Справа № 802/329/16-а
Суддя: Воробйова Інна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2020-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

18 лютого 2020 р. Справа № 802/329/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Воробйової Інни Анатоліївни,

секретаря судового засідання: Арутюнян З.С.

позивача: ОСОБА_1

преставника відповідача: Кухрівського О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: Бершадської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіксальної служби у Вінницькій області

про: визнання протиправним та скасування висновку

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі- ОСОБА_2 , позивач) із позовом до Бершадської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області, яким просив визнати протиправним та скасувати висновок №450 від 03.12.2015 р. про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади"" в частині результату встановлення невідповідності вартості майна (майнових прав), вказаного у декларації про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру за 2014 рік набутого (набутих) ОСОБА_1 за час перебування на посадах визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що висновок, складений відповідачем, є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки надані копії боргових розписок підтверджують факт отримання ним та його дружиною коштів, які в подальшому використанні на придбання квартири, а отже джерело походження доходів є законним. Проте при проведені перевірки та формуванні висновку податковим органом не взято до уваги та не надано оцінку наданим документам.

Ухвалами від 22.03.2016 р. відкрито провадження та закінчено підготовче провадження і справу призначено до розгляду на 01.04.2016 р.

30.03.2016 р. представником відповідача подано заперечення, в яких вказано, що відомості щодо нерухомого майна зазначені в декларації про доходи, майно, витрати і зобов`язання фінансового характеру поданій за 2014 рік не відповідають наявній податковій інформації про доходи отримані ОСОБА_1 із законних джерел. Зокрема, отримані позивачем та його дружиною доходи у загальній сумі значно менші ніж вартість придбаної квартири. А отже, висновок є правомірним, відповідно, позов є не обґрунтованим та не підлягає задоволенню.

01.04.2016 р. провадження у справі зупинено до 18.04.2016 р.

18.04.2016 р. рішеннями суду провадження у справі поновлено та зупинено до 04.05.2016 р.

Ухвалою суду від 04.05.2016 р. поновлено провадження і призначено розгляд на 05.05.2016 р.

05.05.2016 р. зупинено до прийняття Конституційним Судом України рішення у справі за поданням 47 народних депутатів про конституційність Закону України " Про очищення влади".

16.01.2020 р. провадження у справі поновлено та призначено розгляд на 29.01.2020 р.

29.01.2020 р. ухвалою суду замінено Бершадську об`єднану державну податкову інспекцію Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області її правонаступником Головним управлінням ДПС у Вінницькій області та призначено судове засідання на 18.02.2020 р.

В судовому засідання позивач позов підтримав та просив задовольнити з підстав вказаних у ньому.

Представник відповідача проти позову заперечив та вказав, що підстави для задоволення позову відсутні.

Заслухавши пояснення та доводи представників сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд встановив наступне.

На виконання вимог Закону України Про очищення влади, Порядку проведення перевірки достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених частинами третьою і четвертою статті 1 Закону України Про очищення влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року № 563 та Порядку проведення перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 5 Закону України Про очищення влади, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 3 листопада 2014 року № 1100, Бершадською ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області проведено перевірку відносно ОСОБА_1 .

Під час проведення перевірки декларації про майновий стан та доходи ОСОБА_1 встановлено, що зазначені у декларації відомості щодо нерухомого майна, а саме, квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка набута під час перебування на посадах в органах державної влади, не відповідають наявній податковій інформації про доходи отримані із законних джерел, а відповідно до довідок з Державного реєстру речових прав, відсутня вартість такого майна, що унеможливлює встановити відповідність вартості нерухомого майна, вказаного у декларації, наявній податковій інформації про доходи, отримані із законних джерел.

Відтак, листом від 13.11.2015 р. № 2743/17-0202 запропоновано надати письмове пояснення щодо доходів отриманих під час перебування на посадах в органах державної влади для придбання нерухомого майна, вказаного у декларації, та надати документи, що підтверджують доходи отримані із законних джерел .

27 листопада 2015 року позивачем до Бершадської ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області надані письмові пояснення, в яких вказано, що ним придбано у квітні 2014 року квартиру сумісно із дружиною ОСОБА_3 . У зв`язку із нестабільною економічною ситуацією та високими відсотками в банківських установах, позивачем отримано безвідсоткову позику від батьків. В підтвердження походження нерухомого майна позивачем надано копії таких документів: договору купівлі-продажу квартири від 14.04.2014 року; свідоцтво про шлюб; довідки про доходи ОСОБА_3 ; свідоцтво про народження ОСОБА_3 ; довідку про доходи ОСОБА_4 ; свідоцтво про народження ОСОБА_1 ; довідку про доходи ОСОБА_5 ; розписку ОСОБА_1 ; розписку ОСОБА_3 .

Відповідно до розписки ОСОБА_1 , яка датована 05.04.2014 р. та написана власноручно позивачем, надана останнім громадянину ОСОБА_5 , про те, що перший отримав від останнього у борг гроші у розмірі 70 000 грн. Позика є безвідсотковою. Ідентичний зміст розписки ОСОБА_3 від 02.04.2014 р., яка надана ОСОБА_4 про отримання від нього 70000 грн.

03.12.2015 року податковим органом складено Висновок про результати додаткової перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 5 Закону України Про очищення влади № 450, в якому зафіксовано, серед іншого, наступне.

ОСОБА_1 у Декларації за 2014 рік вказано достовірні відомості щодо наявності майна, набутого за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону України Про очищення влади, які відповідають наявній податковій інформації про майно (майнові права) ОСОБА_1 .

Перевіркою також встановлено, що вартість майна (майнових прав), вказаного (вказаних) ОСОБА_1 у Декларації про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру за 2014 рік, набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону України Про очищення влади, не відповідає наявній податковій інформації про доходи отримані ОСОБА_1 із законних джерел.

В обґрунтування висновку вказано, що згідно даних декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2014 рік, відображених ОСОБА_1 в рядку 25 розділу 3 (Відомості про нерухоме майно) декларації зазначено наявність у власності квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 73,4 кв.м., яка відповідно до пояснень ОСОБА_1 придбана сумісно із дружиною ОСОБА_3 . Також було отримано безвідсоткову позику на загальну суму 140 000 грн. від батьків ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Згідно інформації ЦБД ДРФО ДФС України загальна сума виплаченого доходу ОСОБА_1 за період з 20.02.2009 р. по 31.03.2014 р. (по дату придбання квартири) становить 133 908, 40 грн., ОСОБА_3 за період з 01.09.20008 р. по 31.03.2014 р. (по дату придбання квартири) становить 156 262, 60 грн., а вартість вищезазначеної квартири становить 374 340 грн. згідно даних декларації про майно , доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2014 рік ОСОБА_1 .

Відтак, податковий орган у спірному висновку у «результаті перевірки» вказав: З урахуванням письмових пояснень ОСОБА_1 та підтвердних документів встановлено не достовірність відомостей, визначених пунктом 2 частини п`ятої статті 5 Закону, вказаних ОСОБА_1 у Декларації про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру за 2014 рік..

Не погоджуючись із даним висновком податкового органу, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Визначення очищення влади (люстрація) міститься у частині першій статті 1 Закону України Про очищення влади та означає встановлену цим Законом або рішенням суду заборону окремим фізичним особам обіймати певні посади (перебувати на службі) (далі - посади) (крім виборних посад) в органах державної влади та органах місцевого самоврядування. Протягом десяти років з дня набрання чинності цим Законом посади, щодо яких здійснюється очищення влади (люстрація), не можуть обіймати особи, зазначені у частинах першій, другій, четвертій та восьмій статті 3 цього Закону, а також особи, які не подали у строк, визначений цим Законом, заяви, передбачені частиною першою статті 4 цього Закону.

Згідно зі статтею 2 Закону України Про очищення влади заходи з очищення влади (люстрації) здійснюються щодо:

1) Прем`єр-міністра України, Першого віце-прем`єр-міністра України, віце-прем`єр-міністра України, а також міністра, керівників центральних органів виконавчої влади, які не входять до складу Кабінету Міністрів України, Голови Національного банку України, Голови Антимонопольного комітету України, Голови Фонду державного майна України, Голови Державного комітету телебачення і радіомовлення України, їх перших заступників, заступників;

2) Генерального прокурора України, Голови Служби безпеки України, Голови Служби зовнішньої розвідки України, начальника Управління державної охорони України, керівника центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову та/або митну політику, керівника податкової міліції, керівника центрального органу виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, їх перших заступників, заступників;

3) військових посадових осіб Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів військових формувань, крім військовослужбовців строкової військової служби та військовослужбовців служби за призовом під час мобілізації;

4) членів Вищої ради юстиції, членів Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, професійних суддів, Голови Державної судової адміністрації України, його першого заступника, заступника;

5) Глави Адміністрації Президента України, Керівника Державного управління справами, Керівника Секретаріату Кабінету Міністрів України, Урядового уповноваженого з питань антикорупційної політики, їх перших заступників, заступників;

6) начальницького складу органів внутрішніх справ, центрального органу виконавчої влади, який реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову та/або митну політику, податкової міліції, центрального органу виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту;

7) посадових та службових осіб органів прокуратури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Національного банку України;

8) членів Центральної виборчої комісії, Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення, голів та членів національних комісій, що здійснюють державне регулювання природних монополій, державне регулювання у сферах зв`язку та інформатизації, ринків цінних паперів і фінансових послуг;

9) керівників державних, у тому числі казенних, підприємств оборонно-промислового комплексу, а також державних підприємств, що належать до сфери управління суб`єкта надання адміністративних послуг;

10) інших посадових та службових осіб (крім виборних посад) органів державної влади, органів місцевого самоврядування;

11) осіб, які претендують на зайняття посад, зазначених у пунктах 1 - 10 цієї частини.

Згідно з частиною п`ятою статті 5 Закону України Про очищення влади перевірці підлягають:

1) достовірність вказаних у заяві відомостей щодо незастосування заборон, передбачених частинами третьою та четвертою статті 1 цього Закону;

2) достовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та відповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру, поданій особою за минулий рік за формою, що встановлена Законом України Про засади запобігання і протидії корупції, набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 цього Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

Процедуру проведення органами Державної фіскальної служби України перевірки достовірності відомостей, визначених пунктом 2 частини п`ятої статті 5 Закону про очищення влади, зазначених особами, перелік яких наведено у пунктах 1-11 частини першої статті 2 Закону України Про очищення влади, у деклараціях, за формою, встановленою Законом України Про засади запобігання і протидії корупції, визначено Порядком № 1100, затвердженим наказом Міністерства фінансів України 3 листопада 2014 року.

В силу підпункту 3 пункту 3 цього Порядку проведення перевірки фактично полягає в:

? аналізі наявної в контролюючого органу податкової інформації щодо доходів, отриманих особою, стосовно якої проводиться перевірка, з метою з`ясування джерел їх отримання, в тому числі щодо повноти їх відображення в декларації;

? порівнянні відомостей про вказане в декларації майно (майнові права), набуте (набуті) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону, з наявною в контролюючого органу податковою інформацією про майно (майнові права) такої особи з метою з`ясування достовірності відомостей щодо його (їх) наявності;

? порівняльному аналізі наявної інформації з метою з`ясування відповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, набутого (набутих) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

За правилами частини десятої статті 5 Закону України Про очищення влади, у разі встановлення за результатами перевірки недостовірності відомостей, визначених пунктом 2 частини п`ятої цієї статті, орган, який проводив перевірку, протягом трьох робочих днів з дня виявлення всіх недостовірностей та/або невідповідностей, але не пізніше ніж на тридцятий день з дня отримання запиту та копії декларації особи, повідомляє про них особу, стосовно якої проводиться перевірка. Особа, стосовно якої проводиться перевірка, не пізніше ніж на п`ятнадцятий робочий день з дня отримання нею відповідного повідомлення надає письмове пояснення за такими фактами та підтверджуючі документи, які є обов`язковими для розгляду та врахування відповідним органом при підготовці висновку про перевірку.

Аналіз наведеної норми дає підстави для висновку, що органи ДФС здійснюють перевірку осіб, зазначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону України Про очищення влади за двома критеріями:

1) достовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру;

2) відповідність вартості майна (майнових прав), набутого за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

При цьому, під час проведення перевірки, передбаченої Законом України Про очищення влади, контролюючим органом має бути встановлена не лише невідповідність відомостей, зазначених у декларації про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру, а й також врахований час набуття майна та незаконність джерел таких доходів.

Орган, що проводить перевірку відповідності вартості майна (майнових прав) доходам, отриманим із законних джерел, повинен узяти до уваги всю наявну інформацію в особи, стосовно якої проводиться перевірка, оцінити її на предмет правомірності отримання таких доходів і підставності використання з метою набуття майна (майнових прав) та здійснити проведення порівняльного аналізу на предмет відповідності вартості майна (майнових прав) особи, стосовно якої проводиться перевірка, її доходам.

Висновок про недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав) або невідповідність вартості майна (майнових прав) отриманим доходам, з урахуванням пояснень особи стосовно якої здійснюється перевірка, повинен бути обґрунтованим та зробленим на підставі документів, які достовірно підтверджують такі недостовірність або невідповідність.

Як уже зазначено вище, підставою для прийняття спірного висновку стало невідповідність, на думку податкового органу, задекларованого позивачем майна (квартири) доходам, отриманим із законних джерел.

Разом з тим, суд акцентує увагу, що вказаний висновок не містить жодного обґрунтування, з якої причини контролюючим органом не враховані пояснення та додаткові документи позивача, щодо отримання безвідсоткової позики для придбання квартири.

При цьому, суд вважає за необхідне вказати наступне.

Відповідно до статті 1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно частини другої статті 1047 вказаного кодексу на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Статтею 202 Цивільного кодексу України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до частин першої та другої статті 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 та його дружина ОСОБА_3 в квітні 2014 р. від своїх батьків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 отримали в позику кошти в загальній сумі 140 000 грн. (по 70 000 грн.) При цьому, загальний дохід сім`ї декларанта з 2008 р. по 2014 р. склав 290 171 грн., що підтверджується наданим довідками та відображено у висновку. Отже, загальна сума отриманого ОСОБА_1 під час перебування на посадах в органах державної влади доходу склала 430 171 грн.

При цьому, вартість придбаної квартири в м. Одесі становить АДРЕСА_2 340 грн., відтак вартість майна відповідає наявним у декларанта доходам отриманим із законних джерел.

Окремо суд вказує й на те, що Розділ VІ Декларації про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру за 2014 рік передбачає його заповнення лише у випадку понесення відповідних витрат за фінансовими зобов`язаннями.

Таким фінансовим зобов`язанням є позика, проте ОСОБА_1 у 2014 році не поніс витрати з повернення боргу, а отже були відсутні підстави для заповнення таких відомостей у Декларації в розділі VІ Декларації про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру за 2014 рік.

Відповідна правова позиція викладена в постанові ВС від 08.11.2018 р. у справі №807/189/16.

Враховуючи вище наведене, на думку суду, доводи податкового органу в частині результату перевірки про встановлення не достовірності відомостей, визначених пунктом 2 частини 5 Закону України «Про очищення влади», вказаних позивачем у Декларації за 2014 рік, - не знайшли свого підтвердження. Відтак, спірний висновок в оскаржуваній частині прийнятий за відсутності на те правових підстав, а отже, є протиправним та підлягає скасуванню.

Окремо суд зазначає, що погоджується з позицією податкового органу висловленою в описовій частині оскаржуваного висновку про встановлення невідповідності вартості майна (вказаного у декларації, набутого за час перебування на відповідних посадах) наявній саме податковій інформації про доходи, отримані із законних джерел, оскільки дійсно, до податкової інформації не належить інформація про отримані суб`єктами декларування позики/кредити та вартість придбаного майна. Така інформація у податкового органу відсутня, а тому законодавець і надав право податковому органу повідомити особу, стосовно якої проводиться перевірка про встановлені невідповідності та отримати письмові пояснення за такими фактами з підтверджуючими документами. Останні (пояснення до документи), в свою чергу, є обов`язковими для розгляду та врахування відповідним органом при підготовці висновку про перевірку. Проте, суд вкотре зауважує, що ані надані пояснення, ані надані позивачем документи, при формуванні висновку не взято до уваги та не враховано.

Відповідно до частин першої - другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із статтею 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що встановлені у справі обставини підтверджують позицію позивача, покладену в основу позовних вимог, а відтак, адміністративний позов належить задовольнити повністю.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує, що відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За таких обставин, враховуючи, що позов підлягає задоволенню судові витрати понесені позивачем у даній справі підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Вінницькій області

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати висновок "Про результати додаткової перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади"" № 450 від 3.12.2015 р. в частині результату перевірки, а саме, про встановлення недостовірності відомостей, визначених пунктом 2 частини п`ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади", вказаних ОСОБА_1 у декларації про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру за 2014 рік.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер за ДРФО - НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 551,21 (п`ятсот п`ятдесят однієї гривні 21 копійки) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Вінницький області ( вул. Хмельницьке шосе, буд 7, м. Вінниця, ).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер за ДРФО - НОМЕР_1 ).

Відповідач: Головне управління ДПС у Вінницькій області ( вул. Хмельницьке шосе, буд 7, м. Вінниця, ).

Копію рішення у повному обсязі сторони можуть одержати 28.02.20

Суддя Воробйова Інна Анатоліївна