Справа № 200/887/20-а
Суддя: Зеленов А.С.
Дата ухвалення: 2020-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2020 р. Справа№200/887/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зеленова А.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 19 листопада 2019 року №Ф-166898-47, зобов`язання вчинити певні дії -

В С Т А Н О В И В:

21 січня 2020 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 19 листопада 2019 року №Ф-166898-47, зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування протиправності оскаржуваної вимоги ОСОБА_2 зазначає, що не повинна платити єдиний внесок, оскільки була зареєстрована в якості суб`єкта підприємницької діяльності, який обрав спрощену систему оподаткування та не отримувала дохід (не здійснювала підприємницьку діяльність). Крім того, є застрахованою особою, за яку сплачується єдиний внесок роботодавцем ПАТ Енергомашспецсталь» та є звільненою від виконання своїх обов`язків на підставі пункту 9-4 розділу VIII Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Позивач вважає, що вимога ГУ ДПС у Донецькій області зі сплати боргу (недоїмки) від 19 листопада 2019 року №Ф-166898-47 є протиправною та підлягає скасуванню.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 24 січня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 200/887/20-а в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

У строк, встановлений судом, відповідачем надано відзив на адміністративний позов ОСОБА_1 , в якому відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог. В обґрунтування заперечень зазначив про те, що сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені Законом № 2464 є недоїмкою та стягується з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Відповідно до частини 4 статты 25 Закону №2464 орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

Згідно з пунктами 3 та 4 розділу VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20 квітня 2015 року №449, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 07 травня 2015 року за № 508/26953 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 28 березня 2016 року №393, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 21 квітня 2016 року №609/28739) у разі, якщо платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску та або борги зі сплати фінансових санкцій орган доходів і зборів, протягом 10 робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла або зросла недоїмка зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій) надсилають вимогу про її сплату. Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів платника на суму боргу, що перевищує 10 гривень.

Згідно облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів заборгованість позивача, станом на 31 жовтня 2019 року становила 26539,29 грн.

На підставі цих даних ГУ ДПС у Донецькій області було сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 19 листопада 2019 року №Ф-166898-47, згідно вимог чинного законодавства. На підставі зазначеного, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог/а.с.28-33/.

Відповідно статті 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, судом встановлено наступне.

ОСОБА_2 з 04 липня 2007 року зареєстрована як фізична особа-підприємець та перебуває на обліку структурного підрозділу відповідача в м. Слов`янськ за спрощеною системою оподаткування.

За даними трудової книжки серії НОМЕР_1 позивач з 18 березня 2010 року по сьогоднішній день перебуває у трудових відносинах з ПАТ Енергомашспецсталь. Страхові внески за ОСОБА_3 сплачуються роботодавцем, на підтвердження чого позивачем надана форма ОК-5/а.с.12-13,18-19/.

Відповідачем не надано доказів отримання позивачем доходу від підприємницької діяльності. Станом на 07 жовтня 2019 року проведено державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем за її рішенням/а.с.38-43/.

30 січня 2017 року ОСОБА_4 на адресу Головного управління ДФС у Донецькій області направлено заяву про звільнення її від обов`язків щодо нарахування та сплати єдиного внеску відповідно до приписів пункту 9-4 розділу VIII Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що підтверджується квитанцією з оплати послуг відправлення/а.с.14/.

19 листопада 2019 року на підставі даних інформаційної системи органів доходів та зборів Головним управлінням ДПС у Донецькій області винесено вимогу № Ф-166898-47 про сплату загальної суми боргу платника єдиного внеску у розмірі 26539,29 гривень/а.с.11/.

За даними розрахунку вимоги сума боргу складається з сум єдиного внеску, нарахованих відповідачем позивачеві як фізичній особі - підприємцю, що знаходиться на спрощеній системі оподаткування, за період з лютого 2018 року до жовтень 2019 року.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та аргументам учасників справи, суд виходить з наступного.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначено Законом України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 08 липня 2010 року № 2464 VI (далі Закон № 2464 VI).

Пунктом 4 частини першої статті 4 вказаного Закону визначено, що платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 7 Закону № 2464 VI єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, які обрали спрощену систему оподаткування, - на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

У той же час відносини щодо адміністрування єдиного внеску при одночасному перебуванні фізичної особи в трудових відносинах та наявності у неї статусу суб`єкта підприємницької діяльності, яку суб`єкт фактично не здійснює, Законом № 2464-VI не врегульовано.

Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування. Необхідними умовами для сплати особою єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є провадження такою особою підприємницької діяльності. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Таким чином, метою встановлення розміру мінімального страхового внеску є забезпечення у передбачених законодавством випадках мінімального рівня соціального захисту осіб шляхом отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

На підставі наведеного можливо зробити висновок, що, з урахуванням особливостей форми діяльності фізичних осіб - підприємців, саме задля досягнення вищевказаної мети збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування законодавством встановлено обов`язок сплати особами мінімального страхового внеску.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин у цій справі суд також враховує висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 160/3114/19, відповідно до яких в іншому випадку (якщо особа є найманим працівником), така особа є застрахованою і платником єдиного внеску за неї є її роботодавець, а мета збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування досягається за рахунок його сплати роботодавцем.

Інше тлумачення норм Закону № 2464-VI, на якому наполягає відповідач, щодо необхідності сплати єдиного внеску особами, які перебувають на обліку в органах ДФС і мають статус фізичної особи-підприємця, та які одночасно перебувають у трудових відносинах з роботодавцем, спричиняє подвійну його сплату (безпосередньо особою та роботодавцем), що суперечить меті запровадженого державою консолідованого страхового внеску.

Судом встановлено, що позивач з 18 березня 2010 року по сьогоднішній день перебуває у трудових відносинах з ПАТ Енергомашспецсталь. Страхові внески за ОСОБА_3 сплачуються роботодавцем, що підтверджується наданою формою ОК-5. Доказів отримання позивачем доходів від здійснення підприємницької діяльності за період, за який виставлено вимогу, відповідачем суду не надано.

Таким чином, оскільки єдиною метою збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, саме прав фізичних осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування, то в розумінні Закону № 2464-VI позивач є застрахованою особою, і єдиний внесок за нього в період, за який винесена оскаржувана вимога, нараховував та сплачував роботодавець в розмірі не менше мінімального, що виключає обов`язок по сплаті у цей період єдиного внеску позивачем ще і як суб`єктом підприємницької діяльності, який не отримувала дохід від неї.

Крім того, суд зазначає, що позивач знаходиться на обліку структурного підрозділу відповідача в місті Слов`янськ, яке розташовано на території населеного пункту, де проводилася антитерористична операція, а тому на підставі прямої норми закону - пункту 9-4 розділу VIII Закону № 2464-VI звільняється від застосування заходів впливу та стягнення за несвоєчасну сплату єдиного внеску з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції.

Посилання представника відповідача на те, що Законом № 911-VIII із Закону № 1669-VIІ виключено підпункт 8 пункту 4 статті 11, яким і було доповнено розділ VIII Прикінцеві та перехідні положення Закону № 2464-VІ пунктом 9-3 (у подальшому, пункт 94), не спростовують висновків суду, оскільки безпосередньо до Закону № 2464-VІ відповідні зміни не вносились. Отже, пункт 9-3 (у подальшому, пункт 9-4) розділу VIII Прикінцеві та перехідні положення Закону № 2464-VІ є чинним. Така позиція суду ґрунтується на застосуванні правових висновків Верховного Суду, викладених у зразковій справі № 812/292/18 у рішенні від 30 березня 2018 року.

З огляду на викладені обставини позовні вимоги про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-166898-47 від 19 листопада 2019 року підлягають задоволенню.

Враховуючи, що позивач не зверталася до відповідача із відповідною заявою про коригування показників інтегрованої картки платника податків, позовні вимоги про скасування податкового боргу ОСОБА_4 з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумі 26539,26грн, який визначено у податковій вимозі задоволенню не підлягають з огляду на передчасність.

За вимогами частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини 4 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

На підставі положень Податкового кодексу України, Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та на підставі ст.ст. 2, 17, 77, 90, 139, 242-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 ) до Головного управління ДФС у Донецькій області (адреса: вул. 130-ї Таганрозької дивізії, 114, м. Маріуполь, Донецька область, 87526, ) про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 19 листопада 2019 року №Ф-166898-47, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Донецькій області про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску від 19 листопада 2019 року № Ф-166898-47 на суму недоїмки 26539,26 гривень.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління ДФС у Донецькій області (адреса: вул.130-ї Таганрозької дивізії, 114, м. Маріуполь, Донецька область, 87526, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 ) судові витрати з судового збору у розмірі 840 (вісімсот сорок ) гривень 80 копійок.

Рішення ухвалено у нарадчій кімнаті в порядку спрощеного провадження 28 лютого 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Апеляційна скарга згідно положень статті 297 КАС України подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя А.С. Зеленов