Справа № 160/8103/19
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2020-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

08 січня 2020 року Справа №160/8103/19

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Врони О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників (у письмовому провадженні) в місті Дніпрі клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду та клопотання представника відповідачів про залишення позовної заяви без розгляду в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Регіонального сервісного центру МВС України у Волинській області, Територіального сервісного центру №0741 Регіонального сервісного центру МВС України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до відповідача-1 Регіонального сервісного центру МВС України у Волинській області, відповідача-2 Територіального сервісного центру №0741 Регіонального сервісного центру МВС України у Волинській області, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Регіонального сервісного центру MBС у Волинській області, оформлене пунктом 2 висновку від 25.01.2018 року №31/3-204 за результатами перевірки фактів реєстрації транспортних засобів, здійсненої у ТСЦ 0741 РСЦ МВС у Волинській області, в частині скасування державної реєстрації транспортного засобу марки MERSEDES-BENZ SPRINTER 412D, кузов НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , за ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Територіальний сервісний центр № 0741 Регіонального сервісного центру МВС у Волинській області, відновити державну реєстрацію транспортного засобу MERSEDES-BENZ SPRINTER 412D, кузов НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , за ОСОБА_1 .

Ухвалою від 27 серпня 2019 року позовну заяву залишено без руху у зв`язку з недотриманням вимог, встановлених статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, та встановлено п`ятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання копії цієї ухвали.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.10.2019 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому проваджені). Розгляд справи призначено на 07.11.2019 року.

Разом з уточненою позовною заявою від 03.10.2019 позивачем подано до суду клопотання про поновлення строку звернення до суду, з посиланням на те, що позивач отримав оскаржуваний в п.2 висновок від 25.01.2018 року №31/3-204 особисто 14.02.2019 року, прибувши до м. Луцьк та написавши заяву про видачу відповідного висновку. До цього моменту оскаржуваний в п.2 висновок від 25.01.2018 року №31/3-204 позивач не отримував, в тому числі засобами поштового зв`язку.

Представником відповідачів надано суду клопотання, в якому просив залишити позовну заяву без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду, заначаючи, що лист з повідомленням про скасування державної реєстрації транспортного засобу позивачу надіслано 02.02.2018 року за вих. №31/3/1-28.1.

Розглядаючи надані клопотання, судом встановлено наступне.

Рішення Регіонального сервісного центру MBС у Волинській області, оформлене пунктом 2 висновку №31/3-204, було прийнято відповідачем 25.01.2018 року.

До суду з позовом ОСОБА_1 звернувся 21.08.2019 року.

Відповідачем до клопотання про залишення позову без розгляду надано лише копію витягу журналу вихідної документації про направлення позивачу 02.02.2018 року повідомлення про скасування реєстрації. Жодних доказів на підтвердження отримання позивачем вказаного повідомлення, суду не надано.

Відтак, беззаперечно встановити факт отримання позивачем оскаржуваного рішення Регіонального сервісного центру MBС у Волинській області, оформленого пунктом 2 висновку №31/3-204, поза межами встановленого строку для звернення до суду або до 14.02.2019 року, суду не вбачається можливим.

Відповідно до статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, чинне законодавство, встановленими строками обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Такі строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Згідно зі ст. 8 Конституції України, звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Отже, залишення позовних вимог без розгляду, з підстав пропуску строку звернення до суду призведе до порушення права позивача, визначеного Конституцією України, на судовий захист.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці також наголошує на тому, що право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя. Перешкоди у доступі до правосуддя можуть виникати як через особливості внутрішнього процесуального законодавства, так і через передбачені матеріальним правом обмеження.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод у статті 6 гарантує право на справедливий судовий розгляд. Згідно з її положеннями, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Зі змісту ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вбачається, що доступність правосуддя є невід`ємним елементом права на справедливий суд.

Так, у справі «Bellet v. France» Європейський суд з прав людини зазначив, що «стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13.01.2000 та у рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28.10.1998 Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, зміст права на захист полягає в тому, що кожен має право звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації.

З огляду на викладені обставини у сукупності, враховуючи обов`язок суду забезпечити доступ до правосуддя, як гарантоване Конституцією України право, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання причин пропуску звернення з даним позовом до суду поважними.

Відповідно до ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Отже, суд вважає за можливе поновити строк звернення до суду, а тому у задоволенні клопотання представника відповідачів про залишення позовної заяви без розгляду належить відмовити.

У зв`язку з перебуванням судді Врони О.В. у щорічній черговій відпустці, ухвала постановлена у перший робочий день судді.

Керуючись ст.ст. 121, 122 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Регіонального сервісного центру МВС України у Волинській області, Територіального сервісного центру №0741 Регіонального сервісного центру МВС України у Волинській області про залишення позовної заяви без розгляду відмовити.

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку звернення до суду - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до адміністративного суду з позовом до Регіонального сервісного центру МВС України у Волинській області, Територіального сервісного центру №0741 Регіонального сервісного центру МВС України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в строки, передбачені статтєю 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Врона