Справа № 640/19600/19
Суддя: Єгорова Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

24 лютого 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі судді-доповідача Єгорової Н.М., суддів Сорочка Є.О., Федотова І.В., перевіривши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 грудня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксани Анатоліївни про визнання незаконною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 грудня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Перевіривши апеляційну скаргу, Шостий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 21 січня 2020 року залишив її без руху, оскільки остання не відповідала вимогам ст. ст. 287, 296 КАС України, а саме - було пропущено десятиденний строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, до апеляційної скарги не додано документ про сплату судового збору

Як зазначається скаржником у поданому до суду заяві про усунення недоліків апеляційної скарги, копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху представник позивача отримав 03 лютого 2020 року.

На виконання вимог даної ухвали позивачем до суду подано квитанцію № ПН28257С1 від 12 лютого 2020 року про сплату судового збору на суму 1152,60 грн., чим усунуто визначені в ухвалі від 21 січня 2020 року недоліки в частині сплати судового збору.

Крім того, апелянтом направлено до суду заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, яку обґрунтовано тим, що представник позивача - адвокат Приходько А.С. у період з 20 грудня 2019 року по 08 січня 2020 року перебував закордоном.

Надаючи оцінку викладеним у клопотанні доводам, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 6 ст. 287 КАС України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення..

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 295 КАС України учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Положення даної норми підлягають застосуванню також і до випадків оскарження судових рішень в порядку ст. 287 КАС України, однак з врахуванням передбачених нею особливостей.

Так, оскільки статтею 287 КАС України передбачено спеціальний, усічений строк апеляційного оскарження, який становить 10 днів (а не 30 днів, як передбачено частиною 1 статті 295 КАС України), а тому строк, протягом якого особа, відповідно до частини 2 статті 295 КАС України, вправі вимагати поновлення строку апеляційного оскарження у зв`язку з несвоєчасним отриманням рішення суду, також не повинен перевищувати 10 днів.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 27 лютого 2019 року у справі № 500/6596/17, від 17 квітня 2019 року у справі № 522/17819/17.

Як було встановлено в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху, наявною на зворотній стороні останньої сторінки рішення суду першої інстанції розпискою представника позивача (а.с. 108) підтверджується отримання апелянтом повного тексту оскаржуваного рішення 12 грудня 2019 року, отже останнім днем подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції було 23 грудня 2019 року. Проте апеляційну скаргу подано до відділення поштового зв`язку 09 січня 2020 року, тобто поза межами встановленого приписами КАС України процесуального строку.

Також судом враховується, що у постанові від 04 жовтня 2018 року у справі № 175/4816/17 (2-а/175/123/17) Верховний Суд підкреслив, що норми ст. 287 КАС України є спеціальними по відношенню до норм ст. 295 КАС України в цій категорії адміністративних справ. Крім того, наведені висновки узгоджуються з викладеною в ухвалі Верховного Суду від 17 грудня 2018 року у справі №804/3750/18 позицією.

Щодо доводів апелянта про перебування представника позивача - адвоката Сандіка О.Б. закордоном у період з 20 грудня 2019 року по 08 січня 2020 року як підставу для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, як було встановлено раніше, копію рішення оскаржуваного рішення було отримано представником позивача 12 грудня 2019 року.

У силу приписів ч. 10 ст. 126 КАС України вручення повістки представнику учасника справи вважається також врученням повістки і цій особі.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що представник позивача мав об`єктивну можливість підготувати та подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції до моменту виїзду з України 20 грудня 2019 року, оскільки після отримання копії рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 грудня 2019 року минуло 8 днів із встановленого приписами чинного процесуального законодавства десятиденного строку на апеляційне оскарження судових рішень у даній категорії справ.

Крім того, позивач, на переконання суду, не був позбавлений права подати апеляційну скаргу особисто або скористатися правовою допомогою іншого адвоката з метою забезпечення своєчасного звернення до суду апеляційної інстанції.

У контексті наведеного суд звертає увагу на те, що Конституційний Суд України у своєму рішенні від 13 грудня 2011 року у справі № 17-рп/2011 також визначив, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі.

Колегія суддів звертає увагу, що обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у пункті 35 рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» визначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання («Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» № 11681/85).

Європейський суд з прав людини у пунктах 46, 47 рішення від 29 січня 2016 року у справі «Устименко проти України» зазначив, що одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатись перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами. Якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності.

З урахуванням наведеного суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для можливості визнання поважними причин пропуску ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 грудня 2019 року. Інших доводів поважності причин пропуску строку апелянтом не зазначено.

У контексті наведеного суд вважає за необхідне зауважити, що законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Таким чином, зважаючи на викладене та з огляду на відхилення доводів апелянта щодо поважності причин пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, суд приходить до висновку про необхідність відмови у відкритті апеляційного провадження.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Приписи ч. 3 ст. 299 КАС України визначають, що питання про відмову у відкритті апеляційного провадження суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів після надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Підсумовуючи наведене та керуючись приписами Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне у відкритті апеляційного провадження відмовити та повернути апеляційну скаргу апелянту.

Керуючись ст.ст. 248, 299, 321, 325 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строків на апеляційне оскарження судового рішення - відмовити.

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 грудня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксани Анатоліївни про визнання незаконною та скасування постанови - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст. ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач Н.М. Єгорова

Судді Є.О. Сорочко

І.В. Федотов