Справа № 540/2426/19
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2020-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2020 р.м. ХерсонСправа № 540/2426/19
10 год. 03 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Хом`якової В.В.,

при секретарі: Перебийніс Н.Ю., за участю представника позивача Юріна Ю.В., представника відповідача Дуренко Т.В., представника третьої особи Бабченко М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Генічеської міської ради Генічеського району, за участю третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог - Комунального підприємства "Генічеське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" про визнання протиправним та скасування рішення "Про тарифи на послуги КП "Генічеське ВУВКГ" від 10.12.2018 р. № 315,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до виконавчого комітету Генічеської міської ради Генічеського району (далі - відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення виконкому № 315 від 10.12.2018 "Про тарифи на послуги КП "Генічеське ВУВКГ". Позивач зазначає, що є власником житлового будинку, розташованого за адресою: місто Генічеськ АДРЕСА_1 , та є абонентом КП "Генічеське ВУВКГ", яке, як суб`єкт природної монополії, надає послуги з водопостачання та водовідведення на території міста Генічеськ. У жовтні 2019 року від представників КП "Генічеське ВУВКГ" позивачу стало відомо, що виконавчим комітетом Генічеської міської ради прийнято рішення №315 від 10.12.2018 року, яким підвищені тарифи на водопостачання/ водовідведення у місті Генічеськ. Рішення виконавчого комітету №315 від 10.12.2018 року є незаконним, порушує його права та законні інтереси, не відповідає Конституції та Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", Закону України "Про житлово-комунальні послуги", Порядку доведення до споживачів інформації про перелік житлово-комунальних послуг, структуру цін/тарифів, зміну цін/тарифів з обґрунтуванням її необхідності та про врахування відповідної позиції територіальних громад, затвердженого наказом Мінрегіону від 30.07.2012 №300 (надалі "Порядок №390"), у зв`язку з чим повинно бути скасовано, як протиправне. Позивач вважає, що відповідач не виконав вимоги Порядку № 390, який діяв на час прийняття оскаржуваного рішення та втратив чинність 01.05.2019, у повній мірі, не проконтролював, що ВУВКГ не довело шляхом розміщення на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування в мережі Інтернет, у друкованому засобі масової інформації місцевої сфери розповсюдження, веб-сайті суб`єкта господарювання, до відома споживачів інформацію про загальний розмір планованого тарифу, поданого до виконавчого комітету, та його структуру (плановані витрати за елементами, прибуток, податок на додану вартість); обґрунтування причин зміни тарифу (зазначення розміру діючого тарифу та відсотка відшкодування затвердженим тарифом собівартості, планового економічно обґрунтованого тарифу, причин перегляду тарифу, зазначення відсотка зростання основних складових тарифу (заробітної плати, електроенергії, паливо-мастильних матеріалів), визначення відсотка підвищення тарифу тощо). Бездіяльність КП "ВУВКГ" призвела до того, що позивач, як споживач послуг, був позбавлений можливості надати відповідні зауваження і пропозиції, які б підлягали обов`язковому розгляду КП "ВУВКГ". Єдиною публікацією на офіційному сайті Генічеської міської ради до прийняття рішення виконкому №315 від 10.12.2018 року з питання затвердження нового тарифу, була публікація "До відома абонентів КП "Генічеського ВУВКГ" від 11.10.2018, де абонентів поставлено до відома про те, що тарифи підвищуються у наступному році, та не доведено до споживачів жодної інформації, передбаченої пунктом 2.3 Порядку. Наступна публікація з приводу підвищення тарифів була вже 19 лютого 2019 року, тобто після затвердження тарифів на водопостачання/водовідведення. Згідно пункту 2.14 Порядку контроль за дотриманням суб`єктами господарювання порядку доведення до відома споживачів інформації про перелік житлово-комунальних послуг, структуру цін/тарифів, зміну цін/тарифів з обґрунтуванням її необхідності та про врахування відповідної позиції територіальних громад здійснюється органами, уповноваженими встановлювати тарифи відповідно до їх повноважень, визначених чинним законодавством. Відповідачем такий контроль не здійснений. На думку позивача, порушення процедури ухвалення рішення є підставою для його скасування.

Ухвалою від 06.12.2019 відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання на 10.01.2020.

Від виконавчого комітету Генічеської міської ради Генічеського району (відповідач) 13.01.2020 надійшов відзив, в якому відповідач просить відмовити в задоволені позову. Зазначає про те, що 11.10.2018 на офіційному сайті Генічеської міської ради був оприлюднений проект рішення виконавчого комітету Генічеської міської ради про встановлення тарифів на послуги КП "Генічеське ВУВКГ" на виконання Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", статті 15 Закону України "Про доступ до публічної інформації", яка встановлює обов`язок опублікування проектів рішення органів місцевого самоврядування. Відповідно до Порядку № 390 обов`язок щодо доведення інформації споживачам про намір здійснити зміну тарифів на житлово-комунальні послуги покладається на суб`єктів господарювання, в даному випадку на КП Генічеського ВУ ВКГ, а не на органи місцевого самоврядування. Виконавчий комітет Генічеської міської ради, приймаючи рішення від 10 грудня 2018 року № 315 про встановлення тарифів на послуги КП "Генічеське ВУВКГ", не порушив прав позивача, як споживача таких послуг, а тому підстави для визнання цього рішення недійсним відсутні. Така позиція крім іншого закріплена рішенням Вищого адміністративного суду України (справа № 296/12031/13-а).

Підготовче судове засідання за участю представників сторін відбулось 10.01.2020, в засіданні оголошена перерва до 03.02.2020.

24.01.2020 до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивачзвертає увагу суду на те, що відповідач не заперечує факт не доведення КП "ВУВКГ" до абонентів інформації, яка передбачена Порядком № 390, а тому відповідач не здійснив належний контроль за додержанням процедури доведення до споживачів цієї інформації та дотримання прав абонентів на участь в процесі формування тарифів на житлово-комунальні послуги. Ствердження відповідача, що 11 жовтня 2018 року на офіційному сайті Генічеської міської ради був оприлюднений проект рішення позачергового засідання виконавчого комітету Генічеської міської ради "Про тарифи на послуги КП "Генічеське ВУВКГ", позивачем не визнається та це твердження спростоване наданими скрін-копіями сторінок офіційного сайту Генічеської міської ради, який відповідачем у грудні 2019 року було оновлено із знищенням усієї інформації розмішеної на попередній версії сайту, в тому числі і за період, в якому затверджувались тарифи на водопостачання та водовідведення.

Ухвалою від 10.01.2020 суд залучив до розгляду справи в якості 3-ї особи на стороні відповідача без самостійних вимог КП "Генічеське ВУВКГ", останнє 30.01.2020 надало пояснення. Третя особа вказує на те, що процедура коригування тарифу на стадії доведення наміру такого коригування до споживачів, здійснена у відповідності до передбаченого порядку. Розрахунки сформовано та направлено до органу місцевого самоврядування, оголошення про коригування тарифів розміщено у передбачений чинним законодавством спосіб. 11.10.2018 на офіційному сайті Генічеської міської ради був оприлюднений проект рішення виконкому міської ради про встановлення тарифів на послуги КП "Генічеське ВУВКГ". 18.10.2018 року у газетах "Вісник Приазов`я" №42, "Приазовська Правда" № 42 була оприлюднена інформація щодо підвищення тарифів на воду з 01.01.2019 . Крім цього, додатково для абонентів КП "Генічеське ВУВКГ", 13.12.2018 у №50 газети "Вісник Приазов`я", та у №50 газети "Приазовська Правда" була оприлюднена інформація щодо підвищення тарифів на воду з 01.01.2019, про причини зміни тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення та обгрунтування необхідності таких змін. Тобто, інформація була доведена до відома споживачів ще один раз. Крім того, повідомлення про підвищенні тарифів постійно було розміщено на стендах в приміщенні підприємства. Отже, обов`язок щодо інформування споживачів про намір встановити нові тарифи на комунальні послуги було виконано відповідачем та третьою особою в повному обсязі. Третя особа посилається на те, що позивач є несумлінним абонентом, несвоєчасно та не в повному обсязі сплачує послуги водопостачання та водовідведення. Також вказує на порушення позивачем строку звернення до суду, який встановлений ст. 122 КАС України.

03.02.2020 справа розглядалась в режимі відеоконференції, суд протокольною ухвалою за згодою представників сторін, представника третьої особи закрив підготовче провадження і розпочав розгляд справи по суті.

В судовому засіданні була оголошена перерва до 17.02.2020.

17.02.2020 продовжений розгляд справи в режимі відеоконференції.

Представник позивача в судовому засіданні просить задовольнити позов, як обгрунтований, з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив.

Представник відповідача прибув в судове засідання, просить відмовити в задоволенні позову .

Представник 3-ї особи прибув в судове засідання, просить відмовити в задоволені позову.

Розглянувши подані документи, врахувавши позицію представників сторін, третьої особи, адміністративний позов та документи покладені в його основу, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

ОСОБА_1 є власником будинку АДРЕСА_1 , та є споживачем житлово-комунальної послуги водопостачання та водовідведення, які надаються комунальним підприємством "Генічеське ВУВКГ", згідно договору про надання населенню послуг водопостачання та водовідведення від 01.06.2009, сплачує платежі за послуги, що підтверджується копіями платіжних квитанцій про сплату послуг водопостачання та водовідведення.

11.10.2018 на офіційному сайті Генічеської міської ради була публікація КП "Генічеське ВУВКГ" з назвою "До відома абонентів КП "Генічеського ВУВКГ", в якій абонентів поставлено до відома, що тарифи на послуги водопостачання та водовідведення підвищуються у наступному році.

18.10.2018 року у №42 газети "Вісник Приазов`я" та у № 42 газети "Приазовська Правда" адміністрацією КП була оприлюднена інформація щодо підвищення тарифів на воду з 01.01.2019 у зв`язку з зростанням вартості складових витрат (електроенергія, паливо).

Листом від 04.12.2018 на адресу голови Генічеської міської ради КП "Генічеське ВУВКГ" надало для розгляду проект тарифів на послуги станом на 01.01.2019, розрахунок проекту тарифів та річний план ліцензованої діяльності підприємства з централізованого водопостачання та водовідведення.

Виконавчий комітет Геніечської міської ради Херсонської області 10.12.2018 прийняв рішення № 315 "Про тарифи на послуги КП "Генічеське ВУВКГ", відповідно до якого затвердив тарифи з 01.01.2019 на послуги водопостачання і водовідведення в наступному розмірі: вартість 1 м3 питної води для населення - 15,60 грн.; для бюджетних установ - 18,50 грн.; для інших споживачів - 22,80 грн. Вартість водовідведення, прийняття і очищення 1 м стічної води: для населення - 17,00 грн.; для бюджетних установ - 20,30 грн.; для інших споживачів - 25,80 грн.

В якості підстави прийняття даного рішення відповідач вказав приведення тарифів на послуги КП "Генічеське ВУВКГ" до рівня економічно обґрунтованих витрат на їх надання, та на постанову Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 №869 "Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги" в частині затвердження Порядку формування тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення.

Відповідачем надано суду економічне обґрунтування підвищення тарифів - довідку заступника міського голови з питань економіки та фінансів від 10.12.2018 "Про тарифи на послуги КП "Генічеське ВУВКГ" з додатками: розрахунок тарифів по КП "Генічеське ВУВКГ" на 2019 рік", розрахунок витрат на заробітну плату КП "Генічеське ВУВКГ", розрахунок витрат на заробітну плату по цеху водопостачання КП "Генічеське ВУВКГ", розрахунок витрат на заробітну плату по АУП КП "Генічеське ВУВКГ", розрахунок витратна заробітну плату по цеху водовідведення КП "Генічеське ВУВКГ", розрахунок витрат на заробітну плату по абонентському відділу КП "Генічеське ВУВКГ".

13.12.2018 у №50 газети "Вісник Приазов`я", та у №50 газети "Приазовська Правда" була оприлюднена інформація щодо підвищення тарифів на воду з 01.01.2019 року та наведені причини такого підвищення - зростання вартості складових тарифів, зростання розміру мінімальної заробітної плати.

Позивач не погодився з рішенням виконавчого комітету, вважає його незаконним, а тому звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Норми матеріального права в цій справі суд застосовує в редакції, чинній на момент прийняття рішення, яке оскаржується в даній справі.

У статті 264 КАС України передбачено, що правила цієї статті поширюються на розгляд адміністративних справ, зокрема, законності та відповідності правовим актам вищої юридичної сили нормативно-правових актів міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування, інших суб`єктів владних повноважень.

Право оскаржити нормативно-правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи, які є суб`єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт.

Нормативно-правові акти можуть бути оскаржені до адміністративного суду протягом всього строку їх чинності.

Згідно п. 18 ч. 1 ст. 4 КАС України, нормативно-правовий акт - це акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування;

До нормативно-правових актів відносяться прийняті уповноваженими органами акти, які встановлюють, змінюють норми права, носять загальний чи локальний характер, розраховані на невизначене коло осіб та застосовується неодноразово.

Оскаржуваним рішенням виконавчого комітету Генічеської міської ради установлено тарифи на послуги водопостачання та водовідведення для населення, бюджетних установ, інших споживачів , його норми поширюються на невизначене коло осіб та розраховані на неодноразове застосування, що в свою чергу дає підстави вважати, що дане рішення є нормативно-правовим актом.

Суд вважає, що позивач має право на оскарження рішення виконавчого комітету Генічеської міської ради від 10.12.2018 № 315, оскільки його дія поширюється на позивача та безпосередньо впливає на його законні права та інтереси, протягом усього терміну дії рішення.

За змістом статті 140 Конституції України, місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України, що здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи. Згідно зі ст. 144 Конституції України, органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених Законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

На підставі 4 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР (далі - Закон № 280/97-ВР ) закріплено основні принципи місцевого самоврядування, до яких відносяться, зокрема, принцип народовладдя, законності, гласності, поєднання місцевих і державних інтересів, правової, організаційної та матеріально-фінансової самостійності в межах повноважень, визначених цим та іншими законами,підзвітності та відповідальності перед територіальними громадами їх органів та посадових осіб. Частиною 3 статті 24 Закону 280/97-ВР передбачено, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України. Статтею 10 цього Закону встановлено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами (частина 1). Згідно з ч.1 ст.11 Закону №280/97-ВР виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.

Відповідно до пп.2 п. "а" ст.28 Закону № 280/97-ВР до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження, зокрема, встановлення в порядку і межах, визначених законом, тарифів на побутові, комунальні (крім тарифів на теплову енергію, централізоване водопостачання та водовідведення, перероблення та захоронення побутових відходів, послуги з централізованого опалення, послуги з централізованого постачання холодної води, послуги з централізованого постачання гарячої води, послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), які встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг), транспортні та інші послуги.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначає Закон України "Про житлово-комунальні послуги" від 24 червня 2004 року № 1875-IV (Закон втратив чинність на підставі Закону № 2189-VIII від 09 листопада 2017 року, однак був чинним на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до п.6 ч. 1 ст. 1 Закону №1875-IV споживач - це фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Споживач має право одержувати в установленому законодавством порядку необхідну інформацію про перелік житлово-комунальних послуг, їх вартість, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання, порядок надання житлово-комунальних послуг, їх споживчі властивості тощо (п.2 ч. 1 ст. 20 Закону).

Згідно із п.2 ч.1 ст.7 Закону №1875-IV до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону.

Ч.1 ст. 9 Закону №1875-IV передбачено, що контроль за дотриманням стандартів, нормативів, норм, порядків і правил у сфері житлово-комунальних послуг здійснюють центральні органи виконавчої влади та інші уповноважені на це органи виконавчої влади, а також органи місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень.

Згідно ст. 30 Закону №1875-IV державне регулювання цін/тарифів базується на таких основних принципах, зокрема, нормативного регулювання надання житлово-комунальних послуг споживачам за цінами/тарифами, затвердженими в установленому законом порядку; відповідності рівня цін/тарифів розміру економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво; відкритості, доступності та прозорості структури цін/тарифів для споживачів та суспільства.

Статтею 31 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначений порядок формування та затвердження цін/тарифів на житлово-комунальні послуги.

Відповідно до ст. 31 Закону № 1875-IV, порядок формування тарифів на кожний вид житлово-комунальних послуг другої групи (пункт 2 частини першої статті 14 цього Закону, а саме, житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують органи місцевого самоврядування для надання на відповідній території) визначає Кабінет Міністрів України. Згідно ч. 2 цієї статті виконавці/виробники здійснюють розрахунки економічно обґрунтованих витрат на виробництво (надання) житлово-комунальних послуг і подають їх органам, уповноваженим здійснювати встановлення тарифів. Порядок доведення до споживачів інформації про перелік житлово-комунальних послуг, структуру цін/тарифів, зміну цін/тарифів з обґрунтуванням її необхідності та про врахування відповідної позиції територіальних громад розробляється і затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

Органи місцевого самоврядування встановлюють тарифи на житлово-комунальні послуги в розмірі не нижче економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво (надання) (ч. 3 ст. 31 Закону № 1875-IV).

Частиною 10 статті 31 Закону № 1875-IV передбачається, що у разі зміни протягом строку дії цін/тарифів обсягу окремих складових економічно обґрунтованих витрат з причин, які не залежать від виконавця/виробника, зокрема, збільшення або зменшення податків і зборів, мінімальної заробітної плати, орендної плати та амортизаційних відрахувань, підвищення або зниження цін на паливно-енергетичні та інші матеріальні ресурси, виконавці/виробники проводять коригування встановлених цін/тарифів на житлово-комунальні послуги і подають на затвердження до органу, уповноваженого здійснювати встановлення таких цін/тарифів. При цьому перерахунок цін/тарифів може проводитися шляхом коригування лише тих складових структури цін/тарифів, за якими відбулися цінові зміни в бік збільшення або зменшення. Орган, уповноважений здійснювати встановлення цін/тарифів, зобов`язаний прийняти рішення про коригування тарифу не пізніше ніж через 10 днів з дня отримання відповідного подання.

Отже, сукупність вищенаведених приписів Закону №1875-IV містив чіткий механізм забезпечення збалансованості цін/тарифів на житлово-комунальні послуги та повідомлення споживачів про зміну вартості житлово-комунальних послуг.

Слід зазначити, що на виконання абзацу другого частини другої статті 31 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 30 липня 2012 року № 390 був затверджений Порядок доведення до споживачів інформації про перелік житлово-комунальних послуг, структуру цін/тарифів, зміну цін/тарифів з обґрунтуванням її необхідності та про врахування відповідної позиції територіальних громад (далі - Порядок № 390). Вказаний Порядок № 390 (діяв до 01.05.2019) визначав механізм доведення суб`єктами господарювання, що виробляють або надають житлово-комунальні послуги до відома споживачів інформації про перелік житлово-комунальних послуг, структуру цін/тарифів, зміну цін/тарифів з обґрунтуванням її необхідності та врахування відповідної позиції територіальних громад при встановленні органами місцевого самоврядування тарифів на житлово-комунальні послуги.

Згідно п. 2.1 Порядку № 390, суб`єкти господарювання здійснюють розрахунки економічно обґрунтованих витрат на виробництво (надання) житлово-комунальних послуг і подають їх органам, уповноваженим встановлювати тарифи. Пунктом 2.2 Порядку № 390 встановлено, що протягом п`яти робочих днів з дня подання відповідних розрахунків (в тому числі здійснених за результатами коригування встановлених тарифів) до органу, уповноваженого встановлювати тарифи, суб`єкти господарювання інформують споживачів про намір здійснити зміну тарифів за визначеними цим Порядком способами та доводять до відома споживачів інформацію, передбачену цим Порядком. Зауваження і пропозиції від фізичних та юридичних осіб, їх об`єднань приймаються суб`єктом господарювання у строк, що визначений відповідно до пункту 2.12 цього Порядку.

У пункті 2.3 Порядку № 390 визначено, що суб`єктами господарювання, що надають комунальні послуги (послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з централізованого опалення, послуги з централізованого постачання холодної води, послуги з централізованого постачання гарячої води, послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), до відома споживачів доводиться така інформація:

загальний розмір планованого тарифу, поданого до органу, уповноваженого встановлювати тарифи, та його структура (плановані витрати за елементами, прибуток, податок на додану вартість);

обґрунтування причин зміни тарифу (зазначення розміру діючого тарифу та відсотка відшкодування затвердженим тарифом собівартості, планового економічно обґрунтованого тарифу, дати, коли тариф востаннє переглядався, причин перегляду тарифу, зазначення відсотка зростання основних складових тарифу (заробітної плати, електроенергії, паливо-мастильних матеріалів), визначення відсотка підвищення тарифу тощо);

інша додаткова інформація, визначена суб`єктом господарювання та/або органом, уповноваженим встановлювати тарифи.

Зазначена інформація доводиться до відома споживачів шляхом розміщення на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування в мережі Інтернет (за наявності), у друкованому засобі масової інформації місцевої сфери розповсюдження (перевага надається друкованим засобам масової інформації органу місцевого самоврядування), веб-сайті суб`єкта господарювання (за наявності), на інформаційних стендах в абонентських відділах суб`єктів господарювання, за необхідності, та шляхом розміщення на інформаційних стендах біля адміністративних будинків органів місцевого самоврядування в населених пунктах, де споживачі отримують відповідні послуги.

Суб`єкт господарювання може обрати один із вище перелічених способів доведення інформації (крім розміщення на інформаційних стендах в абонентських відділах суб`єктів господарювання та інформаційних стендах біля адміністративних будинків органів місцевого самоврядування) як основний для розміщення всього масиву необхідної інформації, визначеної цим Порядком. При цьому за допомогою інших способів, передбачених в абзаці п`ятому цього пункту, суб`єкт господарювання повідомляє споживачів про намір зміни тарифів на відповідні комунальні послуги та обов`язково вказує на джерело розміщення всієї необхідної інформації, з якою без перешкод може ознайомитися споживач.

Суб`єкт господарювання додатково може також доводити до відома споживачів інформацію про намір зміни тарифів за допомогою радіо, телебачення та способу, визначеного статутом територіальної громади. Вибір та використання додаткових способів доведення до споживачів інформації про намір зміни тарифів здійснюються за бажанням суб`єкта господарювання.

Пунктом 2.6 Порядку № 390 передбачено, що способи доведення до відома споживачів інформації не обмежуються тими, що передбачені цим Порядком.

Інформація повинна бути повною, змістовною та достовірною (пункт 2.7 Порядку № 390).

Як передбачено пунктами 2.8, 2.9 Порядку № 390, у процесі доведення до відома споживачів інформації усі зауваження і пропозиції фізичних та юридичних осіб, їх об`єднань підлягають реєстрації та обов`язковому розгляду суб`єктом господарювання. Зауваження і пропозиції, які отримані органом, уповноваженим встановлювати тарифи, надсилаються для розгляду суб`єкту господарювання. За результатами такого розгляду суб`єкт господарювання приймає рішення про їх урахування чи відхилення. Суб`єкт господарювання в установленому законодавством порядку повідомляє споживача, який надав свої пропозиції та зауваження, про їх урахування або відхилення. При цьому у разі відхилення пропозицій і зауважень суб`єктом господарювання надаються споживачеві обґрунтовані пояснення.

У разі врахування зауважень і пропозицій суб`єкт господарювання здійснює перерахунок тарифу та передає його органу, уповноваженому встановлювати тарифи, листом з висловленою позицією та відповідними обґрунтуваннями (пункт 2.10 Порядку № 390).

Згідно з пунктом 2.11 Порядку № 390, у разі відсутності пропозицій та зауважень від фізичних та юридичних осіб, їх об`єднань або вмотивованого їх відхилення, суб`єкт господарювання письмово сповіщає про це орган, уповноважений встановлювати тарифи.

Відповідно до пунктів 2.12, 2.13 Порядку № 390, строк, протягом якого від фізичних та юридичних осіб, їх об`єднань приймаються зауваження і пропозиції, встановлюється суб`єктом господарювання, але він не може бути меншим за 7 календарних днів та більшим ніж 14 календарних днів з дня повідомлення споживачів про намір здійснити зміну тарифів на житлово-комунальні послуги. У разі здійснення суб`єктом господарювання коригування встановлених цін/тарифів відповідно до вимог частини десятої статті 31 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" строк, протягом якого від фізичних та юридичних осіб, їх об`єднань приймаються зауваження і пропозиції, встановлюється суб`єктом господарювання.

Суб`єктом господарювання під час доведення до відома споживачів інформації обов`язково зазначається строк, протягом якого від фізичних та юридичних осіб, їх об`єднань приймаються зауваження і пропозиції, а також повідомляється адреса, на яку необхідно їх надсилати.

Згідно із пунктом 2.14 Порядку № 390 контроль за дотримання суб`єктами господарювання порядку доведення до відома споживачів інформації про перелік житлово-комунальних послуг, структуру цін/тарифів, зміну цін/тарифів з обґрунтуванням її необхідності та про врахування відповідної позиції територіальних громад здійснюється органами, уповноваженими встановлювати тарифи, відповідно до їх повноважень, визначених чинним законодавством.

Отже, процес встановлення органами місцевого самоврядування тарифів на житлово-комунальні послуги вимагає проходження тривалої та прозорої процедури, включаючи дотримання встановлених термінів та порядку для оприлюднення інформації про необхідність зміни тарифів.

За приписами п. 11 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації". Проекти актів органів місцевого самоврядування оприлюднюються в порядку, передбаченому Законом України "Про доступ до публічної інформації", крім випадків виникнення надзвичайних ситуацій та інших невідкладних випадків, передбачених законом, коли такі проекти актів оприлюднюються негайно після їх підготовки.

Статтею 5 Закону України "Про доступ до публічної інформацію" передбачено, що доступ до інформації забезпечується, зокрема, шляхом систематичного та оперативного оприлюднення інформації: в офіційних друкованих виданнях; на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет; на єдиному державному веб-порталі відкритих даних; на інформаційних стендах; будь-яким іншим способом.

Відповідно до ст. 15 вказаного Закону розпорядники інформації зобов`язані оприлюднювати, зокрема, нормативно-правові акти, акти індивідуальної дії (крім внутрішньоорганізаційних), прийняті розпорядником, проекти рішень, що підлягають обговоренню, інформацію про нормативно-правові засади діяльності. Проекти нормативно-правових актів, рішень органів місцевого самоврядування, розроблені відповідними розпорядниками, оприлюднюються ними не пізніш як за 20 робочих днів до дати їх розгляду з метою прийняття.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, виконавчий комітет Генічеської міської ради посилався на дотримання порядку доведення до відома споживачів інформації про зміну тарифів з обґрунтуванням її необхідності, для надання їм можливості подати свої зауваження та пропозиції до тарифу. Доводи відповідача не підтвердились при судовому розгляді належними доказами. В якості доказів, що підтверджують правову позицію відповідача, суду надано доказ публікації на офіційному сайті Генічеської міської ради інформації "До відома абонентів КП "Генічеського ВУВКГ" від 11.10.2018, де абонентів формально поставлено до відома, про те, що тарифи підвищуються у наступному році, розмір тарифів не зазначається, отже, опублікова інформація ні за обсягом, ні за змістом не відповідає пункту 2.3 Порядку № 390. В інформації, яка була оприлюднена КП "Генічеське ВУВКГ" відсутні відомості щодо структури нового розміру тарифу (плановані витрати за елементами, прибуток, податок на додану вартість); немає обґрунтувань причин зміни тарифу, в тому числі зазначення відсотка відшкодування затвердженим тарифом собівартості, планового економічно обґрунтованого тарифу, дати, коли тариф востаннє переглядався, зазначення відсотка зростання основних складових тарифу (заробітної плати, електроенергії, паливо-мастильних матеріалів), визначення відсотка підвищення тарифу тощо. Тому таке оголошення не може вважатись належним повідомленням споживачів про зміну тарифів.

Більше публікацій про нові тарифи не було. Усі наступні публікації з цього приводу з`явились була вже після затвердження виконавчим комітетом тарифів на водопостачання/водовідведення. 13.12.2018 року у газетах "Вісник Приазов`я" та "Приазовська Правда" розміщено інформацію про підняття тарифів на 2019 рік, їх розмір та наведені причини підвищення.

Доказів опублікування 11.10.2018 проекту рішення виконавчого комітету про затвердження нових тарифів, на що вказує відповдіач у відзиві на позовну заяву, суду не надано. Суд дійшов висновку, що такої публікації не могло і бути оскільки КП "Генічеське ВУВКГ" тільки 04.12.2018 звернулось до виконавчого комітету з листом щодо підвищення тарифів.

Таким чином, відповідачем не був здійснений контроль за дотриманням порядку доведення до відома споживачів інформації про зміну тарифів, про складові майбутніх тарифів, що потягло за собою відсутність можливості у мешканців міста - споживачів комунальної послуги подати зауваження та пропозиції протягом встановленого законом строку з дня можливого розміщення оголошення.

Суд вважає, що рішення виконавчого комітету № 315 від 10.12.2018 не відповідає положенням Порядку №390, який визначає обовязок виконавчого органу місцевої ради контролювати дотримання суб`єктом господарювання, що виробляють або надають житлово-комунальні послуги, механізму доведення до відома споживачів інформації про перелік житлово-комунальних послуг, структуру цін/тарифів, зміну цін/тарифів з обґрунтуванням її необхідності та врахування відповідної позиції територіальних громад при встановленні уповноваженими органами тарифів на житлово-комунальні послуги.

В даному спорі саме порушення процедури прийняття рішення виконавчим комітетом має правовим наслідком його недійсність. Дефектні процедури прийняття адміністративного акта, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків. Порушення порядку доведення до споживачів інформації про структуру тарифів з обґрунтуванням необхідності їх підвищення порушило права позивача на участь в формуванні цих тарифів.

Таким чином, у спірних правовідносинах, на думку суду, відповідач діяв з порушенням меж повноважень, визначених Законами України, необґрунтовано та не пропорційно, чим порушив вимоги ст. 18 Конституції України та ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, за якими органи державної влади та органи місцевого самоврядування, в тому числі, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також обґрунтовано і пропорційно.

Посилання відповідача на рішення Вищого адміністративного суду України справа № 296/12031/13-а суд не приймає до уваги, як не обов`язкове для застосування при розгляді даної справи. Так само не приймаються до уваги доводи представника третьої особи про неналежне виконання позивачем договірних обов`язків по сплаті вартості послуг, як таке, що не має відношення до предмету спору.

Частиною 1 статті 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Доказів, які б доводили необґрунтованість заявленого позову, відповідач суду не надав.

Відповідно до частини 9 статті 265 КАС України суд може визнати нормативно-правовий акт протиправним та нечинним повністю або в окремій його частині.

З урахуванням того, що права позивача були порушені саме виконавчим комітетом при затвердженні тарифів для населення, спірне рішення від № 315 від 10.12.2018 суд визнає протиправним та нечинним в частині затвердження тарифів на послуги водопостачання та водовідведення для населення.

Згідно ч.1 та ч.2 ст. 265 КАС України резолютивна частина рішення суду про визнання нормативно-правового акта протиправним та нечинним невідкладно публікується відповідачем у виданні, в якому його було офіційно оприлюднено, після набрання рішенням законної сили. Нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

В судовому засіданні 17.02.2020 оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

Судові витрати у справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Задовольнити позов ОСОБА_1 частково.

Визнати протиправним та нечинним рішення виконавчого комітету Генічеської міської ради Херсонської області № 315 від 10.12.2018 "Про тарифи на послуги КП "Генічеське ВУВКГ" в частині затвердження тарифів на послуги водопостачання і водовідведення для населення в розмірі 15 грн. 60 коп. за 1 куб.м. питної води, тарифів за водовідведення, прийняття і очищення стічної води для населення в розмірі 17 грн. за 1 куб.м. стічної води.

В решті вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому апеляційні скарги подаються через Херсонський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 25 лютого 2020 р.

Суддя В.В. Хом`якова

кат. 108060200