Справа № 672/1444/19
Суддя: Гнап Д.Д.
Дата ухвалення: 2020-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 672/1444/19
РІШЕННЯ
іменем України

25 лютого 2020 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Гнап Д.Д. розглянув адміністративну справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної військовослужбовцем під час виконання військового обов`язку.

I. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

Військова частина НОМЕР_1 звернулася в Городоцький районний суд Хмельницької області з позовом до ОСОБА_1 , в якому просила стягнути з громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_2 , суму невідшкодованої шкоди 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) гривень 38 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що громадянин ОСОБА_1 проходив військову службу за контрактом в Збройних силах України (Військова частина НОМЕР_1 ) та забезпечувався майном особистого користування. В подальшому з відповідачем розірвано контракт про проходження військової служби через службову невідповідність. Вказує, що відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем за отримані ним предмети речового забезпечення, строки носіння яких не закінчились на момент звільнення, в сумі 858,38 грн.

Зазначені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з метою стягнення вищевказаної суми в примусовому порядку.

На день розгляду справи по суті відповідач не скористався своїм правом, передбаченим статтею 162 Кодексу адміністративного судочинства України, щодо надання відзиву на позовну заяву (відзив), інших заяв по суті справи чи клопотань до суду не надходило.

Таким чином, керуючись положеннями частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе вирішити справу за наявними у ній матеріалами.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою Городоцького районного суду від 20.12.2019 справу за адміністративним позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної військовослужбовцем під час виконання військового обов`язку, передано на розгляд до Хмельницького окружного адміністративного суду.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.01.2020, головуючим суддею визначено ОСОБА_2 .

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 27.01.2020 поновлено строк звернення до адміністративного суду, відкрито провадження в даній справі та вирішено її розглянути за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Між Міністерством оборони України та ОСОБА_1 укладено контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України.

Наказом Командира військової частини НОМЕР_1 №68 від 23.06.2017 ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу частини, на всі види грошового забезпечення.

Відповідно до наказу ТВО командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 26 вересня 2018 року №202 солдата ОСОБА_1 , стрільця-помічника гранатометника комендантського відділення комендантського взводу у зв`язку із звільненням з військової служби відповідно до підпункту "д" пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу", виключено зі списків особового складу частини та з усіх видів забезпечення.

У зв`язку зі достроковим розірванням контракту з відповідачем, та тим, що ОСОБА_1 , отриманого під час проходження служби за контрактом майна особистого користування не повернув, у нього виник обов`язок з відшкодування вартості зазначеного речового забезпечення в розмірі 1979,72 грн.

Відповідно до витягу із книги грошових стягнень і нарахувань за номенклатурою на 2019 рік №284/2943 з ОСОБА_1 стягнуто 1121,34 грн.

Розмір непогашеної заборгованості становить 858,38 грн.

IV. ОЦІНКА СУДУ

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей врегульовані Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (надалі - Закон № 2011).

Згідно пункту 1 частини першої статті 3 Закону № 2011 дія цього Закону поширюється на військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення (далі - правоохоронних органів), Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, які проходять військову службу на території України, і військовослужбовців зазначених вище військових формувань та правоохоронних органів - громадян України, які виконують військовий обов`язок за межами України, та членів їх сімей.

Абзацами 1-2 частини першої статті 9-1 Закону № 2011 передбачено, що продовольче забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що встановлюються Кабінетом Міністрів України; речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, у тому числі для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.

Наказом Міністерства оборони України №232 від 29 квітня 2016 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26 травня 2016 року за № 768/28898, затверджено Інструкцію про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період (надалі Інструкція № 232).

Згідно абзацу 7 пункту 4 розділу ІІІ Інструкції № 232 у разі звільнення з військової служби осіб офіцерського складу, сержантського і старшинського складу та рядового складу, які проходили військову службу за контрактом, за службовою невідповідністю, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту, засудженням особи до позбавлення волі або обмеженням волі за вироком суду, що набрав законної сили, вартість виданих їм предметів речового майна, строки носіння яких не закінчилися, утримується з урахуванням зносу та проводяться взаєморозрахунки в разі неотримання військовослужбовцем речового майна, право на отримання якого наступило за час проходження служби.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02 листопада 1995 року №880 затверджено Перелік військового майна, нестача або розкрадання якого відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до його вартості.

Слід зауважити, що за правилами абзацу 2 пункту 9 Інструкції № 232 передбачено, що строки носіння або експлуатації предметів речового майна особистого користування, що видається офіцерам, прапорщикам, мічманам та військовослужбовцям, які проходять військову службу за контрактом, обчислюються з дня виникнення в них права на його отримання. Речове майно особистого користування, видане зазначеним особам, обліковується за місяцем виникнення права на отримання цього майна.

Наявним в матеріалах справи витягом з книги грошових стягнень та нарахувань за номенклатурою на 2019 року №284/2943 підтверджується, що вартість виданих відповідачу предметів речового забезпечення, яку він має відшкодувати, з урахуванням вже стягнутих коштів, складає 858,38 грн.

Відтак, суд дійшов висновку про наявність у відповідача заборгованості перед позивачем з відшкодування залишкової вартості речового забезпечення в розмірі 858,38 грн.

Згідно частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Зважаючи на те, що станом на дату розгляду справи судом, сума заборгованості відповідачем не сплачена, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Отже, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов Військової частини НОМЕР_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_2 , суму невідшкодованої шкоди 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) гривень 38 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 25 лютого 2020 року

Позивач:Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_3 )
Відповідач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 )

Головуючий суддя Д.Д. Гнап