Справа № 344/24/20
Суддя: Бабій О. М.
Дата ухвалення: 2020-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 344/24/20
Провадження № 2-а/344/2/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Бабій О.М.,

секретаря Орнат Л.І.,

за участі позивача ОСОБА_1 , представника відповідачів Грінченка Д.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Якімчук Богдани Богданівни та Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та скасування постанови серії ДПО18 № 610082 від 25 грудня 2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

В С Т А Н О В И В :

02 січня 2020 року позивач звернувся в суд з наведеним адміністративним позовом, посилаючись на те, що згідно постанови серії ДПО18 № 610082 від 25 грудня 2019 року в справі про адміністративне правопорушення, він визнаний винним в тому, що 25 грудня 2019 року о 11 годині 20 хвилин, керуючи транспортним засобом марки ВАЗ 21150, номерний знак НОМЕР_1 не пред`явив для перевірки посвідчення водія категорії «В», чим порушив п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху України. У зв`язку з чим на нього накладено штраф у розмірі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП. Вважає постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки 25 грудня 2019 року, він знаходився у вказаному транспортному засобі, який йому належить на праві власності. В районі вул. Незалежності 3, попереду нього зупинився автомобіль Toyota Prius білого кольору. До автомобіля в якому позивач знаходився, підійшли працівника патрульної поліції Лозинський Василь Ярославович та Якімчук Богдана Богданівна та вимагали пред`явити йому документи, а саме водійське посвідчення, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та поліс обов`язкової цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів, та повідомили про порушення Правил дорожнього руху України, оскільки позивач припаркував автомобіль з порушенням вимог цих правил. На це позивач заперечував і вказав, що автомобіль паркував не він та вимагав пред`явити йому фактичні дані правопорушення, але такі вимоги були проігноровані. Вважає, що Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає лише два випадки коли працівник поліції має право перевірити страховий поліс, а саме при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та оформленні матеріалів ДТП. Таким чином за відсутністю зазначених випадків, працівник патрульної поліції не має права вимагати надати для перевірки поліс обов`язкового страхування. Під час діалогу з поліцейською, остання повідомила, що починає розгляд справи. Назвавши перелік статей і не надавши йому права ними скористатись, оголосила розгляд справи завершеним, після чого пішла до свого службового транспорту. Через деякий час інспектор Якімчук Б.Б. повернулась з бланком постанови, який був вже заповнений, та повідомила, що на позивача складено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності. Поліцейська не розглянувши справу по суті, ознайомила позивача з його правами, передбаченими статтями 268 КУпАП та 63 Конституції України, але не надала право ними скористатись. Будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було вказано час та місце розгляду справи, не були вирішені клопотання, не були дослідженні докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи та свідки, а також інші обставини, що мають суттєве значення для правильного вирішення справи. В справі відсутні та не розглядались будь-які докази, які б могли підтвердити правопорушення.

Відповідно до ухвали від 15 січня 2020 року залучено до участі в справі у якості співвідповідача - Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області.

27 січня 2020 року до суду від представника відповідачів надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити ОСОБА_1 у задоволенні адміністративного позову. За підставу своїх заперечень зазначив, що 25 грудня 2019 року інспектор взводу № 2 роти № 1 Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції Якімчук Богдана Богданівна під мас патрулювання, на вул. Галицька у м. Івано-Франківську помітила транспортний засіб - ВАЗ 21150, номерний знак НОМЕР_1 , водій якого здійснив зупинку-стоянку з порушенням вимог п.п. 15.9 «г» Правил дорожнього руху України. Виявивши дане адміністративне правопорушення інспектор підійшла до транспортного засобу, представилась відповідно до п. 3 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», проінформувавши водія про те, що ним порушено вимоги п.п. 15.9 «г» Правил дорожнього руху України. Після чого відповідач пред`явив законну вимогу до водія про пред`явлення документів, передбачених п.п. «а», «б», «ґ» п. 2.1 Правил дорожнього руху України. Водієм виявився позивач, який частково виконав дані вимоги, а саме пред`явив тільки свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. На запитання поліцейського про наявність полісу страхування позивач відмовився пред`являти страховий поліс та посвідчення водія. Відповідач, як посадова особа, яка має право розглядати справи про адміністративні правопорушення, оголосила про початок розгляду справи про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП щодо ОСОБА_1 . Після оголошення про початок розгляду справи інспектор зачитала позивачу його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, відповідачем після розгляду адміністративної справи, було складено постанову у справі про адміністративне правопорушення з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу та оголошено її зміст. Розгляд справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови відбулося у відповідності до вимог КУпАП, а сам факт порушення зафіксований нагрудною камерою патрульного.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав з мотивів наведених в позовній заяві та просив про його задоволення. Зазначив, що посвідчення водія не пред`явив поліцейській за відсутністю правових підстав. При цьому усі документи, які від нього вимагала поліцейська при розгляді справи про адміністративне правопорушення у нього були наявні.

Представник відповідачів у судовому засіданні позов не визнав з підстав наведених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідачів, оглянувши відеозапис із камери патрульного, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Згідно оскаржуваної постанови серії ДПО18 № 610082 в справі про адміністративне правопорушення від 25 грудня 2019 року, інспектором взводу № 2 роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Якімчук Богданою Богданівною встановлено, що ОСОБА_1 25 грудня 2019 року о 11 годині 20 хвилин не пред`явив для перевірки посвідчення водія категорії «В», чим порушив п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху України. У зв`язку з чим його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 2.1 «ґ» Правил дорожнього руху України встановлений обов`язок водія механічного транспортного засобу мати при собі поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Згідно підпункту «а» п. 2.4 Правил дорожнього руху України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

У відповідності до ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За змістом пунктів 2 та 5 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у випадках: якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення; якщо особа перебуває в місці вчинення правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події.

Із наведеного слідує, що водій транспортного засобу у випадках передбачених ч. 1 ст. 32 Закону України «Про національну поліцію» зобов`язаний пред`явити для перевірки на вимогу поліцейського посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс.

Поясненнями самого позивача та відеозаписом із камери патрульного підтверджується, що ОСОБА_1 від пред`явлення посвідчення водія відмовився, та вказував, що Правил дорожнього руху України він не порушував, автомобіль припаркував у невстановленому місці не він, а інша особа.

Сторонами визнано, що на момент виявлення інспектором порушення правил паркування, на місці водія автомобіля марки «ВАЗ 21150», номерний знак НОМЕР_1 знаходився позивач.

Таким чином у відповідача - інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Якімчук Богдани Богданівни було наявне право вимагати від позивача пред`явлення посвідчення водія, оскільки в цей момент у неї було достатньо підстав вважати, що позивач вчинив правопорушення, та знаходився в автомобілі на місці його вчинення.

Невизнання водієм факту вчинення адміністративного правопорушення не звільняє його від обов`язку виконати вимоги ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», в частині пред`явлення поліцейському документів визначених у п. 2.1 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами..

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Інспектор патрульної поліції при розгляді справи про адміністративне правопорушення та складанні оскаржуваної постанови діяла відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, згідно якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зі змісту частини 1 статті 73 КАС України слідує, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування

Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників (ч. 1 ст. 78 КАС України).

Факт відмови позивача пред`явити інспектору посвідчення водія ним визнано у судовому засіданні. Тому посилання позивача на те що його притягнуто до адміністративної відповідальності за відсутності доказів не може свідчити про безпідставність висновків поліцейської, наведених у постанові серії ДПО18 № 610082 в справі про адміністративне правопорушення від 25 грудня 2019 року.

Разом з тим посилання позивача на незаконність вимог поліцейської пред`явити страховий поліс, а також заперечення представника відповідачів з цього приводу, не мають правового значення у даній справі, оскільки зі змісту оскаржуваної постанови слідує, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності виключно у зв`язку із його відмовою пред`явити посвідчення водія.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, окрім цього, згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що постанову серії ДПО18 № 610082 в справі про адміністративне правопорушення від 25 грудня 2019 року слід залишити в силі, а в задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.

На підставі викладеного, відповіднодо ст.ст. 33, 126 ч. 1, 251, 252, 254, 256, 258 КУпАП, керуючись ст. ст. 9, 77, 241-246, 286 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Якімчук Богдани Богданівни та Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та скасування постанови серії ДПО18 № 610082 від 25 грудня 2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області.

Повний текст рішення проголошено та підписано 25 лютого 2020 року.

Суддя Бабій О.М.