Справа № 420/5965/19
Суддя: Самойлюк Г.П.
Дата ухвалення: 2020-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5965/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Самойлюк Г.П.,

при секретарі: Казарян С.Б.

сторін:

позивач: ОСОБА_1

відповідачі: Хілініченко А.Х. (представник за довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Департаменту патрульної поліції (03048, м.Київ, вул. Федора Ернста, буд.3; ), Атестаційної комісії Департаменту патрульної поліції (03048, м.Київ, вул. Федора Ернста, буд.3), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів Національна поліція України (01601, м.Київ, вул. Богомольця, буд. 10; ) про визнання протиправним та скасування рішення від 12.09.2019 р., зазначеного в розділі IV «Результати атестування (висновок атестаційної комісії)» атестаційного листа, визнання протиправним та скасування наказу №749 о/с від 24.09.2019р. в частині, поновлення на посаді, проведення перерахунку і виплати різниці в грошовому забезпеченні,

На підставі ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 19 лютого 2020 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції (далі - ДПП), Атестаційної комісії Департаменту патрульної поліції (далі - Атестаційна комісія ДПП), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів Національна поліція України, в якому позивач просить:

визнати протиправним та скасувати рішення атестаційної комісії Департаменту патрульної поліції про результати атестування ОСОБА_1 щодо невідповідності займаній посаді та переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність, що прийняте 12 вересня 2019 року, зазначене в розділі IV «Результати атестування (висновок атестаційної комісії)» атестаційного листа;

визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції №749 о/с від 24.09.2019р. в частині призначення капітана поліції ОСОБА_1 на посаду інспектора взводу №2 роти №3 батальйону №1 полку, звільнивши з посади командира роти №3 батальйону №1 УПП в Одеській області;

поновити ОСОБА_1 на посаді командира роти №3 батальйону №1 УПП в Одеській області з 24 серпня 2019 року;

провести перерахунок і виплатити різницю в грошовому забезпеченні ОСОБА_1 з моменту переміщення на посаду інспектора взводу №2 роти №3 батальйону №1 полку до поновлення в посаді заступника командира роти №3 батальйону №1 УПП в Одеській області.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що за результатами проведення атестації наказом ДПП №749 о/с від 24.09.2019р. протиправно переміщено капітана поліції ОСОБА_1 на посаду інспектора взводу №2 роти №3 батальйону №1 полку, звільнивши з посади командира роти №3 батальйону №1 УПП в Одеській області. Позивач не погоджується із зазначеним наказом та вважає його протиправним, оскільки при проведенні атестації істотно порушено вимоги Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1465 від 17.11.2015р., Закону України «Про Національну поліцію», ч.2 ст.19, ст. 43 Конституції України та проведено атестацію за відсутності підстав, визначених ст. 57 Закону України «Про Національну поліцію». При проведенні атестації, на думку позивача, порушено вимоги Закону України «Про професійний розвиток працівників»; атестаційний лист складено особою, що не мала на те відповідних повноважень, оскільки не є безпосереднім керівником позивача.

Від ДПП надійшов відзив на позовну заяву (вх. №41778/19 від 08.11.2019р.), в якому в обґрунтування правової позиції зазначено, що під час моніторингу соціальних мереж посадовими особами управління моніторингу та аналітичного забезпечення ДПП виявлено публікацію опубліковану на сторінці у Facebook поліцейським взводу № 2 роти № 1 батальйону № 3 управління патрульної поліції в Одеській області ДПП сержантом поліції Мельник З.В., щодо можливих неправомірних дій окремих працівників УПП в Одеській області ДПП, зокрема щодо неналежного реагування на виклики про події та правопорушення поліцейськими. Відповідно до наказу ДПП №1166 від 08.07.2019р. «Про призначення та проведення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії» призначено службове розслідування та доручено його проведення комісії зі складу посадових осіб ДПП. Передумовою атестування позивача послугували обставини, встановлені Висновком від 20.08.2019 р. На думку відповідача, ДПП правомірно проведено атестацію позивача з дотриманням вимог чинного законодавства та переведено на нижчу посаду через службову невідповідність.

Ухвалою від 11.10.2019р. відкрито провадження по справі та визначено, що справа буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження (з викликом сторін); встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву; встановлено позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив; встановлено відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення; встановлено учасникам справи п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання заяв з процесуальних питань; призначено судове засідання по справі на 07.11.2019р.

До судового засідання 07.11.2019р. позивач та відповідачі явку представників не забезпечили, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином.

07.11.2019р. до суду надійшло клопотання позивача про розгляд справи без його участі в порядку письмового провадження.

07.11.2019р. судом прийнято рішення про продовження розгляду справи в порядку письмового провадження.

08.11.2019р. до суду від Департаменту патрульної поліції найшов відзив на позовну заяву.

Ухвалою суду від 21.11.2019р. ухвалено розгляд проводити за правилами загального позовного провадження зі стадії проведення підготовчого засідання. Призначено підготовче засідання по справі на 18.12.2019 р.

Ухвалою суду від 18.12.2019р., яку занесено до протоколу судового засідання, зобов`язано відповідача надати додаткові докази, оголошено перерву у підготовчому засіданні до 15.01.2020р.

Ухвалою суду від 15.01.2020р. продовжено строк підготовчого провадження по справі № 420/5965/19 на тридцять днів. Оголошено перерву у підготовчому засіданні по справі до 03.02.2020 р.

Ухвалою суду від 03.02.2020 р. підготовче провадження у справі закрито; призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 17.02.2020 р., яке було перенесено на 19.02.2020р. у зв`язку з відсутністю електропостачання.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити його у повному обсязі.

У відкритому судовому засіданні представник Департаменту патрульної поліції позовні вимоги не визнав, заперечував проти задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 проходить службу в органі Департаменту патрульної поліції, що згідно положень п.17 ч.1 ст.4 КАС України відноситься до поняття публічної служби, спори з відповідачами щодо її проходження, у тому числі й спори щодо прийняття, звільнення з неї, накладення дисциплінарних стягнень під час її проходження згідно п.2 ч.1 ст.19 КАС України віднесені до компетенції адміністративних судів та повинні розглядатись за правилами адміністративного судочинства.

Рапортом начальника управління моніторингу та аналітичного забезпечення ДПП старший лейтенант поліції Сігарьов Є.С. просив начальника ДПП полковника Жукова Є.О. призначити службове розслідування щодо публікації, розміщеної на сторінці у соціальній мережі Facebook поліцейським взводу № 2 роти № 1 батальйону № 3 УПП в Одеській області ДПП сержантом поліції Мельник З.В., щодо можливих неправомірних дій окремих працівників УПП в Одеській області ДПП, зокрема щодо неналежного реагування на виклики про події та правопорушення поліцейськими (т.1, а.с. 41).

Наказом ДПП «Про призначення та проведення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії» №1166 від 08.07.2019 р. з метою повної, всебічної та об`єктивної перевірки причин та обставин можливого порушення службової дисципліни окремими працівниками ДПП призначено службове розслідування та доручено його проведення комісії зі складу посадових осіб ДПП (т.1, а.с. 42-43).

20.08.2019 р. за результатами службового розслідування складено Висновок службового розслідування щодо причин можливого порушення службової дисципліни окремими працівниками УПП в Одеській області ДПП (далі Висновок службового розслідування) (т.1, а.с. 44-183). У ході проведення службового розслідування встановлено факти неналежного реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події нарядами УПП в Одеській області ДПП, які, в свою чергу, свідчать про відсутність контролю з боку командирів рот та їх заступників за своєчасним прибуттям екіпажами на місця подій, а також ужиттям необхідних заходів реагування.

У пункті 39 Висновку службового розслідування визначено т.в.о. начальнику управління кадрового забезпечення ДПП підполковнику поліції ОСОБА_2 , відповідно до ст.57 Закону України «Про Національну поліцію», Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом МВС № 1465 від 17.11.2015р., з метою об`єктивного і неупередженого з`ясування спроможності поліцейських за своїми професійними та особистісними якостями виконувати службові обов`язки на відповідних посадах в батальйонах УПП в Одеській області ДПП, провести атестацію командирів батальйонів, їх заступників та командирів рот та їх заступників (т.1, а.с. 182).

Наказом Національної поліції України №749 від 25.07.2019 р. затверджено Перелік змін у штатах УПП в Одеській області ДПП (т.1, а.с. 184-194).

Наказом ДПП № 1623 від 05.09.2019 р. «Про проведення атестування поліцейських» відповідно до ст. 57 Закону України «Про Національну поліцію», вимог Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1465 від 17.11.2015р., згідно з Положенням про Департамент патрульної поліції, затвердженим наказом Національної поліції України № 73 від 06.11.2015р., на виконання п. 39 резолютивної частини Висновку службового розслідування від 20.08.2019р. прийнято рішення про проведення атестування командирів батальйонів, їх заступників та командирів рот УПП в Одеській області ДПП з метою об`єктивного і неупередженого з`ясування спроможності за своїми професійними та особистісними якостями виконувати службові обов`язки на відповідних посадах, в тому числі позивача. Зазначеним наказом позивача відряджено до ДПП з 10 по 13.09.2019 р. для проходження атестування (т.1, а.с. 197-198).

Позивачем пройдено атестацію 29.03.2018 р., яку проведено Атестаційною комісією ДПП. За наслідками проведеного атестування комісією прийнято висновок «займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність» (т.1, а.с. 202-203).

19.09.2019 р. позивача повідомлено, що за висновком Атестаційної комісії ДПП від 09.09.2019 р. позивач займаній посаді не відповідає і підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність. Позивач відмовився від ознайомлення з атестаційним листом (т.1, а.с. 204).

Наказом ДПП №749 о/с від 24.09.2019р. капітана поліції ОСОБА_1 призначено на посаду інспектора взводу №2 роти №3 батальйону №1 полку, установивши посадовий оклад у розмірі 2400 грн. та надбавку за специфічні умови проходження служби в поліції в розмірі 40 % посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням та надбавки за стаж служби, звільнивши з посади командира роти №3 батальйону №1 УПП в Одеській області (т.1, а.с. 226).

Позивач, не погоджуючись із правомірністю проведення відповідачем атестації та переміщенням на нижчу посаду, звернувся до суду з цим позовом.

Дослідивши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, ч. 2 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Надаючи правову оцінку встановленим в справі обставинам та фактам, суд зазначає наступне.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України «Про національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-VIII.

Згідно ч. 1 ст.1 Закону України "Про Національну поліцію" Національна поліція України (далі - поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

За визначенням ст. 3 Закону України "Про Національну поліцію", у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Приписами ч.1 ст. 57 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар`єри.

Згідно з ч. 2 ст. 57 Закону України "Про Національну поліцію" атестування поліцейських проводиться: 1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; 2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; 3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Аналогічні норми в частині підстав для атестування містить також Інструкція про порядок проведення атестування поліцейських, котра затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України №1465 від 17.11.2015 р., зокрема пункт 3 розділу І.

Відповідно до ч. 3 ст. 57 Закону України "Про Національну поліцію" атестування проводиться атестаційними комісіями органів (закладів, установ) поліції, що створюються їх керівниками.

Частиною 4 ст. 57 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що рішення про проведення атестування приймає керівник поліції, керівники органів (закладів, установ) поліції стосовно осіб, які згідно із законом та іншими нормативно-правовими актами призначаються на посади їхніми наказами.

Згідно з ч. 5 ст.57 Закону України "Про Національну поліцію", порядок проведення атестування поліцейських затверджується Міністром внутрішніх справ України.

Виходячи з наведених норм законодавства та мети проведення атестації, суд дійшов висновку, що прийняття рішення про проведення атестації відносно конкретного поліцейського та, власне, проведення атестації може мати місце у виключних випадках, а саме: при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

При цьому, такі підстави для проведення атестації, як для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду або звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, є наслідком виявлення ознак невідповідності поліцейського займаній посаді, зокрема: в силу фізичного стану, хвороби, неналежної професійної підготовки, порушення порядку і правил несення служби; метою проведення атестації для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду або звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність є вирішення можливості в той чи інший спосіб залишення на службі і, як крайній захід, пропозиція щодо звільнення зі служби у зв`язку зі службовою невідповідністю виходячи з професійних, моральних і особистих якостей.

Проте, з матеріалів справи встановлено, що наказ ДПП № 1623 від 05.09.2019 р. «Про проведення атестування поліцейських» в частині призначення проведення атестування позивача прийнятий за відсутності визначений у ч. 2 ст. 57 Закону України "Про Національну поліцію" підстав для проведення атестування. Зі змісту зазначеного наказу вбачається, що його прийнято з метою об`єктивного і неупередженого з`ясування спроможності поліцейськими за своїми професійними та особистісними якостями виконувати службові обов`язки на відповідних посадах.

У розумінні ст. 57 Закону України "Про Національну поліцію" усі підстави для проведення атестації поліцейського є індивідуальними, обумовленими або просуванням по службі, або неналежним виконанням поліцейським своїх обов`язків. У даному випадку, відповідач проводив атестацію не з індивідуальних причин, а загальну атестацію для командирів батальйонів їх заступників та командирів рот УПП в Одеській області ДПП. Однак, у Законі України «Про Національну поліцію» відсутні підстави для проведення атестації майже всього складу територіального органу поліції. Наявність таких підстав для проведення атестування позивача відповідачем не доведено.

Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 27.02.2018р. у справі № 814/1503/16.

Згідно п. 3 ч.1 ст. 65 Закону України "Про Національну поліцію" переміщення поліцейських здійснюється на посади, нижчі ніж та, на якій перебував поліцейський, зокрема, через службову невідповідність - на підставі висновку атестації з урахуванням професійних і особистих якостей.

Закон України від 12.01.12 № 4312-VI "Про професійний розвиток працівників" (далі - Закон № 4312-VI) визначає правові, організаційні та фінансові засади функціонування системи професійного розвитку працівників.

Ст. 1 Закону № 4312-VI визначено, що атестація працівників - процедура оцінки професійного рівня працівників кваліфікаційним вимогам і посадовим обов`язкам, проведення оцінки їх професійного рівня.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.13 Закону № 4312-VI атестаційна комісія приймає рішення про відповідність або невідповідність працівника займаній посаді або виконуваній роботі.

У разі прийняття рішення про невідповідність працівника займаній посаді або виконуваній роботі комісія може рекомендувати роботодавцеві перевести працівника за його згодою на іншу посаду чи роботу, що відповідає його професійному рівню, або направити на навчання з подальшою (не пізніше ніж через рік) повторною атестацією. Рекомендації комісії з відповідним обґрунтуванням доводяться до відома працівника у письмовій формі.

У разі відмови працівника від переведення на іншу посаду чи роботу, що відповідає його кваліфікаційному рівню, або від професійного навчання за рахунок коштів роботодавця роботодавець за результатами атестації має право звільнити працівника відповідно до Кодексу законів про працю України.

Пунктом 15 розділу IV Інструкції № 1465 визначено, що атестаційні комісії на підставі всебічного розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, під час проведення атестування шляхом відкритого голосування приймають один з таких висновків: 1) займаній посаді відповідає; 2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; 3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; 4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Пунктом 16 розділу IV Інструкції № 1465 передбачено, що атестаційні комісії при прийнятті рішень стосовно поліцейського повинні враховувати такі критерії: 1) повноту виконання функціональних обов`язків (посадових інструкцій); 2) показники службової діяльності; 3) рівень теоретичних знань та професійних якостей; 4) оцінки з професійної і фізичної підготовки; 5) наявність заохочень; 6) наявність дисциплінарних стягнень; 7) результати тестування; 8) результати тестування на поліграфі (у разі проходження).

Відповідно до п. 3 розділу ІV Інструкції № 1465, атестаційні листи на поліцейських складають безпосередні керівники. Безпосередній керівник складає атестаційний лист на підлеглого за умови спільної служби в одному підрозділі з ним не менше 3 місяців. Якщо на час складання атестаційного листа керівник не має тримісячного строку спільної служби з поліцейським, який атестується, то такий лист складається заступником керівника або прямим керівником, який має строк спільної служби понад 3 місяці.

Відповідності до п. 10 розділу ІV Інструкції № 1465, з метою визначення теоретичної та практичної підготовленості, компетентності, здатності якісно та ефективно реалізовувати на службі свої потенційні можливості атестаційна комісія проводить тестування поліцейського, який проходить атестування.

За результатами проведеного тестування атестаційна комісія встановлює мінімальний бал, що становить 25 балів за тестом на знання законодавчої бази (далі професійний тест), та 25 балів за тестом на загальні здібності та навички, який в обов`язковому порядку ураховується атестаційною комісією при прийняті рішення, визначеного пунктом 15 цього розділу.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи Атестаційною комісією Департаменту патрульної поліції зазначених критеріїв не враховано.

Зокрема, як зазначено в атестаційному листі, за час перебування на посаді позивач сумлінно виконував покладені на нього функціональні обов`язки. За період роботи зарекомендував себе з позитивного боку, як спокійний, рівноважний, ввічливий, тактовний співробітник. Має досвід практичної роботи у правоохоронних органах перебуває з 1998р. Професійно та фізично підготовлений.

За результатами тестування на загальні здібності та навички позивач набрав 37 із 60 балів; за результатами тестування на знання законодавчої бази (професійний тест) 43 із 60; всього 80 балів.

Проте, зазначені відомості відносно позивача безпідставно не були враховані комісією. Висновок атестаційної комісії відображає лише суб`єктивну позицію її членів, за відсутності інших об`єктивних даних щодо недостатньої кваліфікації, неякісного чи неналежного виконання службових обов`язків поліцейським.

Згідно п.п.17-20 розділу IV Інструкції № 1465 атестаційна комісія проводить розгляд матеріалів за відсутності особи, щодо якої приймається рішення. Голосування проводиться за відсутності особи, щодо якої приймається рішення, і запрошених осіб. Рішення атестаційної комісії приймаються більшістю голосів присутніх на засіданні членів атестаційної комісії. У разі рівного розподілу голосів вирішальним є голос голови атестаційної комісії. Усі рішення атестаційної комісії оформлюються протоколом. У протоколі зазначаються дата і місце прийняття рішення, склад комісії, питання, що розглядалися, та прийняте рішення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, судом встановлено, що Атестаційною комісією ДПП не проведено всебічного вивчення документів особової справи позивача, не проаналізовано повноти виконання ним функціональних обов`язків (посадових інструкцій), показників службової діяльності, рівня теоретичних знань та професійних якостей, не врахувала наявність заохочень та дисциплінарних стягнень.

Аналізуючи надані документи та перевіряючи обставини справи, суд встановив, що відповідач не довів, що під час прийняття рішення про невідповідність позивача займаній посаді, атестаційною комісією враховувались обов`язкові критерії згідно з пунктом 16 розділу IV Інструкції, і, що за сукупністю оцінки усіх критеріїв позивач виявив себе як некваліфікований працівник.

Крім того, у вказаному вище протоколі атестаційної комісії не відображено, з яких мотивів виходила атестаційна комісія, приймаючи рішення про невідповідність позивача займаній посаді, та вважаючи за необхідне прийняти рішення про переміщення його на нижчу посаду через службову невідповідність.

Крім того, всупереч припасам п. 3 розділу IV Інструкції № 1465 атестаційний лист позивача складений особою, що не є безпосереднім керівником позивача.

Відтак, враховуючи наведене, оскільки оскаржуване рішення (висновок) атестаційної комісії не містить висновків щодо обставин, передбачених п.16 розділу IV Інструкції № 1465, та факту відповідності поліцейського вимогам, що пред`являються до нього як до особи, яка перебуває на відповідній посаді, а тому, є необґрунтованим і таким, що підлягає скасуванню.

Так, нормами Закону України «Про Національну поліцію» та Інструкції № 1465 атестаційні комісії наділено повноваженнями приймати рішення за наслідками атестації поліцейських. Разом з тим, атестаційна комісія повинна мотивувати своє рішення (висновок).

Суд зазначає, що оскаржуване рішення атестаційної комісії тягне за собою негативні правові наслідки для позивача. Таке рішення, незалежно від форми його оформлення (протокол, окремий акт), повинно бути вмотивованим, детальним і повним, відображати усі суттєві обставини, що мали вплив на його прийняття.

Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень полягає в тому, що рішення повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

В Рішенні від 10 лютого 2010 року у справі "Серявін та інші проти України" Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

У Рішенні від 27 вересня 2010 року по справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" зазначено, що ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

З урахуванням наведеного, оскільки під час проведення атестування відносно позивача атестаційною комісією порушені принципи об`єктивності, обґрунтованості, комплексності атестування працівників поліції, суд дійшов висновку щодо визнання протиправним та скасувати рішення атестаційної комісії ДПП про результати атестування ОСОБА_1 щодо невідповідності займаній посаді та переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність, що прийняте 12 вересня 2019 року, зазначеного в розділі IV «Результати атестування (висновок атестаційної комісії)» атестаційного листа.

Пунктом 24 Розділу ІV Інструкції № 1465 визначено, що за результатами атестування висновки, зазначені в протоколі атестаційної комісії, заносяться до атестаційного листа, який підписується головою та секретарем комісії та в місячний строк направляється до керівника, якому надано право на призначення поліцейського на посаду та звільнення з посади або зі служби в поліції.

Відповідно до п. 28 Розділу ІV Інструкції № 1465 керівники органів поліції, яким надано право призначення поліцейського на посаду та звільнення з посади або зі служби в поліції, зобов`язані через 15 календарних днів з дня підписання атестаційного листа з висновками, визначеними підпунктом 3 або 4 пункту 15 цього розділу, забезпечити його виконання шляхом видання відповідного наказу.

Отже, атестаційний лист, в якому міститься висновок атестаційної комісії про невідповідність особи поліцейського займаній посаді підлягає обов`язковому виконанню шляхом видання наказу.

Оскільки, рішення атестаційної комісії, яке слугувало підставою для видання оскаржуваного наказу № 749 о/с від 24.09.2019 р., є протиправним, а тому зазначений наказ є також протиправним та таким, що підлягає скасуванню в частині призначення капітана поліції ОСОБА_1 на посаду інспектора взводу №2 роти №3 батальйону №1 полку та звільнення з посади командира роти №3 батальйону №1 УПП в Одеській області.

Суд зазначає, що згідно ч.1 ст. 23 Загальної декларації прав людини кожна людина має право на працю, на вільний вибір роботи, на справедливі і сприятливі умови праці та на захист від безробіття.

Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

При прийнятті оскаржуваного наказу відповідачем не дотримано вимог ст. 43 Конституції України, а також ст. 23 Загальної декларації прав людини, якими гарантовано право на працю.

Таким чином, аналіз зазначених правових норм у їх сукупності з положеннями статті 43 Конституції України та ч. 3 ст. 40 КЗпП України дає підстави для висновку про те, що за змістом ч.1 ст.235 КЗпП України працівник підлягає поновленню на попередній роботі у разі незаконного звільнення, під яким слід розуміти як звільнення без законної підстави, так і звільнення з порушенням порядку, встановленого законом.

Суд зазначає, що звільнення працівника з підстав, не передбачених законом, або з порушенням установленого законом порядку свідчить про незаконність такого звільнення та тягне за собою поновлення порушених прав працівника.

Відповідно до частини першої статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Відповідно і до пункту 24 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів Української РСР № 114 від 29.07.1991 р., у разі незаконного звільнення або переведення на іншу роботу особи рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ підлягають поновленню на попередній роботі (посаді).

Як вбачається з довідки ВКЗ управління патрульної поліції в Одеській області ДПП від 27.01.2020р., посада командира роти №3 батальйону №1 управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції 25 липня 2019р. була скорочена.

Станом на 27.01.2020р. в полку управління вакантні 11 посад командирів рот, які рівнозначні зі скороченою посадою, яку обіймав капітан поліції Бабенко О.В.

Оскільки суд дійшов висновку про протиправність та скасування наказу №749 о/с від 24.09.2019р. в частині призначення капітана поліції ОСОБА_1 на посаду призначено на посаду інспектора взводу №2 роти №3 батальйону №1 полку, порушені права позивача, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 40 та ч. 1 ст. 235 КЗпП України, підлягають відновленню шляхом поновлення позивача на рівнозначній посаді з 24.09.2019р.

Щодо позовної вимоги позивача про проведення перерахунку і виплати різниці в грошовому забезпеченні ОСОБА_1 з моменту переміщення на посаду інспектора взводу №2 роти №3 батальйону №1 полку до поновлення в посаді заступника командира роти №3 батальйону №1 УПП в Одеській області, суд зазначає наступне.

Частиною 2 ст.235 КЗпП України передбачено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100 затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати (далі - Порядок №100).

З огляду на приписи ст. 235 КЗпП суд дійшов висновку, що зявлена вимога підлягає задоволенню шляхом зобов`язання Департаменту патрульної поліції провести перерахунок і виплатити різницю в грошовому забезпеченні ОСОБА_1 за час виконання нижче оплачуваної роботи за період з 25.09.2019р. до 19.02.2020р. з урахуванням довідки про доходи №78 від 20.01.2020р.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно положень ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Таким чином, з огляду на викладене, суд дійшов до висновку про задоволення адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.1 ч.1 ст.5 Закону України Про судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 8, 9, 10, 77, 90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Департаменту патрульної поліції (03048, м.Київ, вул. Федора Ернста, буд.3; ), Атестаційної комісії Департаменту патрульної поліції (03048, м.Київ, вул. Федора Ернста, буд.3), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів Національна поліція України (01601, м.Київ, вул. Богомольця, буд. 10; ) про визнання протиправним та скасування рішення від 12.09.2019 р., зазначеного в розділі IV «Результати атестування (висновок атестаційної комісії)» атестаційного листа, визнання протиправним та скасування наказу №749 о/с від 24.09.2019р. в частині, поновлення на посаді, проведення перерахунку і виплатити різниці в грошовому забезпеченні,- задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення атестаційної комісії Департаменту патрульної поліції про результати атестування ОСОБА_1 щодо невідповідності займаній посаді та переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність, що прийняте 12 вересня 2019 року, зазначене в розділі IV «Результати атестування (висновок атестаційної комісії)» атестаційного листа.

Визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції №749 о/с від 24.09.2019р. в частині призначення капітана поліції ОСОБА_1 на посаду інспектора взводу №2 роти №3 батальйону №1 полку, звільнивши з посади командира роти №3 батальйону №1 УПП в Одеській області.

Поновити ОСОБА_1 на рівнозначній посаді з 24.09.2019р.

Зобов`язати Департамент патрульної поліції (03048, м.Київ, вул. Федора Ернста, буд.3; ) провести перерахунок і виплатити різницю в грошовому забезпеченні ОСОБА_1 за час виконання нижче оплачуваної роботи за період з 24.09.2019р. до 19.02.2020р. з урахуванням довідки про доходи №78 від 20.01.2020р.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України через Одеський окружний адміністративний суд до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 26.02.2020р.

Суддя: Г.П. Самойлюк

.