Справа № 400/4782/19
Суддя: Біоносенко В. В.
Дата ухвалення: 2020-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

24 лютого 2020 р. № 400/4782/19
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Біоносенка В.В., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю " Мегабуд-Н", вул. 1 Слобідська, 8-А, кв.3, Миколаїв, 54055
до Головного управління ДПС у Миколаївській області, вул. Лягіна,6,Миколаїв,54001 Державної податкової служби України, Львівська площа, 8,Київ 53,04053
треті особиТовариство з обмеженою відповідальністю " Чисто Клінінг", вул. Кагатна, 1-К,Миколаїв,54007
проскасування рішення від 26.11.2019 р. № 1338199/41528079,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Мегабуд-Н» звернулось до адміністративного суду з позовом до ГУ ДПС у Миколаївській області з вимогами скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Миколаївській області, яка приймає рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН або відмову в такій реєстрації від 26.11.2019 №1338199/41528079.

Свої позовні вимоги, ТОВ «Мегабуд-Н» обґрунтувало тим, що товариство мало взаємовідносини з ТОВ «Чисто Клінінг», на адресу якого поставило товар (квіти Айстра, квіти Аубрієта, квіти Маттіола, квіти Дзвоник карпатський, керамзит, дренаж) на суму 123,54 грн з ПДВ згідно умов договору №01-10-2019 від 01.10.2019. 17.10.2019 було складено податкову накладну №58 на суму 123,54 гривень, з них ПДВ 20,59 грн та 01.11.2019 позивач направив її для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, але з початку реєстрація була зупинена на підставі пп.1.6 п.1 Критеріїв ризиковості платника податків, а в подальшому відмовлено з причин начебто ненадання позивачам копій документів, а саме: первинних документів щодо постачання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні. Натомість, це не відповідає дійсності, оскільки після зупинення реєстрації податкової накладної, ТОВ «Мегабуд-Н» направило на адресу ГУ ДПС у Миколаївській області всі первинні документи та пояснення. Позивач не погоджується з оскарженим рішенням, оскільки факт зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування у ЄРПН не спростовує ані факту здійснення платником податків господарської операції, ані факту наявності дати виникнення саме першої події, що підтверджується первинними документами, на підставі яких складається податкова накладна. Надані позивачем документи, цілком відповідають вимогам, викладеним у Вичерпному переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Ухвалою суду від 30.01.2020 залучено до участі у справі №400/4782/19 Державну податкову службу України в якості другого відповідача.

Відповідач ДПС України, позов не визнав, у письмовому відзиві просив відмовити в його задоволенні. Свою позицію аргументували тим, що реєстрація податкових накладних позивача була зупинена на підставі п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України. Згідно квитанцій №1, підставою для зупинення реєстрації зазначених накладних є те, що вони відповідають п.п.16 п.1 Критеріїв ризиковості платника податку. Позивачу було запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН. Рішенням комісії ДПС, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації. Оцінка ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється ДФС шляхом проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям.

Моніторинг здійснюється ДПС на підставі аналізу даних звітних показників платника податку, наявної податкової інформації, а також інформації поданої платником податку за формою згідно з додатком до цих Критеріїв, яка відображає специфіку господарської діяльності платника податку окремо за кожним видом економічної діяльності, якщо така інформація враховано комісією ДПС України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладною в ЄРПН або відмову в такій реєстрації.

Відповідно до Рішення комісії ДПС від 26.11.2019 №1338199/41528079 вбачається, що підставою для відмови у реєстрації податкових накладних позивача було не надання платником податку первинних документів щодо постачання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні, що в свою чергу призвело до порушення вимог встановлених Порядку. Окрім цього, відповідач вказав, рішення ввід 26.11.2019 №1338199/41528079 про відмову в реєстрації податкової накладної від 17.10.2019 №58 було прийнято Комісією Центрального району, тобто предметом розгляду даної справи є рішення саме ДПС України.

Головним управлінням ДПС у Миколаївській області надані пояснення, у яких зазначив, що остаточне рішення про реєстрацію податкової накладної прийнято ДПС України, а відтак ГУ ДФС жодними діями чи рішеннями не порушило права ТОВ «Мегабуд - Н».

В судове засідання 21.01.20 представники відповідачів не з`явились. Представник позивача надав клопотання про розгляд справи за його відсутності в порядку письмового провадження.

Суд розглянув справу в порядку спрощеного провадження 24.02.2020 без проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами, відповідно до визначених строків в ухвалі про відкриття провадження в адміністративній справі та ухвалі від 31.01.2020, оскільки клопотань від сторін про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін, від сторін не надходило.

Дослідив матеріали справи, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Мегабуд-Н» зареєстроване в якості юридичної особи, про що 17.08.2017 в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зроблено запис №0 008734. Основними видами діяльності товариства є оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин, оптова торгівля фруктами й овочами, оптова торгівля іншими товарами господарського призначення, оптова торгівля сільськогосподарськими машинами й устаткованням, оптова торгівля іншими машинами й устаткованням, оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами, оптова торгівля металами та металевими рудами, оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням, оптова торгівля залізними виробами, водопровідним і опалювальним устаткованням і приладдям до нього, неспеціалізована оптова торгівля, тощо.

Відповідно до договору купівлі-продажу №01-10-2019 від 01.10.2019 ТОВ "Мегабуд-Н» в жовтні 2019 року поставило на адресу ТОВ «Чисто Клінінг» товар (квіти) на суму 123,54 грн.

17.10.2019 ТОВ «Мегабуд-Н» виписало податкову накладну №58 по взаємовідносинам з ТОВ "Чисто Клінінг" на загальну суму 123,54 грн, з них ПДВ 20,59 гривень.

01.11.2019 ТОВ «Мегабуд-Н» засобами електронного зв`язку подало податкову накладну №58 для реєстрації в Єдиному реєстрів податкових накладних.

01.11.2019 рішенням Комісії відповідача, податкову накладну №58 було прийнято, але її реєстрація була зупинена, запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

15.11.2019 ТОВ «Мегабуд-Н» за №58-10 надіслані на адресу відповідача пояснення с копіями документів до господарських операцій, по якій виписана податкова накладна № 58 від 01.10.2019 (копія видаткової накладної №129 від 17.10.19, копія рахунку на оплату №133 від 17.10.19, копія платіжного доручення №4 від 11.11.19, копія товарного чеку №Кнк/МУ-0105706 від 08.02.19, копія фіскального чеку №394703 від 08.02.2019, копія Звіту про використання коштів, виданих на відрядження або підзвіт №31 від 08.02.19, копія видаткового касового ордеру №44 від 08.02.2019, копія договору від 01.10.19, копія довіреності №3 від 17.10.19, копія штатного розкладу на 01.11.2019, копія звіту 20 ОПП з квитанцією, копія договору №01-04-19 від 01.04.19, копія витягу з ЄДР).

26.11.2019 Комісією, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, було прийняти рішення №1338199/41528079 про відмову в реєстрації податкової накладної №58 від 17.10.2019.

Підставою для прийняття такого рішення стало ненадання платником податків копій документів: первинних документів щодо постачання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні

Відповідно до п.201.1 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до п.201.10 Кодексу, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Відповідно до п.201.16 Кодексу реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.6 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України №117 від 21.02.2017, у разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну / розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.

Пунктом 10 Порядку, передбачено, що критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДПС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади.

Відповідно до п.п.2.1 п.2 2.1. Критеріїв ризиковості платника податку і здійснення операцій податкові накладні/розрахунки коригування, які затверджені наказом ДПС України від 05.11.2018, складені платниками податку, перевіряються на відповідність ознакам ризиковості здійснення операцій: обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній / розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку(ий) подано на реєстрацію в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 рази, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеного у податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75 відсотків загального такого залишку) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД та послуг з кодами згідно з ДКПП, перелік яких визначено ДФС відповідно до додатка, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в Таблиці даних платника податку як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);

Відповідно до п.21 Порядку, підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено;

ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку;

надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Вирішуючи по суті зазначений спір, суд виходить з того, що підставами для зупинення реєстрації податкової накладної є відповідність податкової накладної критеріям ризиковості у п.п.1.6 п.1 Критеріїв ризиковості платника податку і здійснення операцій.

Але, який самий абзац п.п.1.6 п.1 Критеріїв став підставою для зупинення реєстрації податкових накладних позивача, відповідач не зміг обґрунтувати.

На вимогу відповідача, позивачем надані пояснення та документи, що, на переконання суду, доводять реальність та товарність його господарських операцій з ТОВ «Чисто Клінінг».

Надані ТОВ «Мегабуд-Н» документи на адресу відповідача, цілком відповідають вимогами п.14 Порядку необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

З самого Рішення №1338199/41528079 від 26.11.2019 вбачається, що воно прийнято з підстав того ненадання платником податку первинних документів щодо постачання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні

Але, суд звертає увагу, що зазначена підстава є лише цитатою з п.21 Порядку, та є досить абстрактною та формальною.

У самому Рішенні відсутні будь-яка конкретизація, яких документів не вистачило для прийняття комісією ДПС рішення про реєстрацію податкової накладної №58 від 17.10.2019.

Не надано такої конкретизації претензій до первинних документів і в запереченнях відповідача.

Не зрозуміло чому надані позивачем документи щодо придбання товару (товарний чек ТОВ «Епіцентр К», чек про оплату, звіт, та інші, не прийнято до уваги. Крім того, всі претензії відповідачів, як під час зупинення реєстрації, так і під час відмови в реєстрації податкових накладних стосувалися надання документів на придбання товарів/послуг.

У Рішенні від 26.11.19 відповідачем зазначена лише юридична оцінка (кваліфікація), але не викладено жодної фактичної обставини, стосовно якої така оцінка (кваліфікація) надана.

Посилання на те, що формою Рішення, постановою Кабінету Міністрів України №117 від 21.02.2017 Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних не передбачено більш детального визначення підстав відмови у реєстрації, судом не приймається, як належне та таке, що суперечить принципу належного урядування.

В Рекомендації Ради Європи, зокрема Резолюцію 77 (31) про захист особи від актів адміністративних органів, зазначено, що обов`язок органу інформувати про мотиви свого рішення, віднесений до одного з п`ять основних складових (принципів) адміністративної процедури.

Фактичні, а не формальні підстави відмови у реєстрації податкових накладних, відповідачі не змогли навести і у судовому засіданні, обмежившись посиланням, на наявність у відповідача такого повноваження на зупинення реєстрації та відмову у реєстрації.

Так, законодавством дійсно надано право ДПС України на відмову у реєстрації податкових накладних, з підстав того, що надання платником податку копій документів, але це не є безумовним повноваженням, яке не потребує доказування або будь-якої аргументації.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, саме відповідачі повинні надати суду докази про те, що первинні документи ТОВ «Мегабуд-Н» не є достатніми, для підтвердження реальності та товарності господарської операції.

При цьому, відповідачі повинні конкретизувати зазначені помилки, щоб платник податків мав можливість або їх виправити або оскаржити.

Відповідно до вимог ч.2 ст.71 КАС України відповідачем не доведено правомірність свого рішення щодо відмови у реєстрації податкових накладних.

За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Сума сплаченого позивачем судового збору в розмірі 1921 грн. підлягає відшкодуванню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача ДПС України.

Також представником позивача надані докази понесення позивачем судових витрат на правову допомогу в сумі 5500 грн: договір-доручення № ПН-10 про надання правової допомоги від 10.12.2019, що був укладений Товариством і Адвокатським бюро "Сергія Бєліка"; протокол № 1 узгодження договірної ціни від 10.12.2019; ордер на надання правничої правової допомоги від 10.12.2019 №ПН-10; рахунок-фактура №ПН-58-10 від 17.12.19, акт №58/10-1 від 17.12.19, звіт №58-10/1 від 17.12.2019, платіжне доручення №167 від 20.12.2019 на суму 5500 грн.

Відповідач у відзиві просив відмовити у відшкодуванні витрат на правничу допомогу. Вказане клопотання обґрунтоване тим, що в провадженні Миколаївського окружного адміністративного суду перебуває значна кількість аналогічних справ. З урахуванням того, що в кожній справі заявлено клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу у сумі 7-11 тис. грн., їх загальна сума становить понад 770000 грн. При цьому, суть спору в цих справах є ідентичною (відмова у реєстрації податкової накладної), а позовні заяви відрізняються лише реквізитами рішень Комісії контролюючого органу. Однак, час, витрачений адвокатом на підготовку однакових позовів, не зазначений у жодному документі (договорі, рахунку-фактурі, акті приймання-передачі тощо), тому просить суд відмовити у задоволенні клопотання про відшкодування за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів витрат на професійну правничу допомогу. Також відповідач зазначив, що зі змісту позовної заявиосновний акцент ставиться на вимогу про стягнення правових витрат, а таким чином є підстави вважати, що безпідставне стягнення судових витрат на правничу допомогу є ніщо інше як зловживання позивачем своїми процесуальними правами.

Частиною 2 ст. 134 КАС України передбачено, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до ч. 4 ст. 134 КАС України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно ч. 5 ст. 134 КАС України, витрати на правничу допомогу мають бути підтверджені належними доказами та бути співмірними із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Аналіз вищезазначених положень КАС України дає підстави вважати, що розмір таких витрат визначається на підставі доказів, підтверджуючих понесені стороною витрати та доказів, що підтверджують відповідність цих витрат фактично виконаній адвокатом роботі.

Положеннями ст. 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі Баришевський проти України (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі Двойних проти України (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі Меріт проти України (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу, витрачений адвокатом час тощо є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми відшкодування судових витрат суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені договором про надання правничої допомоги, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документами про оплату таких послуг, розрахунками таких витрат тощо.

Водночас, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, суди мають досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категорії складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Аналогічні правові позиції викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, у постанові Верховного Суду від 05.09.2019 року по справі № 826/841/17 та від 19 вересня 2019 року по справі № 810/2760/17.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Між тим, як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, а також з Діловодству суду, в провадженні Миколаївського окружного адміністративного суду перебуває багато аналогічних справ. Суть спору в цих справах є ідентичною (відмова у реєстрації податкової накладної), а позовні заяви відрізняються лише реквізитами рішень Комісії контролюючого органу, у зв`язку з чим правова позиція між всіма справами дублюється. Тобто, в діях представника позивача вбачається системність.

В даному випадку, предмет спору у цій справі не є складним, містить лише один епізод спірних правовідносин, не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів не є значними.

Більш того, досліджуючи надані представником позивача документи, судом встановлено, що позивач просить скасувати рішення про відмову у реєстрації податкової накладної № 58 на загальну суму 123,54 грн., з яких ПДВ 20,59 грн., та заявляє про понесені витрати на правову допомогу у сумі 5500,00 грн.

Аналіз наведених вище норм дає підстави вважати, що розмір витрат на професійну правничу допомогу повинен бути пропорційним до предмету спору та співмірним до тих витрат, які поніс позивач, в зв`язку з прийняттям відповідачем протиправного рішення.

В даному випадку сума ймовірних витрат позивача, пов`язаних з прийняттям відповідачем рішення про відмову в реєстрації податкової накладної №58 від 17.10.2019 на суму 123,54 грн, не може бути співмірною та пропорційною сумі витрат на правову допомогу 5500 грн.

Таким чином, заявлені до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу є неспівмірними зі складністю справи та не пропорційними до предмету позову

Зважаючи на вищенаведене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відшкодування позивачу витрат на професійну правничу допомогу.

На підставі викладеного, керуючись ст.19, 139, 241, 244, 242 - 246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариство з обмеженою відповідальністю " Мегабуд-Н" (вул. 1 Слобідська, 8-А, кв.3,Миколаїв,549) до Головне управління ДПС у Миколаївській області (вул. Лягіна,6,Миколаїв,549) Державна податкова служба України (Львівська площа, 8,Київ 53,043) задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення комісії ДПС України, яка приймає рішення про реєстрацію ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації від 26.11.2019 №1338199/41528079.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (Львівська пл. 8, Київ, 04053, ) на користь Товариство з обмеженою відповідальністю "Мегабуд-Н" (вул. 1 Слобідська, 8-а, кв. 3, Миколаїв, 54055, ) судові витрати в розмірі 1921 гривень (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна грн).

4. Апеляційна скарга на це рішення може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Суддя В. В. Біоносенко