині штрафу у розмірі 13 копійок.

Рішення суду, відповідно до частини першої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу

Суддя В.В. Аверкова