Справа № 440/423/20
Суддя: Н.І. Слободянюк
Дата ухвалення: 2020-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 лютого 2020 року м. ПолтаваСправа № 440/423/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Слободянюк Н.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 /далі - позивач, ОСОБА_1 / звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області /далі - відповідач, ГУ ПФУ в Полтавській області/ про:
- визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області №24 від 29 листопада 2019 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи";
- зобов`язання призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 22 листопада 2019 року /а.с.1-5/.
Позов обґрунтований тим, що позивач у травні 1986 року приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а відтак є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії, що підтверджується відповідним посвідченням серії НОМЕР_1 від 02 листопада 2016 року, військовим квитком, довідкою військової частини НОМЕР_2 та архівною довідкою. 22 листопада 2019 року позивач звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на умовах, визначених статтею 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області № 24 від 29 листопада 2019 року позивачу відмовлено у призначенні пенсії зі зменшенням пенсійного віку у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують період його участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. З вказаним рішенням позивач не погоджується та вважає, що подав всі документи, необхідні для призначення пенсії за віком на умовах, визначених статтею 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 29 січня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, а також вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) /а.с.31-33/.
Відповідач позов не визнав та у відзиві на позовну заяву /а.с. 68-70/ зазначив, що відповідно до положень статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" особам, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 01 липня 1986 року (незалежно від кількості днів) призначаються пенсії зі зменшенням на 10 років пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області № 24 від 29 листопада 2019 року позивачу відмовлено у призначенні пенсії зі зменшенням пенсійного віку у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують період його участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, згідно з підпунктом 5 пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25 листопада 2005 року.
Справу розглянуто судом у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.
Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі частини четвертої статті 229 КАС України.
Дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини.
ОСОБА_1 звернувся до територіального органу пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії від 22 листопада 2019 року (вх.№3395 від 22 листопада 2019 року) /а.с. 63-64/, в якій просив призначити йому пенсію за віком. До вказаної заяви додав копії: паспорта та довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру, трудової книжки, військового квитка серії НОМЕР_3 від 20 березня 1985 року, довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України №179/1/4817 від 26 травня 2016 року, довідок військової частини 32527 №86 від 02 квітня 1991 року та №24 від 11 січня 1993 року, посвідчення ліквідатора аварії на Чорнобильській АЕС серії НОМЕР_1 від 02 листопада 2016 року /а.с.40-62, 64, 69/.
Рішенням Відділу з питань призначення пенсій Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській № 24 від 29 листопада 2019 року /а.с.10-11/ відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії зі зменшенням пенсійного віку у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують період його участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, оскільки аналіз наданих ОСОБА_1 документів показав, що: в архівній довідці Галузевого державного архіву Міністерства оборони України №179/1/4817 від 26 травня 2016 року не розшифровані ініціали та не зазначено період перебування в м.Чорнобиль, а також зазначені дані по військовій частині НОМЕР_4 , тоді як по даним військового квитка заявник проходив службу у військовій частині НОМЕР_2 ; у військовому квитку серії НОМЕР_3 від 20 березня 1985 року зазначено період участі ОСОБА_1 в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, але не вказано населений пункт перебування в зоні відчуження та запис зроблено на підставі довідки №86 від 22 квітня 1991 року, виданої військовою частиною НОМЕР_2 в 1991 році; в довідці №24 від 11 листопада 1993 року зазначено період перебування ОСОБА_1 в зоні ЧАЕС, але не зазначено підставу видачі цієї довідки; в довідці військової частини 32527 №86 від 22 квітня 1991 року про участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в складі військової частини 32527 з 02 травня 1986 року по 08 травня 1986 року не зазначено населений пункт та підставу видачі такої довідки.
Не погодившись з вказаним рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи оцінку встановленим обставинам та аргументам учасників справи, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.
Статтею 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.
Статтею 15 цього Закону передбачено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом Української РСР "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.
Згідно зі статтею 49 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796-XII від 28 лютого 1991 року /далі Закон №796-XII/ пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.
Відповідно до частини першої статті 55 Закону №796-XII особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу, зокрема учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку на 10 років.
За змістом частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09 липня 2003 року право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення віку 60 років, яким призначається пенсія у період з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року за наявності у них страхового стажу не менше 26 років.
З аналізу наведених норм слідує, що учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на 10 років, тобто після досягнення ними 50 років за наявності страхового стажу не менше 15 років.
Наявною у матеріалах справи копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_5 , виданого Київським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області 21 липня 1996 року /а.с.6-8/, підтверджується, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Таким чином, на дату звернення до відповідача з заявою про призначення пенсії від 22 листопада 2019 року (вх. №3395 від 22 листопада 2019 року) позивач досяг 53 років.
Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.
Трудовою книжкою позивача серії НОМЕР_6 /а.с. 49-58/ та розрахунком страхового стажу /а.с.74/ підтверджується, а відповідачем не заперечується, що на дату звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії позивач мав страховий стаж 15 років 09 місяців 28 днів, тобто не менше 15 років.
Судовим розглядом встановлено, що зауважень до віку позивача та страхового стажу, наявність яких дає право на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, відповідач не висував та в основу оскаржуваного рішення відповідні доводи не покладав.
Згідно з підпунктом 5 пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 /далі - Порядок №22-1, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин/ до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи, які засвідчують особливий статус особи, зокрема: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (для осіб, які належать до категорії 4 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи (за наявності)) та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").
Отже, до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи, які засвідчують особливий статус особи (зокрема, посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та документи (за вибором із переліку, але не виключно), в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС).
З доданої до заяви про призначення пенсії від 22 листопада 2019 року копії посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (категорія 2) серії НОМЕР_7 від 02 листопада 2016 року /а.с. 13, 62/, вбачається, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Згідно із записами у військовому квитку НОМЕР_3 від 20 березня 1985 року /а.с.59-61/ ОСОБА_1 у період з 04 травня 1985 року по 17 червня 1987 року проходив строкову військову службу, а у період з 03 травня 1986 року по 08 травня 1986 року під час проходження строкової військової служби у військовій частині НОМЕР_2 приймав участь в роботах з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Відповідно до довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України №179/1/4817 від 26 травня 2016 року /а.с. 45/ та виписок із наказів командира військової частини НОМЕР_2 по стройовій частині №133 від 29 травня 1986 року та №136 від 02 червня 1986 року /а.с.18/ 26 травня 1986 року рядовий ОСОБА_1 вибув у відрядження до м. Чорнобиль та 02 червня 1986 року прибув із відрядження з м. Чорнобиль.
Згідно з довідкою військової частини 32527 №86 від 02 квітня 1991 року /а.с. 46/ ОСОБА_1 під час проходження строкової військової служби у військовій частині НОМЕР_2 приймав участь в роботах з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у період з 03 травня 1986 року по 08 травня 1986 року, а згідно з довідкою військової частини 32527 №24 від 11 січня 1993 року /а.с. 47/ ОСОБА_1 приймав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у період з 03 травня 1986 року по 08 травня 1986 року в складі військової частини НОМЕР_2 , яка дислокувалась в м. Чорнобиль Київської області, та працював у зоні відчуження в травні 1986 року - 6 днів.
Також у матеріалах справи наявна копія довідки військової частини НОМЕР_2 №28 від 20 квітня 1993 року /а.с. 16/, відповідно до якої ОСОБА_1 під час проходження строкової військової служби у період з 27 травня 1986 року по 29 травня 1986 року приймав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі військової частини НОМЕР_2 , яка дислокувалась в цей час в м. Чорнобилі, та відпрацював в населеному пункті (м. Чорнобиль) зони відчуження в травні 1986 року - 3 дні.
Таким чином, документами, доданими до заяви про призначенні пенсії, позивач підтвердив свій статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та період роботи і населений пункт, в якому виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
За такої обставини суд вважає, що відповідач відмовив позивачу у призначенні пенсії зі зменшенням пенсійного віку з формальних підстав, вказавши про відсутність розшифоровки ініціалів, неправильне зазначення номеру військової частини тощо.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області №24 від 29 листопада 2019 року є протиправним та підлягає скасуванню, а відповідна вимога позивача - задоволенню.
Також суд, з метою ефективного захисту порушеного права позивача, вважає за можливе задовольнити і іншу вимогу позивача та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи" .
При цьому суд погоджується з позивачем в тому, що право на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку виникло у позивача саме з 22 листопада 2019 року - дати звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії.
Так, відповідно до пункту 1 частини першої статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Згідно з пунктами 1.6 та 1.7 Порядку №22-1 звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку; днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.
Отже, позов належить задовольнити.
Беручи до уваги те, що позивач звільнений від сплати судового збору, підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 6-9, 72-77, 211, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,-
В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_8 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, буд.66, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ідентифікаційний код 13967927) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області №24 від 29 листопада 2019 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, буд. 66, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ідентифікаційний код 13967927) призначити та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_8 ) пенсію зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 22 листопада 2019 року.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги у порядку, встановленому статтею 297 з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.І. Слободянюк