Справа № 761/11488/19
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2020-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2020 року м. Київ № 761/11488/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шейко Т.І.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в м. Києві
провизнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії
встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, у якому просив суд:

-визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо призначення, перерахунку і виплати пенсії по втраті годувальника з 01 жовтня 2017 року у зв`язку з осучасненням пенсії відповідно до Закону України 2148-VIII про внесення змін до деяких законодавчих акті України щодо підвищення пенсій від 03 жовтня 2017 року, переводу з одного виду на інший вид пенсії, з пенсії по втраті годувальника, ст. 37 Закону України «Про науково і науково-технічну діяльність» відповідно до розміру наукової пенсії 40% на пенсію по втраті годувальника ст. 37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника по даним розрахунку пенсії на день смерті годувальника 20 жовтня 2016 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити, перерахувати і виплатити утриманцю ОСОБА_1 відповідно з 01 жовтня 2016 року згідно з статтею 37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника ОСОБА_2 по розміру даних пенсії, які годувальник отримував на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказував на те, що з 15 листопада 2016 року позивачу призначено пенсію по втраті годувальника 40 % від наукової пенсії померлого батька ОСОБА_2 . Вважає протиправними дії відповідача з вирахування розміру пенсії на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій».

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 21 березня 2019 року адміністративну справу передано на розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідно до частини другої статті 29 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 квітня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження.

Представник відповідача надав відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог з огляду на те, що змінилось нормативно-правове регулювання призначення пенсії відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», у зв`язку з чим відповідачем правомірно проведено перерахунок пенсії з урахуванням вищезазначеного Закону.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Так, за зверненнями позивача в листопаді 2015 року останньому відповідачем було призначено пенсію по втраті годувальника ОСОБА_2 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі - 40% від наукової пенсії останнього в сумі - 1876,14 грн.

Не оспорюючи обставини та підстави для призначення вказаної пенсії, в січні 2017 року позивач звернувся із заявою до відповідача про необхідність призначення пенсії по втраті годувальника в розмірі - 40% із усього обсягу отримуваної померлим пенсії в сумі - 5250 грн.

Між тим, відповідач листом від 15 лютого 2017 року та листом від 28 березня 2017 року відмовив позивачу у призначенні пенсії по втраті годувальника з вказаного розміру усієї пенсії померлого, оскільки вважає, що обчислення 40% у разі втрати годувальника необхідно проводити із загального розміру пенсії за віком померлого годувальника. Відповідач зазначив, що нарахування такої пенсії позивачу із урахуванням отримуваних померлим надбавок та підвищень чинним законодавством не передбачено.

У зв`язку з цим ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з позовною заявою, в якій просив визнати протиправними дії Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві та зобов`язати його призначити, перерахувати і виплатити позивачу на підставі статті 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» з розміру - 40% наукової пенсії ОСОБА_2 .

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 04 грудня 2017 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправними дії Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови у перерахунку пенсії. Зобов`язано Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок з 15 листопада 2016 року та виплату ОСОБА_1 у відповідності до статті 24 Закону України «Про науково і науково-технічну діяльність»- 40% усього розміру отримуваної пенсії ОСОБА_2 станом на 20 жовтня 2016 року, з урахуванням проведених виплат.

Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 28 березня 2018 року апеляційну скаргу Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві було частково задоволено і постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 04 грудня 2017 року скасовано та ухвалено нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Вказаною постановою визнано протиправними дії Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до пункту 2 частини 13 статті 37 Закону України від 26 листопада 2015 року №848-VIII «Про наукову і науково-технічну діяльність» у розмірі 40% розміру пенсії померлого годувальника. Зобов`язано Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 у відповідності до пункту 2 частини 13 статті 37 Закону України від 26 листопада 2015 року № 848-VIII «Про наукову і науково-технічну діяльність» пенсії у розмірі 40% розміру отримуваної ОСОБА_2 станом на 20 жовтня 2016 року пенсії, починаючи з 01 лютого 2017 року, з урахуванням проведених виплат.

Проте, Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві пенсію ОСОБА_1 перераховано з урахуванням Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій».

Вважаючи такі дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві протиправними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам Окружний адміністративний суд міста Києва виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно з частиною четвертою статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи обставини, які встановленні постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 28 березня 2018 року, а саме, що позивач має право на отримання пенсії у розмірі 40% розміру отримуваної ОСОБА_2 станом на 20 жовтня 2016 року пенсії, починаючи з 01 лютого 2017 року не оспорюються ані позивачем, ані відповідачем, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає за необхідне зазначити наступне.

Право на вибір пенсії передбачено статтею 10 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-VI, відповідно до якої особі, яка має право на різні види пенсій (за віком, з інвалідності, за втрати годувальника), призначається один з цих видів пенсій за її вибором.

Умови призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника визначені статтею 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (в редакції, чинній станом на момент звернення позивача до відповідача із заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника).

Так, відповідно до частини першої статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. При цьому, дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Відповідно до статті 37 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. При цьому, дітям пенсії призначаються незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Непрацездатними членами сім`ї вважаються:

а) діти, брати, сестри й онуки, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали інвалідами до досягнення 18 років, при цьому брати, сестри й онуки - за умови, якщо вони не мають працездатних батьків;

б) батько, мати, дружина, чоловік, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно зі статтею 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення» члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію.

Згідно з частиною першою статті 38 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається на весь період, протягом якого член сім`ї померлого годувальника вважається непрацездатним згідно із частиною другою статті 36 цього Закону, а членам сім`ї, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону - довічно.

Так, відповідно до положень Закону України «Про пенсійне забезпечення» призначаються такі види державних пенсій: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

У свою чергу, згідно із положеннями статті 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Слід додати, що виходячи з аналізу положень статті 37 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» (в редакції до внесення змін Законом України від 03 жовтня 2017 року N 2148-VIII), в рамках якого позивачу була початково призначена пенсія, також призначалися пенсії за віком. Після внесення змін Законом України від 03 жовтня 2017 року №2148-VIII, статтею 37 Закону передбачено, що пенсійне забезпечення наукових (науково-педагогічних) працівників здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення» звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію.

Відповідно до частини першої статті 80 Закону України «Про пенсійне забезпечення» заява про призначення пенсії працюючим подається за місцем роботи, а непрацюючим - до зазначених у статті 81 цього Закону органів за місцем проживання заявника.

У той же час, відповідно до статті 83 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії призначаються з дня звернення за пенсією. Переведення з одного виду пенсії на інший провадиться з дня подання відповідної заяви з усіма необхідними документами.

Відповідно до частини третьої статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

З наведеного вбачається, що процедура призначення пенсії пов`язується з первинним зверненням за призначенням пенсії, тобто - вперше за одним з видів трудових пенсій (пенсійних виплат), у тому числі пенсії по втраті годувальника.

У свою чергу, перерахунок пенсії, що має місце у даному випадку, не змінює сутності такої процедури та сутності пенсійних виплат, як такої, що може бути ініційована після первинного (вперше) призначення одного з видів пенсії та по суті є продовженням виплати зміненої за кваліфікаційними ознаками пенсії на підставі, зокрема, матеріалів пенсійної справи, яка формується у період первинного призначення пенсії.

Тобто, визначення «перерахунок пенсії» та «призначення пенсії» не є співставними та визначення «перерахунок» не може застосовуватись у значенні «первинного призначення» пенсії, на що вказують також положення пункту 4.7 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та пункт 12 розділу XV цього Закону.

Відтак, положення пункту 4-3 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» застосовуються при первинному призначенні пенсії у період з 1 жовтня 2017 року по 31 грудня 2017 року, а не у випадку перерахунку пенсії. Первинно пенсія призначена позивачу поза межами цього періоду, що зумовлює висновок про незастосування до позивача вказаних положень.

Враховуючи, що порушення права позивача на отримання пенсії по втраті годувальника у належному розмірі відбулось з вини відповідача саме з часу проведення перерахунку такої пенсії з 01 жовтня 2017 року, а тому права позивача підлягають судовому захисту саме шляхом зобов`язання вчинити дії про перерахунок пенсії саме з цієї дати із отримуваного станом на дату смерті годувальником розміру пенсії, тобто станом на 20 жовтня 2016 року.

Таким чином, підсумовуючи викладене вище, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Судові витрати відсутні.

Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 241-246, 251 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо призначення, перерахунку і виплаті пенсії по втраті годувальника з 01 жовтня 2017 року у зв`язку з осучасненням пенсії відповідно до Закону України 2148-VIII про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій від 03 жовтня 2017 року, переводу з одного виду на інший вид пенсії з пенсії по втраті годувальника ст. 37 Закону України «Про науково і науково-технічну діяльність» відповідно до розміру наукової пенсії 40% на пенсію по втраті годувальника ст. 37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника по даним розрахунку пенсії на день смерті годувальника 20 жовтня 2016 року.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вулиця Бульварно-Кудрявська, 16, ) призначити, перерахувати і виплатити утриманцю ОСОБА_1 з 01 жовтня 2016 року згідно зі статтею 37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника ОСОБА_2 по розміру даних пенсії, які годувальник отримував на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, встановлені статтями 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.І. Шейко