Справа № 160/10575/19
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2020-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіПрудника С.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Промтехносплав-КР" до Державної податкової служби України про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -
ТОВ "Промтехносплав-КР" з урахуванням уточненої позовної заяви звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до ДПС України, в якій позивач просив суд:
- визнати протиправними та скасувати рішення комісії ДФС України (яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації) про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних № 1265759/41398184 від 02.09.2019р., яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 29 від 15.07.2019р.
- зобов`язати ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних складену ТОВ "Промтехносплав-КР" (ідентифікаційний код юридичної особи 41398184) податкову накладну № 29 від 15.07.2019р., днем її подання.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про невідповідність спірного рішення вимогам чинного законодавства. Також вказує, що на вимогу контролюючого органу, після зупинення реєстрації податкової накладної, позивачем надані письмові пояснення разом з документами, що стали підставою для складення податкової накладної, проте, відповідні документи не були взяті Комісією до уваги, у зв`язку з чим прийнято оскаржувані рішення про відмову в реєстрації податкових накладних в ЄРПН.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 261 КАС України відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі. Позивач має право подати до суду відповідь на відзив, а відповідач заперечення протягом строків, встановлених судом в ухвалі про відкриття провадження у справі.
Відповідачем у визначений законодавством строк відзиву на позовну заяву не подано.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.10.2019 року вказану позовну заяву було залишено без руху через невідповідність вимогам ст. ст. 160, 161 КАС України.
25.11.2019 року на виконання вимог ухвали суду від 31.10.2019 року ТОВ "Промтехносплав-КР" до суду подано уточнену позовну заяву.
У період з 09.12.2019 року по 10.12.2019 року, 16.12.2019 року, з 10.01.2020 року по 24.01.2020 року суддя Прудник С.В. перебував у щорічній відпустці, а в період з 27.01.2020 року по 31.01.2020 року перебував на лікарняному.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.12.2019 року відкрито провадження в адміністративній справі, призначено розгляд за правилами спрощеного провадження без виклику учасників справи.
Справа розглянута в межах строку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, встановленого статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України - в межах шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Дослідивши всі документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовну заяву слід задовольнити з огляду на таке.
Як зазначив позивач у поданій до суду позовній заяві, Товариство має укомплектований штат з 20 одиниць, що складається з відповідальних за господарську та виробничу діяльність осіб, основних та допоміжних робітників, у тому числі: директор, директор з кадрових питань та побуту, директор комерційний, головний економіст, юрист, бухгалтер, завідувач складу, менеджер з постачання, начальник виробничої дільниці, електрогазозварник, плавильники металу та сплавів, вантажник, що підтверджується штатним розписом з 24.06.2019р.
Актом обстеження № 109/18 від 05.12.2018р. Дніпропетровська обласна державна адміністрація встановила, що ТОВ "Промтехносплав-КР" є спеціалізованим металургійним переробним підприємством та відповідає вимогам Закону України «Про металобрухт» і Переліку обладнання та устаткування, які необхідно мати спеціалізованому підприємству та його приймальним пунктам або спеціалізованому металургійному переробному підприємству при здійсненні операцій з металобрухтом, затвердженому наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 29.03.2016р. № 524.
Товариство позивача має дозвіл № 0191.19.12 від 06.02.2019р. на виконання робіт з вироблення розплавів чорних і кольорових металів, дозвіл № 0192.19.12 від 06.02.2019р. на експлуатацію технологічного устаткування ливарної галузі промисловості та дозвіл № 0474.19.12 від 17.05.2019р. на експлуатацію вантажопідіймальних кранів.
Результатом виробничої діяльності ТОВ "Промтехносплав-КР" у межах зареєстрованих видів діяльності, є алюміній вторинний АВ (далі за текстом - «АВ») (Код КВЕД 24.42), що використовується в металургії для розкислення, виробництва феросплавів та алюмінотермії.
Сировиною для «АВ» служать, як брухт алюмінію, так і різноманітні металеві предмети, що містять в собі алюміній.
«АВ» поділяється, зокрема, на різновиди:
- гранульований, відповідає вимогам ДСТУ 3753-98 (ГОСТ 295-98);
- в зливках, відповідає вимогам ДСТУ 2839-94 (ГОСТ 1583-93). Позивачем 03.11.2017р. затверджено Положення про виготовлення алюмінієвої чушки, технологія виробництва якої викладається нижче.
Сировина поміщається в піч, де за допомогою високої температури, яка досягається шляхом згоряння палива, розтоплюється і розливається у відповідні форми - виливниці.
Після охолодження природнім шляхом і застигання, вироби виймаються з виливниць та, для зручності зберігання і перевезення, за допомогою металевої стрічки упаковуються в пачки.
Оскільки сировина має безпосередній контакт з вогнем, частина її втрачається, відходячи у шлак - побічний продукт металургійного процесу. Тому, для запобігання надмірної втрати сировини використовуються так звані флюси. Флюси мають нижчий, ніж в алюмінію, температурний поріг плавлення, тому розтоплюючись раніше, вони обволікають сировину, значною мірою нейтралізуючи негативний вплив вогню. Флюсами, зокрема є натрію хлорид (сіль), магнію хлорид, калію хлорид.
Послуги, сировина та витратні матеріали для виробництва закуповуються на території України із різними кодами товарів і послуг, відмінними від коду готової продукції ТОВ "Промтехносплав-КР".
Для провадження господарської діяльності та виробництва «АВ» позивач використовує орендовану нерухомість, власне, таке, що перебуває у господарському віданні позивача, та орендоване обладнання, послуги з перевезення, а саме:
- виробничий цех з виготовлення виробів з алюмінію вторинного АВ загальною площею 1588,2 квадратних метрів, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , вул. АДРЕСА_2 шосе, 6, у нежитловому приміщенні, орендованому у ФОП ОСОБА_1 за договором оренди № 19У від 29.09.2017р.;
промислове обладнання, у тому числі:
- трьохтонні ваги - 3 шт.; кран мостовий однобалковий з електричною таллю - 2 шт.; пакувальна машина - 1 шт. - за укладеним з ФОП ОСОБА_1 договором господарського відання № 21У від 21.11.2018р.;
- барабан для розливання алюмінієвої гранули - 1 шт.; навантажувач Komatsu - 1 шт. - за укладеним з ФОП ОСОБА_1 договором оренди № 01У від 02.01.2019р. (додаток 24 до позовної заяви); о ємність для зберігання паливно-мастильних матеріалів - за укладеним з ФОП ОСОБА_1 договором оренди № 02У від 01.10.2017р.;
- послуги з боку ФОП ОСОБА_1 з перевезення готової продукції за договором № 04У від 10.11.2017р.
При виробництві «АВ» у позивача встановлені норми витрат матеріалів в залежності від класу сировини, визначені постійно діюча комісія з внутрішнього приймання ТМЦ та особа, відповідальна за отримання та збереження основних засобів, необоротних матеріальних активів.
Судом установлено, що між Позивачем та ТОВ «КЗМО» укладено договір № 04П від 03.06.2019р. про поставку алюмінію вторинного чушкового АВ 91 (далі за текстом - Договір) В якості невід`ємної частини Договору, сторони уклали Специфікацію № 1 від 03.06.2019р. про поставку алюмінію вторинного чушкового АВ 91, в кількості 1,5 т.
На виконання Специфікації № 1 від 06.06.2019р. до Договору, станом на 01 липня 2019 року ТОВ "Промтехносплав-КР" була вироблена готова вищевказана продукція в кількості 1,3 т, що підтверджується даними бухгалтерського обліку - карткою рахунку 26 «Готова продукція».
Відповідно до Договору, 16.07.2019р. позивачем на адресу ТОВ «КЗМО» було
здійснено поставку частини вищевказаної продукції, в кількості 1,3 т, що
підтверджується первинними документами:
- видаткова накладна № 35 від 16.07.2019о.;
- сертифікат якості № 104/1 від 16.07.2019р.;
- товарно-транспортна накладна № 16/07 від 16.07.2019р.;
- довіреність № 103 від 16.07.2019р.
Передача продукції, як це передбачено пунктом 2.1 Договору та Специфікацією № 1 до нього, відбувалась на території ТОВ "Промтехносплав-КР" в смт. Радушие Криворізького р-ну Дніпропетровської обл. Продукція передана представникові покупця, директору Бондаренку Дмитру Сергійовичу, за довіреністю № 103 від 16.07.2019р., що зафіксовано у вищевказаних видатковій та товарно-транспортній накладних.
Поставка продукції відображена в бухгалтерському обліку Позивача, що підтверджується карткою рахунку 36 «Готова продукція».
Також, придбання ТОВ "Промтехносплав-КР" ТМЦ, та їх внутрішнє переміщення, які використовувалися в ході виготовлення продукції, послуг з оренди та їх оплату підтверджується наступним:
- сировина (брухт алюмінію): договір поставки № 02К від 02.04.2019р., видаткова накладна № РН-0000021 від 14.06.2019р., посвідчення № 21 від 14.05.2019р. про вибухобезпечність, хімічну та радіаційну безпечність металобрухту чорних та кольорових металів, акт б/н від 14.06.2019р. походження чорних та кольорових металів та сертифікат якості б/н від 14.06.2019р. на вторинні чорні та кольорові метали, акт приймання б/н від 14.06.2019р., товарно-транспортна накладна № 0000021 від 14.06.2019р., платіжне доручення № 93 від 07.06.2019р.;
- дизельне паливо: договір поставки № 85 від 04.01.2019р., видаткова накладна № 783 від 18.06.2019р., товарно-транспортна накладна № 53 від 18.06.2019р., паспорт якості № 1562 від 15.11.2018р., сертифікат відповідності від 06.11.2018р., платіжне доручення № 94 від 07.06.2019р.;
- суміш солі лужних металів: договір № 14-10/85 від 12.12.2018р., рахунок-фактура № РН-19-0392 від 30.05.2019р., накладна на відпуск ТМЦ № РН-19-0392 від 30.05.2019р., товарно-транспортна накладна № РН-19-0392 від 30.05.2019р., платіжне доручення № 165 від 31.07.2019р.;
- хлорид натрію (сіль кухонна): договір поставки № 2311 від 23.11.2017р., видаткова накладна № РН-0001611 від 01.11.2018р., товарно-транспортна накладна № РН-0001611 від 01.11.2018р., посвідчення якості та безпеки № 5/34-2 від 25.10.2018р., протокол дослідження проб № 1826 від 13.03.2018р., протокол дослідження проб № 1828 від 13.03.2018р., платіжне доручення № 468 від 29.10.2018р.;
- магнію хлорид: договір поставки № 004602 від 10.10.2017р., рахунок № УК-0002429 від 02.11.2018р., видаткова накладна № УК-0002006 від 02.11.2018р., сертифікат якості від 16.08.2018р., сертифікат якості від 19.10.2018р. платіжне доручення № 480 від 02.11.2018р.;
- калій хлористий: договір купівлі-продажу № 01-01/2019 від 30.01.2019р., рахунок-фактура № МС-0000002 від 30.01.2019р., видаткова накладна № МС-0000002 від 01.02.2019р., платіжне доручення № 271 від 01.02.2019р.;
- довідка-розрахунок калькуляції собівартості продукції № 33 від 21.06.2019р.;
- накладна-вимога на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів № 35 від 21.06.2019р.;
- картки складського обліку матеріалів за червень 2019 року: №№ 06/1, 06/2, 06/3, 06/4, 06/6, 06/7, 06/8, 06/9, 06/10;
- оренда виробничого цеху: акти надання послуг № 193 від 30.06.2019р. та № 229 від 31.07.2019р., платіжні доручення № 121 від 27.06.2019р., № 186 від 05.08.2019р., № 218 від 15.08.2019р. та № 252 від 28.08.2019р.;
- господарське відання промисловим обладнанням: акти надання послуг № 194 від 30.06.2019р. та № 226 від 31.07.2019р., платіжні доручення № 111 від 26.06.2019р., та № 166 від 31.07.2019р.;
- оренда промислового обладнання: акти надання послуг № 196 від 30.06.2019р. та № 228 від 31.07.2019р., платіжні доручення № 122 від 27.06.2019р., № 137 від 16.07.2019р., та № 164 від 29.07.2019р.;
- оренда ємності для зберігання паливно-мастильних матеріалів: - акти надання послуг № 195 від 30.06.2019р. та № 227 від 31.07.2019р., платіжні доручення № 139 від 16.07.2019р., та № 185 від 05.08.2019р.
Наведені вище господарські операції за липень місяць 2019 року відображені в бухгалтерському обліку ТОВ "Промтехносплав-КР" за липень 2019 року, що підтверджується карткою рахунку 631 за липень 2019 року.
Вищезазначена продукція, поставлена на ТОВ «КЗМО» у липні 2019 року, оплачена Покупцем, що підтверджується платіжним дорученням № 66 від 15.07.2019р.
З матеріалів справи убачається, що ТОВ "Промтехносплав-КР" за результатами фінансово-господарської діяльності, а саме -відносин з Товариством з обмеженою відповідальністю «Криворізький завод металургійного обладнання» (далі за текстом - ТОВ «КЗМО») за договором поставки № 04П від 03.06.2019р., у липні місяці 2019 року було складено податкову накладну № 29 від 15.07.2019р. на суму 66 702,00 грн., у т.ч. ПДВ - 11 117,00 грн.
Вищевказану податкову накладну 31.07.2019р. було направлено до Державної фіскальної служби для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних (далі за текстом - ЄРПН), але за результатами обробки її реєстрацію було зупинено, з посиланням на пункт 201.16 статті 201 Податкового кодексу України (далі за текстом - ПК України), з таким мотивуванням: «Обсяг постачання товару/послуги 7601 перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає вимогам пп.2.1 п.2 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. ПН/РК відповідає вимогам пп. 1.6. п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку. Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів,
На підтвердження реальності здійснених операцій по податкових накладних, реєстрацію яких зупинено, 22.08.2019р. позивачем до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області були подані письмові пояснення № 1 від 22.08.2019р., до яких додані копії відповідних документів.
Комісією регіонального рівня (ГУ ДФС), яка приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, вищевказана податкова накладна була зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних, про що свідчить інформація, зазначена в електронному кабінеті платника податків.
Разом тим, Комісією центрального рівня (ДФС), яка приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, було прийнято рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних № 1265759/41398184 від 02.09.2019р., яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 29 від 15.07.2019р., підставою якого значилося формулювання: «Ненадання платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні».
Не погоджуючись із такими діями та спірним рішенням податкового органу, позивач звернувся до суду із даною позовною заявою.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить із наступного.
Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України (у редакції чинній на момент виникнення правовідносин) на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Пунктом 201.16 статті 201 Податкового кодексу України встановлено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.
На виконання цієї норми постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Порядок №1246, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до пункту 2 Порядку №1246, податкова накладна - це електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі - платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.
Згідно з пунктом 12 Порядку №1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 2001.3 і 2001.9 статті 2001 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 року); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації / зупинення реєстрації / відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
Пунктом 13 Порядку №1246 передбачено, що за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).
Відповідно до приписів пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 5 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №117 (далі - Порядок №117), податкова накладна / розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.
При цьому, відповідно до змісту пункту 10 Порядку №117 критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади. ДФС оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті погоджені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.
Пунктом 13 Порядку №117 передбачено, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування; 2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД / послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена; 3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.
Зі змісту квитанції вбачається, що контролюючим органом сформовано висновок про відповідність податкових накладних критеріям ризиковості платника податку, визначених пп. 1.6 п. 1 листа ДФС від 21.03.2018 №959/99-99-07-18 «Критерії ризиковості платника податку» (далі - Критерії №959).
З даного приводу суд зазначає, що контролюючим органом порушено не тільки принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, а і норми пункту 13 Порядку №117, оскільки ним не зазначено у квитанції конкретного та чіткого критерію ризиковості платника податку, достатнього для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, на підставі якого здійснено зупинення реєстрації Податкової накладної.
Такий висновок суду базується на тому, що фіскальним органом у квитанціях зазначено лише загальне посилання на відповідність податкової накладної критерію ризиковості платника податку, визначених пп. 1.6 п. 1 Критеріїв №959.
Натомість, як принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, так і пункт 13 Порядку №117 вимагають від контролюючого органу зазначення конкретного виду критерію.
У той же час, відповідачами не надано інших документів, з яких можливо встановити обставини через які контролюючий орган дійшов висновку про відповідність податкової накладної критеріям ризиковості платника податку і не довів правомірність зупинення реєстрації зазначеної накладної.
Слід також зазначити, що пп. 1.6 п. 1 Критеріїв №959 містить у собі визначення різних обставин встановлення ризиковості платника податків: платник податків відповідає критеріям ризиковості, якщо: комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме:
- платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на непідконтрольній території України (зона АТО, АР Крим);
- дата реєстрації платником податку на додану вартість не перевищує трьох місяців з дати такої реєстрації;
- платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах державної казначейської служби України (крім бюджетних установ);
- платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років;
- платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України;
- платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України;
- наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.
ДФС постійно обраховують та проводять моніторинг показників, визначених у пунктах 1.1 - 1.6 цих Критеріїв. Якщо виявлено, що платник податків має ознаки ризиковості згідно з пунктом 1.6 цих Критеріїв, то такий платник податків виноситься на розгляд Комісії в той самий день і вноситься до переліку ризикових платників у день проведення засідання Комісії, на якому прийнято відповідне рішення.
Таким чином, контролюючий орган був зобов`язаний у квитанціях чітко вказати не тільки на конкретний вид критерію, який встановлений пп. 1.6 п. 1 Критеріїв №959, а і на відповідне рішення, відповідно до якого позивача внесено до переліку ризикових платників.
Крім того, відповідачем також не надано суду ані самого протоколу засідання Комісії, ані переліку платників податків, щодо яких виявлено ознаки ризиковості, ані матеріалів, на підставі яких платника податків віднесено до такого переліку.
При цьому, пунктами 6 та 7 Порядку №117 визначено, що у разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну / розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється. У разі коли за результатами моніторингу податкова накладна / розрахунок коригування відповідають критеріям ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної / розрахунку коригування, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.
З аналізу змісту вказаних норм видно, що підставами для зупинення реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування є наступна відповідність:
1) платника податку - критеріям ризиковості платника податку;
2) податкової накладної/розрахунку коригування - критеріям ризиковості здійснення операції.
Отже, положення зазначених пунктів Порядку №117 є чіткими і не припускають неоднозначне (множинне) трактування обов`язків контролюючих органів.
Разом з тим, реєстрація поданих позивачем податкових накладних зупинена, як зазначено в квитанціях, через те, що «ПН/РК відповідає вимогам пп. 1.6 п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податку».
Тобто, контролюючим органом застосовано критерії ризиковості платника податку до податкових накладних, а не до платника податку - позивача, що свідчить про те, що контролюючим органом реєстрацію податкових накладних зупинено з підстав, які не передбачені законодавством - Порядком №117.
В той же час, згідно з пунктами 14, 15 Порядку №117 перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством. Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній / розрахунку коригування. Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних / розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні / розрахунки коригування складені на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних / розрахунках коригування відображені однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з УКТЗЕД або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг).
Пунктами 18-21 Порядку №117 передбачено, що письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів. Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС). Зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі. Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.
Як встановлено судом, що не спростовано відповідачами, у спосіб, визначений Порядком №117, позивачем направлено до контролюючого органу пояснення та копії документів до зазначених господарських операцій та податкових накладних.
Поряд з цим, форма рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН визначена Порядком №117 (додаток 2 до Порядку).
Форма такого рішення передбачає, що у разі відмови в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН через ненадання платником податку копій документів, документи, які не надано, повинні бути підкресленими, тобто конкретно вказані.
Проте, в порушення наведених вимог законодавства, рішення відповідача № 1265759/41398184 від 02.09.2019р. містить лише загальне твердження про їх ненадання, без конкретизації (підкреслення) конкретного переліку документів, які, на думку Комісії, не надані.
Отже, такі рішення суб`єкта владних повноважень не містять чіткої підстави для прийняття, що свідчить про їх необґрунтованість.
Суд також вважає за необхідне зазначити, що факт зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування у ЄРПН не спростовує ані факту здійснення платником податків господарської операції, ані факту наявності дати виникнення саме першої події (придбання товарів/послуг або отримання коштів), що підтверджується тільки первинними документами, на підставі яких складається податкова накладна/розрахунок коригування.
Зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарських операцій між позивачем та його контрагентом, та на те, що такі документи були надані контролюючому органу, останній не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкових накладних.
Приймаючи до уваги викладене у сукупності, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такий реєстрації № 1265759/41398184 від 02.09.2019р. ДФС України є необґрунтованим, безпідставним та таким, що підлягає скасуванню.
В той же час, варто також відмітити, що вказані рішення контролюючого органу є, відповідно до пункту 19 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, індивідуальними актами.
При цьому, такий акт, виданий суб`єктом владних повноважень документ, прийнятий з метою реалізації положень нормативно-правового акта (актів) щодо конкретної життєвої ситуації, не містить загальнообов`язкових правил поведінки та стосується прав і обов`язків чітко визначеного суб`єкта (суб`єктів), якому він адресований.
Загальною рисою, яка відрізняє індивідуальні акти є їх виражений правозастосовний характер.
Головною рисою таких актів є їхня конкретність (гранична чіткість), а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб`єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв`язання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата, конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених цими актами; чітка відповідність такого акта нормам чинного законодавства.
Натомість, оскаржувані рішення контролюючого органу не відповідають критеріям чіткості та зрозумілості індивідуального акта, та породжує їх неоднозначне трактування, що в свою чергу впливає на можливість реалізації права або виконання обов`язку платником податків виконати юридичне волевиявлення суб`єкта владних повноважень.
З огляду на наведене в сукупності, суд дійшов висновку про необґрунтованість оскаржуваних рішень, оскільки можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.
Наведені вище обставини в своїй сукупності дають суду підстави для висновку щодо обґрунтованості позовних вимог та наявності підстав для їх задоволення.
Відповідно підпункту 201.16.4 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України зазначено, що податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію якої в ЄРПН було зупинено, реєструється у день настання однієї із таких подій: а) прийнято рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН; б) набрало законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН.
У першому випадку податкова накладна, реєстрацію якої в ЄРПН було зупинено, реєструється у день прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, яке ухвалюється саме Комісією ДФС.
У другому випадку податкова накладна, реєстрацію якої в ЄРПН було зупинено, реєструється у день набрання законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної.
Таким чином, нормами Податкового кодексу України чітко визначено настання такої події, як набрання законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної.
Отже, щодо покладення на ДФС України обов`язку здійснити реєстрацію податкових накладних, у реєстрації яких було відмовлено спірними рішеннями, слід зазначити, що це є гарантією того, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.
З огляду на наведені вище висновки суду щодо наявності підстав для скасування рішення відповідача, вимога позивача про зобов`язання ДФС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних складену ТОВ "Промтехносплав-КР" (ідентифікаційний код юридичної особи 41398184) податкову накладну № 29 від 15.07.2019р., датою її фактичного подання, а саме: 31.07.2019 року, наведеної у позові підлягає задоволенню.
Згідно частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За сукупності викладених обставин позов товариства з обмеженою відповідальністю товариства з обмеженою відповідальністю "Промтехносплав-КР" підлягає задоволенню.
Доказів, які б спростували доводи позивача, відповідач суду не надав. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 3842 грн., що документально підтверджується платіжним дорученням № 291 від 12.09.2019 року.
Отже, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви до суду в сумі 3842 грн. грн. підлягає стягненню з Державної податкової служби України за рахунок бюджетних асигнувань.
Керуючись ст. ст. 2, 77, 78, 242-243, 245-246, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Промтехносплав-КР" до Державної податкової служби України про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії- задовольнити.
Визнати протиправними та скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України (яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації) про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних № 1265759/41398184 від 02.09.2019р., яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 29 від 15.07.2019р.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С. В. Прудник