Справа № 200/1614/20-а
Суддя: Загацька Т.В.
Дата ухвалення: 2020-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про продовження строку для усунення недоліків позовної заяви

28 лютого 2020 р. Справа №200/1614/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Загацька Т.В., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) звернулась до суду з адміністративним позовом до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (85113, Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Ціолковського, 25), в якому просить:

1) визнати дії відповідача щодо припинення виплати пенсії з 01.10.2015 незаконними;

2) зобов`язати відповідача поновити виплату пенсії з 01.10.2015 с виплатою недоотриманих з 01.10.2018.

У зв`язку з тим, що позовна заява була подана без дотримання вимог ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), ухвалою від 17.02.2020 суд залишив позовну заяву без руху для усунення недоліків позовної заяви, шляхом надання суду адміністративного позову у відповідності до кількості сторін із конкретизацією позовних вимог (з якої дати позивач просить поновити виплату пенсії та який вид виплат був недоотриманий позивачем); із зазначенням щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів та номерів засобів зв`язку позивача; доказів сплати судового збору у розмірі 840,80 гривень за подачу позову до Донецького окружного адміністративного суду за належними реквізитами.

24.02.2020 позивач надав через канцелярію суду клопотання на виконання ухвали суду від 17.02.2020, в якій зазначив відомий номер засобу зв`язку відповідача; зазначив, що оригінали усіх доказів знаходяться в нього та в його пенсійній справі, яка знаходиться у відповідача.

Крім того, позовні вимоги викладає у наступній редакції:

1.Відстрочити сплату судового збору до винесення рішення по справі;

2. Поновити строк звернення з адміністративним позовом, так як ніяких рішень про припинення виплати пенсії не отримував, усну відповідь відповідача отримав лише в січні 2020 року;

3. Визнати дії Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо припинення виплати пенсії з 01 жовтня 2015 року незаконними;

4. Зобов`язати Костянтинівсько-Дружківське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Донецькій області поновити виплату пенсії з жовтня 2015 року з виплатою недоотриманих з 01 жовтня 2015 року;

Також надав довідку з управління соціального захисту населення про те, що позивач жодних соціальних виплат не отримує.

Ознайомившись із наданим позивачем клопотанням, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно з ч.1 ст.8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Відповідно до ст.ст.1 та 2 Закону України "Про судовий збір" судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом; судовий збір включається до складу судових витрат; платники судового збору - це громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення.

Таким чином, судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи.

Суд також виходить з того, саме на заявника покладається обов`язок щодо доведення фактів відповідно до його прохання про відстрочення від сплати судового збору; обов`язок сплатити судові збори, встановлений відповідно до закону, має законну мету, а тому, за загальним правилом, не визнається судом непропорційним чи накладеним свавільно; застосовані згідно із законом процесуальні обмеження у формі обов`язку сплатити судовий збір, за загальним правилом, не зменшують для заявника можливості доступу до суду та не ускладнюють йому цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права.

Відповідно до п.11 Рекомендацій щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R (81)7, що прийняті Комітетом Міністрів Ради Європи, прийняття до судочинства не повинно обумовлюватися сплатою стороною державі будь-якої грошової суми, розміри якої нерозумні стосовно до даної справи; у тій мірі, в якій судові витрати є явною перешкодою для доступу до правосуддя, їх слід, по можливості, скоротити або анулювати.

Суд також враховує положення ч.1 ст.139 КАС України, згідно з якими при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд), за якою вимога сплатити судовий збір не порушує право заявників на доступ до правосуддя, оскільки судовий збір є певним законним обмежувальним заходом, який є формою регулювання доступу до суду, а також попередження подання необґрунтованих та безпідставних позовів та перенавантаження судів. Таке обмеження не може розглядатись як таке, що саме по собі суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована згідно із Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР та набрала чинності для України 11 вересня 1997 року, який гарантує кожному право на розгляд його справи судом.

Згідно з позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 686/114/16-ц, положення Закону України "Про судовий збір" не містять вичерпного й чітко визначеного (чіткого) переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи; у кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі поданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням. Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (п. 44 рішення ЄСПЛ у справі "Kniat v. Poland", заява № 71731/01; п. 63- 64 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі "Jedamski and Jedamska v. Poland", заява № 73547/01).

При розгляді справ ЄСПЛ встановлює, чи був, з однієї сторони, дотриманий баланс між інтересом держави у стягненні судового збору за розгляд справи, та з іншої - правом заявника на доступ до правосуддя, зокрема, правом представити свою позицію по суті та захистити інтереси в суді; для того, щоб гарантувати такий справедливий баланс, та, власне, зберегти безперебійне функціонування судової системи, суди мають можливість звільнити від судового збору тих заявників, які можуть довести свою погану фінансову ситуацію (справа "Шишков проти Росії" (Shishkov v. Russia), заява № 26746/05). Крім того, на переконання ЄСПЛ, при оцінюванні розміру судового збору слід обов`язково враховувати питання фінансової спроможності заявника його сплатити, а також обставини конкретної справи та стадію провадження (справа "Креуз проти Польщі" (Kreuz v. Poland), заява № 28249/95); підставою для рішення суду про звільнення від сплати судового збору може бути майновий (фінансовий) стан особи (справа "ФК Мретебі проти Грузії" (FC Mretebi v. Georgia), заява № 38736/04).

Так, до клопотання про відстрочення від сплати судового збору позивачем не додано належних доказів, відповідно до яких суд може розглянути таке клопотання з урахуванням важкого майнового стану. Такими доказами можуть слугувати, зокрема, довідка органу доходів і зборів про відсутність інших доходів за попередній календарний рік.

Аналогічна позиція була висловлена Великою Палатою Верховного Суду в ухвалі від 13.02.2018 у справі №800/533/17, Верховним Судом в ухвалі від 04.02.2019 у справі №0540/2802/18-а.

Отже, звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є правом, а не обов`язком суду, при цьому суд, вирішуючи це питання, враховує майновий стан сторони, який є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану.

Вказану позицію висловлено Великою Палатою Верховного Суду в ухвалі від 29.05.2019 у справі №9901/32/19.

З урахуванням вищенаведеного суд прийшов до висновку про неможливість задоволення клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору.

Крім того, суд дослідивши клопотання позивача на виконання ухвали суду від 17.02.2020, встановив, що позивачем у зазначеному клопотанні не зазначено засобів зв`язку позивача.

Також, як вбачається зі змісту клопотання однією із позовних вимог, викладених у новій редакції, є зобов`язання відповідача поновити виплату пенсії з 01.10.2015 «с виплатою недоотриманих з 01.10.2015». Проте, з формулювання «с виплатою недоотриманих з 01.10.2015» неможливо встановити про що просить позивач: який вид виплат був недоотриманий позивачем, чи є це вимогою про зобовязання відповідача провести позивачу виплати.

Отже, суд звертає увагу на те, що позивачем на виконання ухвали суду від 17.02.2020 про залишення позовної заяви без руху не надано:

адміністративного позову у відповідності до кількості сторін із конкретизацією позовних вимог (який вид виплат був недоотриманий позивачем, із зазначенням засобів звязку позивача);

доказів сплати судового збору у розмірі 840,80 гривень за подачу позову до Донецького окружного адміністративного суду за належними реквізитами або належних доказів, відповідно до яких суд може розглянути клопотання про відстрочення сплати судового збору з урахуванням важкого майнового стану позивача.

Суд зазначає, що справа за позовом ОСОБА_1 до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії відповідно до вимог ст.263 КАС України підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Отже, встановлені судом недоліки позовної заяви не можуть бути усунуті під час судового розгляду.

З урахуванням вищевикладеного суд вбачає за можливе продовжити позивачу процесуальний строк для усунення недоліків позовної заяви.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 121, 169, 248 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Продовжити строк на усунення недоліків позовної заяви у справі з позовом ОСОБА_1 до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії на строк 10 днів з дня отримання копії ухвали про продовження строку для усунення недоліків позовної заяви.

Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 171 цього Кодексу.

У разі невиконання вимог цієї ухвали позовна заява буде вважатися неподаною і буде повернута позивачу.

Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху надсилається особі, яка подала позовну заяву, не пізніше наступного дня після її постановлення.

Ухвала набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.256 КАС України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Т.В.Загацька