Справа № 234/2566/20
Суддя: Михальченко А. О.
Дата ухвалення: 2020-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 234/2566/20
Провадження № 2-а/234/63/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2020 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області у складі судді Михальченко А.О.,

секретар судового засідання Каліберда А.О.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку ст.286 КАС України справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського взводу №2 роти №4 батальйону ПП в містах Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Суліменка Олега Валерійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

13 лютого 2020 ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом у якому зазначив, що 31.01.2020 патрульним поліцейським Суліменком О.В. було складено постанову ДПО 18 №749315 про притягнення його, ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. 00 коп.

З зазначеною постановою він не згоден з тих підстав, що поліцейський привласнив собі повноваження суду щодо розгляду справи та винесення постанови, незаконно розглянув справу на місці зупинки автомобілю, позбавив його можливості у повному обсязі скористатися правами, передбаченим ст. 268 КУпАП, порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме проігнорував порядок встановлений ст. ст. 278, 279 КУпАП.

Крім того, матеріали справи не містять жодного доказу порушенням ним правил дорожнього руху.

Враховуючи викладене просив суд скасувати постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 КУпАП.

14.02.2020 ухвалою суду провадження по справі відкрите.

21.02.2020 відповідач через канцелярію суду подав відзив на позов у якому зазначив, що вважає вимоги Позивача безпідставними, а також такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Під час патрулювання 31.01.2020 поліцейським Суліменком О.В. було виявлено порушення ПДР України. А саме, водій керуючи автомобілем ИЖ 412 НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , в м. Краматорську по вулиці Парковій біля будинку 85, не виконав вимогу дорожнього знаку 4.3. «Рух ліворуч», чим порушив п. 8.4. г) ПДР України.

Він підійшов до водія, яким виявився ОСОБА_1 , належним чином представився, пояснив причину зупинки і перевірки документів та попросив пред`явити документи, а саме: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб та поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на підставі п. 2 ч. 1 ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» та пункту 2.4 а) ПДР.

Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме, порушення вимог п. 8.4 г) ПДР України, було прийнято рішення винести постанову у справі про адміністративне правопорушення щодо водія ОСОБА_1 . Після чого водію було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності: ст. ст. 268, 287-289, 307-309 КУпАП, ст. ст. 63 Конституції України. Також, було винесено постанову за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення на правопорушника в розмірі 255 грн. 00 коп., відповідно до санкції статті.

Згідно зі ст. 285 КУпАП Позивача було ознайомлено зі змістом Постанови, запропоновано поставити підпис в графі про отримання копії документу, проте отримати копію постанови позивач відмовився.

Щодо обставин, викладених у позові також зазначив, що факт вчинення правопорушення було зафіксовано нагрудним відеореєстратором поліцейського. Відео запис додав до відзиву.

З твердженням позивача щодо порушення вимог процедури розгляду справи відповідно до ст. ст. 278, 279 КУпАП не згоден, так як згідно зі ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі, а тому вважає, що стягнення накладено правомірно.

Щодо складання протоколу зазначив, що відповідно до ч.2 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких, у відповідності до ст. 222 КУпАП віднесено до компетенції Національної поліції.

Таким чином при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ним не було допущено жодних порушень вимог КУпАП. Просив у задоволенні позову відмовити.

21.02.2020 під час судового засідання позивачем заявлене клопотання про допит свідка, а саме ОСОБА_2 , який був пасажиром автомобілю та безпосередньо може підтвердити обставини викладені у позові.

Судом клопотання задоволено.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 доводи позовної заяви підтримав та наполягав на її задоволенні. Додатково пояснив, що на його думку він був безпідставно зупинений поліцейським, так як правил дорожнього руху не порушував, поліцейський незаконно намагався проникнути до його автомобілю, при розгляді справи було порушено його право на захист, так як поліцейський не забезпечив йому участь адвоката, незважаючи на вимогу. Також зазначив, що поліцейський відмовився надати йому для ознайомлення запис з відеореєстратора, який нібито був доказом вчинення правопорушення; не забезпечив йому належної реалізації прав, передбачених ст. 268 КУпАП; а також поліцейський не мав права виносити постанову, так як це є виключним правом суду у відповідності до Конституції України.

Повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи відповідач у судове засідання не з`явився, що у відповідності до ч.1 ст.205 КАС України не перешкоджає суду розглянути справу по суті.

Допитаний у судовому засідання свідок ОСОБА_2 показав, що 31.01.2020 був пасажиром автомобілю ИЖ 412 НОМЕР_1 , синього кольору. Сидів на задньому пасажирському сидінні. Хто керував автомобілем він не бачив, так як був зайнятий, але скоріш за все це був ОСОБА_1

Рухаючись по вулиці Парковій у м. Краматорську вони звернули у двори, де були зупинені поліцейськими. Водій заперечував порушення ПДР України та вимагав від поліцейського надати докази порушення, а поліцейський у свою чергу вимагав водія вийти з автомобілю. Водій відмовився виходити, повідомив про те, що його зупинка є незаконною та поїхав. Поліцейська машина їх обігнала та заблокувала проїзд. Поліцейський вийшов з авто та намагався потрапити до автомобілю. Вони з водієм викликали моніторингову групу, після чого поліцейський став поводитися більш чемно. Водій вимагав забезпечити право на захист, але точно він цього не пам`ятає. Потів поліцейський склав постанову та усі роз`їхалися.

Заслухавши позивача, свідка, розглянувши подані документи і матеріали, дослідивши відеозаписи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО 18 № 749315 від 31.01.2020, яка винесена поліцейським взводу №2 роти №4 батальйону ПП в містах Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Суліменком Олегом Валерійовичем, 31.01.2020 водій ИЖ 412 НОМЕР_1 , д/н НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , керуючи вказаним транспортним засобом о 14 год. 16 хв. у м. Краматорську по вулиці Парковій біля будинку №85, порушив вимоги дорожнього знаку «4.3. Рух ліворуч» ПДР України, чим порушив п. п. 8.4 г) ПДР України. Вказаною постановою водія ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу в сумі 255 грн. 00 коп.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Кодекс це єдиний, зведений, внутрішньо узгоджений акт, який на основі загальних принципів регулює певну сферу суспільних відносин.

Головними ознаками кодексу є: 1) він є особливим різновидом закону, приймається парламентом або народом; 2) об`єднує певну групу норм права, предметом регулювання яких є однорідна сфера суспільних відносин; 3) його положення мають широку сферу застосування в межах галузі чи підгалузі права; 4) містить загальні принципи, на підставі яких регулюються ці суспільні відносини; 5) є систематизованим нормативно-правовим актом, логічне узгодженим об`єднанням норм права; 6) дія його характеризується підвищеною стабільністю.

Кодекс складається з двох частин: загальної та особливої. Загальна частина включає фундаментальні положення (завдання кодексу, принципи правового регулювання, нормативні узагальнення, визначення понять) та інші вихідні нормативні положення, які характеризуються високим рівнем узагальнення. Особлива частина закріплює юридичні права та обов`язки суб`єктів суспільних відносин, а також визначає вид та міру можливої або належної поведінки, негативні наслідки порушення прав і невиконання обов`язків.

Згідно з п.8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ № 1395 від 07.11.2015 р. (зі змінами та доповненнями) (далі - Інструкція) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених деякими статтями КУпАП, у тому числі і ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 4 «наказові знаки» розділу 33 ПДР України - дорожній знак 4.3 показує «рух ліворуч».

Частина 1 статті 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Судом досліджено відеофайли 14-20.mov, 14-23.mov, 14-50.mov, 15-00.mov, 15-35.mov, 15-45.mov, 15-54.mov, 15-55.mov, 16-09.mov на яких зафіксовано розгляд поліцейським справи про адміністративне правопорушення.

З вказаних відеозаписів судом встановлено, що поліцейський діяв у відповідності до вимог ст. ст. 278, 279 КУпАП, ЗУ «Про національну поліцію», Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Однак, судом також досліджено відеофайл 20200131.mov з автомобільного реєстратора патрульного автомобілю, і з якого суд не вбачає, що водій ОСОБА_3 о 14 год. 16 хв. 31.01.2020 порушив вимоги дорожнього знаку 4.3. «Рух ліворуч», тобто п. 8.4 г ПДР України. Так з дослідженого судом відеозапису можна встановити лише те, що автомобіль ИЖ синього кольору рухається по відношенню до поліцейського автомобілю зліва на право. Будь-яких знаків дорожнього руху на відео не зафіксовано.

Таким чином, в досліджених судом доказах не знайшов своє підтвердження факт порушення з боку позивача п. п. 8.4 г Правил дорожнього руху України та відповідно, вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.

Таким чином, суд приходить до висновку, що розглядаючи справу про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності поліцейський мав право виносити постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, але суд погоджується з доводами позивача про те, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення інспектор не повно з`ясував обставини справи, а саме не обґрунтував своє рішення належними та допустимими доказами, тобто постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП та підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 269, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського взводу №2 роти №4 батальйону ПП в містах Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Суліменка Олега Валерійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО № 749315 року, винесену 31.01.2020 поліцейським взводу №2 роти №4 батальйону ПП в містах Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Суліменком Олегом Валерійовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 255 грн. 00 коп.

Справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП закрити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду через Краматорський міський суд Донецької області.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення складено 26.02.2020.

Суддя Краматорського міського суду А. О. Михальченко