Справа № 640/13856/19
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2020-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2020 року м. Київ № 640/13856/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Шулежка В.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Довіра і гарантія» до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними дій, скасування наказу,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Довіра і гарантія» (далі - позивач, ПАТ «Страхова компанія «Довіра і гарантія») з позовом до Головного управління ДФС у м. Києві (далі - відповідач, ГУ ДФС у м. Києві), в якому просить:

визнати протиправними дії Головного управління ДФС у м. Києві щодо включення приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Довіра і гарантія», () до плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків на 2019 рік;

визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДФС у м. Києві від 05.07.2019 № 9443 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Довіра і гарантія», ()».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем безпідставно віднесено ПАТ «Страхова компанія «Довіра і гарантія» до категорії платників з найбільш високим ступенем ризику несплати до бюджету податків та зборів.

Оскільки за відсутності правових підстав, передбачених чинним законодавством, для віднесення позивача категорії платників з найбільш високим ступенем ризику не було, позивач вважає дії ГУ ДФС у м. Києві щодо включення його до плану-графіка перевірок суб`єктів господарювання на 2019 рік та наказ від 05.07.2019 №9443 протиправними та такими, що порушують його права та інтереси.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.08.2019 відкрито провадження у адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Вказаною ухвалою встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва 01.10.2019 задоволено клопотання відповідача про продовження строку для подання відзиву на позову заяву.

Головним управлінням ДФС у м. Києві подано до суду відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого зазначив, що позивача включено до плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків на 2019 рік у зв`язку з наявністю критеріїв відбору платників податків - юридичних осіб, перелік яких передбачено Порядком формування плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 02.06.2015 №524, а саме високого ступеня ризику.

Представник відповідача вважає, що при призначенні планової документальної перевірки позивача та видачі спірного наказу діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а тому не погоджується з позовними вимогами, вважає їх безпідставними та просив відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва 05.11.2019 задоволено клопотання позивача про продовження строку для подання відповіді на відзив.

Представником позивача подано відповідь на відзив, який вважає необґрунтованим та таким, що не спростовує доводи позивача, якими обґрунтовані позовні вимоги.

Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Як свідчать наявні у справі матеріали, 20.12.2018 в.о. Голови ДФС України Власовим О.С. затверджено план-графік проведення документальних планових перевірок платників податків на 2019 рік (далі - План-графік на 2019 рік), до якого включено ПАТ «Страхова компанія «Довіра і гарантія» ().

Головним управлінням ДФС у м. Києві відповідно до статтей 20, 77, 82 Податкового кодексу України, пункту 2 частини першої статті 13 розділу IV, статті 25 розділу VI Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», на підставі плану-графіка проведення документальних перевірок суб`єктів господарювання на 2019 рік видано наказ № 9443 від 05.07.2019, яким передбачено проведення документальної планової виїзної перевірки ПАТ «Страхова компанія «Довіра і гарантія» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2016 по 31.03.2019, валютного - за період з 01.01.2016 по 31.03.2019, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 01.01.2017 по 31.03.2019 та іншого законодавства за відповідний період, тривалістю 10 робочих днів з 26.07.2019 по дату завершення перевірки.

На виконання вищевказаного наказу, 27.07.2019 головними державними ревізорами- інспекторами ГУ ДФС у м. Києві здійснено вихід за місцезнаходженням ПАТ «Страхова компанія «Довіра і гарантія» за адресою: 03150, м. Київ, вул. Антоновича, буд. 122, для проведення податкової перевірки.

Однак, директором ПАТ «Страхова компанія «Довіра і гарантія» не допущено посадових осіб ГУ ДФС у м. Києві до проведення документальної планової виїзної перевірки на підставі наказу № 9443 від 05.07.2019.

У зв`язку з недопуском до проведення перевірки, посадовими особами ГУ ДФС у м. Києві складено акт відмови в допуску до проведення планової виїзної перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки ПАТ «Страхова компанія «Довіра і гарантія» () від 26.07.2019 № 444/26-15-14-06-02.

Вважаючи дії ГУ ДФС у м. Києві щодо включення позивача до плану-графіка перевірок суб`єктів господарювання на 2019 рік та наказ ГУ ДФС у м. Києві від 05.07.2019 № 9443 протиправними, позивач звернувся з даним позовом до суду за захистом своїх порушених прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02.12.2010.

Підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно з пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

За змістом підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Порядок проведення документальних планових перевірок, врегульовано статтею 77 Податкового кодексу України.

У відповідності до вимог пунктів 77.1, 77.2 статті 77 Податкового кодексу України документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок.

План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки.

До плану-графіка проведення документальних планових перевірок відбираються платники податків, які мають ризик щодо несплати податків та зборів, невиконання іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи.

Періодичність проведення документальних планових перевірок платників податків визначається залежно від ступеня ризику в діяльності таких платників податків, який поділяється на високий, середній та незначний. Платники податків з незначним ступенем ризику включаються до плану-графіка не частіше, ніж раз на три календарних роки, середнім - не частіше ніж раз на два календарних роки, високим - не частіше одного разу на календарний рік.

Порядок формування та затвердження плану-графіка, перелік ризиків та їх поділ за ступенями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Наказом Міністерства фінансів України від 02.06.2015 №524 затверджено Порядок формування плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків (далі - Порядок), який розроблений з метою забезпечення єдиного підходу до формування плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків.

Пунктом 2 Розділу ІІ Порядку визначено, що формування (коригування) планів-графіків територіальних органів Державної фіскальної служби України (далі - територіальні органи ДФС) здійснюється у порядку, встановленому у розділах ІІІ-V цього Порядку.

Формування (коригування) планів-графіків здійснюється засобами інформаційно-телекомунікаційних систем Державної фіскальної служби України

Отже, право визначати перелік платників податків, які повинні бути включені до графіку перевірок та підлягають такій, має сам контролюючий орган, після чого такий план-графік підлягає затвердженню центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику.

Спірний наказ про проведення документальної планової виїзної перевірки позивача призначено на підставі плану - графіка проведення документальних планових перевірок платників податків на 2019 рік.

План-графік проведення документальних планових перевірок платників податків на 2019 рік оприлюднено на офіційному веб-сайті Державної фіскальної служби України.

Згідно з пунктами 1-3 Розділу III Порядку до розділів І, ІІ плану-графіка включаються платники податків реального сектору економіки, які провадять фінансово-господарську діяльність, сплачують податки та взяті на облік в контролюючих органах як платники податків за основним місцем обліку, або щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство, або які знаходяться у стані зміни свого місцезнаходження.

Формування переліку платників податків до розділів І, ІІ плану-графіка проводиться за критеріями ризиків згідно з вимогами пункту 5 цього розділу, у тому числі за даними інформаційно-телекомунікаційних систем ДФС. При коригуванні плану-графіка враховуються показники за останній податковий (звітний) період.

При формуванні плану-графіка на наступний рік враховуються показники за результатами діяльності платника податків за 9 місяців поточного року. Якщо податковим (звітним) періодом для податку на прибуток платника податків є календарний рік, при плануванні враховуються показники за попередній рік.

До плану-графіка включаються платники податків, які за результатами господарської діяльності мають найбільші ризики несплати до бюджету податків та зборів, платежів.

У пункті 5 Розділу III Порядку наведено перелік критеріїв відбору платників податків - юридичних осіб.

Відповідно до підпункту 1 пункті 5 Розділу III Порядку до переліку критеріїв відбору платників податків - юридичних осіб високого ступеня ризику відносяться платники податків, у яких інші операційні витрати перевищують суму матеріальних затрат та витрат на оплату праці.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для проведення перевірки стало те, що позивача віднесено до платників податків з високим ступенем ризику.

У позовній заяві позивач вказує, що відповідачем не надано належних доказів правомірності включення позивача до плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків на 2019 рік.

Також позивач вважає, що надана відповідачем інформаційно-аналітична довідка щодо діяльності підприємства не містить достатньої та зрозумілої інформації для формування однозначних висновків в частині віднесення ПАТ «Страхова компанія «Довіра і гарантія» саме до платників з високим ступенем ризику несплати податків.

Разом з тим, як вбачається з наявної в матеріалах справи копії звіту про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід) позивача за 9 місяців 2018 року вказано: матеріальні затрати - 114,0 тис. грн., витрати на оплату праці - 2230,0 тис. грн. (разом - 2474,0 тис. грн.). В той час, інші операційні витрати - 45 605,0 тис. грн., що перевищує суму матеріальних затрат та витрат на оплату праці, загальна сума 2474,0 тис. грн.

Також відповідач вказує, що позивача віднесено і до платників податків з незначним ступенем ризику, зокрема: на підставі ризику перевищення кредиторської заборгованості над дебіторською заборгованістю.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно Балансу (Звіт про фінансовий стан) за 9 місяців 2018 року дебіторська заборгованість за продукцію, товари, роботи, послуги становить 11 564,0 тис. грн., поточна кредиторська заборгованість за товари, робота, послуги - 10 333,0 тис. грн.

Відповідно до пункту 3 Розділу I Порядку визначено, що разом з проектом плану-графіка (коригування плану-графіка) формуються інформаційно-аналітичні довідки за кожним платником податків з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем ДФС.

Відповідачем долучено до матеріалів справи належним чином завірену копію інформаційно-аналітичної довідки щодо діяльності підприємства, яке включено до плану-графіка перевірок на 2019 рік, якою підтверджуються встановлені вище обставини.

Пунктом 77.4 статті 77 Податкового кодексу України передбачено, що про проведення документальної планової перевірки керівником контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку такої.

З огляду на те, що на підставі даних інформаційних систем Державної фіскальної служби України виявлено відповідність позивача по критеріям відбору, які відносяться до високого ступеня ризику, що підтверджується матеріалами справи, суд дійшов висновку про те, що у відповідача були всі правові підстави для винесення спірного наказу.

Згідно із частинами першою, другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням викладеного, системно проаналізувавши приписи законодавства України, надавши оцінку наявним в матеріалах справи доказам в їх сукупності, враховуючи те, що відповідачем доведено правомірність своїх дій та прийняття оскаржуваного наказу, а позивачем не надано достатньо належних доказів в підтвердження обставин, якими обґрунтовані позовні вимоги, суд дійшов висновку, що адміністративний позов є необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає.

Відповідно, враховуючи те, що у задоволенні позову слід відмовити, судові витрати відшкодуванню позивачу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 72-77, 90, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Довіра і гарантія» (03150, м. Київ, вул. Антоновича, буд. 122, ) відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини першої Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції згідно з Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Суддя В.П. Шулежко