Справа № 826/14869/18
Суддя: Шевченко Н.М.
Дата ухвалення: 2020-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2020 року м. Київ № 826/14869/18

Окружний адміністративний суд м. Києва у складі судді Шевченко Н.М., розглянувши в письмовому порядку за правилами спрощеного позовного провадження (з викликом сторін) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури м. Києва, треті особи: Голова дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури м. Києва Риков Вадим Володимирович, Заступник голови дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури м. Києва Дрюк Олексій Миколайович, Секретар дисциплінарної комісії адвокатури м. Києва Гнатюк Тетяна Віталіївна, Член дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури м. Києва Бегунова Ольга Олексіївна, Член дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури м. Києва Розметов Ровшанбек Назарович, Член дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури м. Києва Дерев`янчук Володимир Анатолійович, Рада адвокатів м. Києва, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (надалі по тексту також - позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до суду з адміністративним позовом до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури м. Києва (надалі по тексту також - відповідач, КДКА м. Києва), треті особи: Голова дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури м. Києва Риков Вадим Володимирович, Заступник голови дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури м. Києва Дрюк Олексій Миколайович, Секретар дисциплінарної комісії адвокатури м. Києва Гнатюк Тетяна Віталіївна, Член дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури м. Києва Бегунова Ольга Олексіївна, Член дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури м. Києва Розметов Ровшанбек Назарович, Член дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури м. Києва Дерев`янчук Володимир Анатолійович, Рада адвокатів м. Києва, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення № 40 Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії м. Києва () щодо притягнення адвоката ОСОБА_1 (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 08.06.2006 № 2604) накладення дисциплінарного стягнення у вигляді попередження, зобов`язання Раду адвокатів м. Києва внести відповідні зміни до Єдиного державного реєстру адвокатів України та встановити відсутність повноважень Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури м. Києва (, юридична адреса: 04070, м. Київ, вул. Борисоглібська, 3, 2-ий поверх, каб. 208) приймати рішення щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності та накладати дисциплінарне стягнення на ОСОБА_1 , як адвоката м. Києва (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 08.06.2006 № 2604).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що .спірне рішення дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури м. Києва прийнято протиправно та всупереч вимогам, визначених Конституцією та законами України. Також вказано, що оскаржуване рішення прийняте суб`єктом, який не наділений повноваженнями вирішувати питання про накладення дисциплінарних стягнень на адвокатів, як це передбачено вимогами ст. 50 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Представник відповідача проти позовних вимог заперечив, надав письмовий відзив на адміністративний позов, в якому зазначив, що єдиною легітимною кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури у м Києві в розумінні ст.50 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» є Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури м. Києва, . При цьому, зауважено, що в даному випадку суд не наділений повноваженнями встановлювати легітимність відповідача, а предметом спору є виключно спірне рішення, прийняте відповідачем. Також вказано, що спірне рішення від 03.07.2018 № 40 прийнято з дотриманням процедури, а по суті є обґрунтованим та не підлягає скасуванню.

В судовому засіданні 13.02.2019 представниками позивача та відповідача подано клопотання про продовження розгляду справи у порядку письмового провадження. Треті особи в судове засідання не прибули, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи.

Керуючись частиною третьою статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України судом оголошено про здійснення подальшого судового розгляду справи в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Вивчивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд зазначає наступне.

Позивач є адвокатом, що підтверджується свідоцтвом від 08.07.2006 № 2604 про право на заняття адвокатською діяльністю, виданого за рішенням Київської міської КДКА від 08.06.2006 № 33-13-31. Робоче місце, зазначене в Єдиного реєстрі адвокатів України, є АДРЕСА_1 .

До КДКА м. Києва надійшла скарга ОСОБА_2 про дисциплінарний проступок адвоката ОСОБА_1 у зв`язку з порушенням нею вимог Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

За результатами розгляду скарги прийнято рішення дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури м. Києва від 03.07.2018 № 40, яким вирішено: притягнути адвоката ОСОБА_1 (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 08.06.2006 № 2604) до дисциплінарної відповідальності; накласти на адвоката ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді попередження; зобов`язати Раду адвокатів м. Києва внести відповідні зміни до Єдиного державного реєстру адвокатів України.

Спірне рішення від 03.07.2018 № 40 прийнято дисциплінарною палатою Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури м. Києва () у складі: голови дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури м. Києва Рикова Вадима Володимировича, заступника голови дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури м. Києва Дрюка Олексія Миколайовича, секретаря дисциплінарної комісії адвокатури м. Києва Гнатюка Тетяни Віталіївни, члена дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури м. Києва Бегунової Ольги Олексіївни, члена дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури м. Києва Розметова Ровшанбека Назаровича, член дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури м. Києва Дерев`янчука Володимира Анатолійовича.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначені Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 №5076-VI (далі - Закон №5076-VI) та Правилами адвокатської етики, затвердженими рішенням Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 17.11.2012.

Частинами першою, третьою статті 2 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що адвокатура України - недержавний самоврядний інститут, що забезпечує здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги на професійній основі, а також самостійно вирішує питання організації і діяльності адвокатури в порядку, встановленому цим Законом. З метою забезпечення належного здійснення адвокатської діяльності, дотримання гарантій адвокатської діяльності, захисту професійних прав адвокатів, забезпечення високого професійного рівня адвокатів та вирішення питань дисциплінарної відповідальності адвокатів в Україні діє адвокатське самоврядування.

Відповідно до статті 33 названого вище Закону адвоката може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження з підстав, передбачених цим Законом.

Дисциплінарне провадження - процедура розгляду письмової скарги, яка містить відомості про наявність у діях адвоката ознак дисциплінарного проступку.

Дисциплінарне провадження стосовно адвоката здійснюється кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури за адресою робочого місця адвоката, зазначеною в Єдиному реєстрі адвокатів України.

Статтею 34 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що підставою для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку.

Згідно з частиною першою статті 36 цього ж Закону право на звернення до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури із заявою (скаргою) щодо поведінки адвоката, яка може бути підставою для дисциплінарної відповідальності, має кожен, кому відомі факти такої поведінки.

Отже, підставою для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності є вчинення дисциплінарного проступку, що виразився, зокрема, у порушенні правил адвокатської етики, порушення інших обов`язків адвоката, передбачених законом.

Статтею 37 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» дисциплінарне провадження складається з таких стадій:

1) проведення перевірки відомостей про дисциплінарний проступок адвоката;

2) порушення дисциплінарної справи;

3) розгляд дисциплінарної справи;

4) прийняття рішення у дисциплінарній справі.

Процедуру здійснення дисциплінарного провадження на кожній із вказаних вище стадій врегульовано статтями 38, 39, 40 і 41 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

За змістом статті 38 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» заява (скарга) щодо поведінки адвоката, яка може мати наслідком його дисциплінарну відповідальність, реєструється кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури та не пізніше трьох днів з дня її надходження передається до дисциплінарної палати.

Член дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури за дорученням голови палати проводить перевірку відомостей, викладених у заяві (скарзі), та звертається до адвоката для отримання письмового пояснення по суті порушених питань.

За результатами перевірки відомостей членом дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури складається довідка, яка має містити викладення обставин, виявлених під час перевірки, висновки та пропозиції щодо наявності підстав для порушення дисциплінарної справи.

Заява (скарга) про дисциплінарний проступок адвоката, довідка та всі матеріали перевірки подаються на розгляд дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.

Частинами першою та другою статті 39 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що за результатами розгляду заяви (скарги) про дисциплінарний проступок адвоката, довідки та матеріалів перевірки дисциплінарна палата кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури більшістю голосів членів палати, які беруть участь у її засіданні, вирішує питання про порушення або відмову в порушенні дисциплінарної справи стосовно адвоката.

Рішення про порушення дисциплінарної справи з визначенням місця, дня і часу її розгляду чи про відмову в порушенні дисциплінарної справи надсилається або вручається під розписку адвокату та особі, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката, протягом трьох днів з дня прийняття такого рішення. До рішення про порушення дисциплінарної справи, яке надсилається або вручається адвокату, додається довідка члена дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, складена за результатами перевірки.

Відтак, вирішення питання щодо порушення або відмови у порушенні дисциплінарної справи стосовно адвоката належить до повноважень дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури за місцезнаходженням робочого місця адвоката. Таке рішення приймається за результатами розгляду заяви (скарги) про дисциплінарний проступок адвоката, довідки та матеріалів перевірки.

Згідно з частиною третьою статті 39 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» рішення про порушення дисциплінарної справи або про відмову в порушенні дисциплінарної справи може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його прийняття до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури або до суду.

Статтею 41 вищевказаного Закону визначено, що за результатами розгляду дисциплінарної справи дисциплінарна палата кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури приймає рішення про притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку і застосування до нього дисциплінарного стягнення або про закриття дисциплінарної справи. Рішення дисциплінарної палати приймається більшістю голосів від її загального складу, крім рішення про припинення права на заняття адвокатською діяльністю, яке приймається двома третинами голосів від її загального складу.

Рішення у дисциплінарній справі має бути вмотивованим. Під час обрання виду дисциплінарного стягнення враховуються обставини вчинення проступку, його наслідки, особа адвоката та інші обставини.

Рішення у дисциплінарній справі приймається за відсутності адвоката, стосовно якого порушено дисциплінарну справу, та особи, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката.

Аналіз викладених вище приписів законодавства дає підстави суду стверджувати про те, що вирішення питань стосовно притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача, робоче місце якого знаходиться в м. Києві, в тому числі про порушення стосовно нього дисциплінарної справи та про закриття стосовно нього дисциплінарної справи, належить до повноважень Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії м. Києва, юрисдикція якої поширюється на місто Київ.

Щодо повноважень відповідача при прийнятті спірного рішення суд виходить з наступного.

Так, відповідно до частини другої статті 46 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» організаційними формами адвокатського самоврядування є конференція адвокатів регіону (Автономної Республіки Крим, області, міста Києва, міста Севастополя), рада адвокатів регіону (Автономної Республіки Крим, області, міста Києва, міста Севастополя), Рада адвокатів України, з`їзд адвокатів України.

Адвокатське самоврядування здійснюється через діяльність конференцій адвокатів регіону (Автономної Республіки Крим, області, міста Києва, міста Севастополя), рад адвокатів регіону (Автономної Республіки Крим, області, міста Києва, міста Севастополя), кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури (Автономної Республіки Крим, області, міста Києва, міста Севастополя), Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, ревізійних комісій адвокатів регіонів (Автономної Республіки Крим, області, міста Києва, міста Севастополя), Вищої ревізійної комісії адвокатури, Ради адвокатів України, з`їзду адвокатів України.

Статтею 57 вищевказаного Закону передбачено, що рішення з`їзду адвокатів України та Ради адвокатів України є обов`язковими до виконання всіма адвокатами.

Рішення конференцій та рад адвокатів регіонів є обов`язковими до виконання адвокатами, адреса робочого місця яких знаходиться у відповідному регіоні та відомості про яких включено до Єдиного реєстру адвокатів України.

Рішення органів адвокатського самоврядування набирають чинності з дня їх прийняття, якщо інший строк не передбачений рішеннями.

Згідно з частинами першою-п`ятою статті 50 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури утворюється з метою визначення рівня фахової підготовленості осіб, які виявили намір отримати право на заняття адвокатською діяльністю, та вирішення питань щодо дисциплінарної відповідальності адвокатів. Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури підконтрольна та підзвітна конференції адвокатів регіону.

Голова та члени кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури обираються конференцією адвокатів регіону з числа адвокатів, стаж адвокатської діяльності яких становить не менше п`яти років та адреса робочого місця яких знаходиться відповідно в Автономній Республіці Крим, області, місті Києві, місті Севастополі і відомості про яких включено до Єдиного реєстру адвокатів України, строком на п`ять років. Одна й та сама особа не може бути головою або членом кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури більше ніж два строки підряд.

Голова кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури організовує і забезпечує ведення діловодства кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.

Голова, член кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури може бути достроково відкликаний з посади за рішенням конференції адвокатів регіону, яка обрала його на посаду.

Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури діє у складі кваліфікаційної та дисциплінарної палат. Кваліфікаційна палата утворюється у складі не більше дев`яти членів, дисциплінарна - не більше одинадцяти членів палати.

Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури є повноважною за умови обрання не менше двох третин від кількісного складу кожної з її палат, затвердженого конференцією адвокатів регіону.

Кожна палата на своєму першому засіданні шляхом голосування більшістю голосів від загальної кількості членів палати обирає з числа членів палати голову та секретаря палати. Голова палати за посадою є заступником голови кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.

Голова палати, секретар палати за рішенням відповідної палати може бути достроково відкликаний з посади.

Голова, заступник голови, секретар палати, член кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури не можуть одночасно входити до складу Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, ревізійної комісії адвокатів регіону, Вищої ревізійної комісії адвокатури, ради адвокатів регіону, Ради адвокатів України, комісії з оцінювання якості, повноти та своєчасності надання адвокатами безоплатної правової допомоги.

До повноважень кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури належать:

1) організація та проведення кваліфікаційних іспитів;

2) прийняття рішень щодо видачі свідоцтва про складення кваліфікаційного іспиту;

3) прийняття рішень про зупинення або припинення права на заняття адвокатською діяльністю;

4) здійснення дисциплінарного провадження стосовно адвокатів;

5) вирішення інших питань, віднесених до повноважень кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури цим Законом, рішеннями конференції адвокатів регіону, Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, Ради адвокатів України, з`їзду адвокатів України.

У передбачених цим Законом випадках повноваження кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури здійснює її кваліфікаційна або дисциплінарна палата.

Частиною одинадцятою статті 50 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що установчим документом кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури є положення про кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури, яке затверджується Радою адвокатів України.

Так, як вважає позивач, Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури м. Києва () утворена розпорядженням Недержавної некомерційної професійної організації «Національної Асоціації Адвокатів України» паралельно діючій Кваліфікаційно-дисциплінарній комісії адвокатури міста Києва (), не набула повноважень, делегованих державою частиною першою статті 50 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та не уповноважена вирішувати питання про дисциплінарну відповідальність.

Водночас, суд звертає увагу, що згідно з рішенням Ради адвокатів України від 11.06.2016 № 153 «Про затвердження висновку спеціальної тимчасової комісії з перевірки діяльності органів адвокатського самоврядування міста Києва» встановлено, що Київська міська Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури (КМ КДКА) з 2008 року діє як створена фізичними особами громадська організація (витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань) і вказана обставина викликає обґрунтовані сумніви правомірної діяльності такої комісії також і відповідно до Закону України "Про адвокатуру", яким не було передбачено створення КДКА у такий спосіб (відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури є юридичною особою і діє відповідно до цього Закону, інших законів України та положення про кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури. Установчим документом кваліфікаційно- дисциплінарної комісії адвокатури є положення про кваліфікаційно - дисциплінарну комісію адвокатури, яке затверджується Радою адвокатів України).

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 57 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» рішення з`їзду адвокатів України та Ради адвокатів України є обов`язковими до виконання всіма адвокатами. Рішення органів адвокатського самоврядування набирають чинності з дня їх прийняття, якщо інший строк не передбачений рішеннями.

З метою відновлення органів адвокатського самоврядування у місті Києві, 11.06.2016 рішенням Ради адвокатів України № 155 «Про скликання позачергової конференції адвокатів міста Києва, затвердження Порядку висування та обрання делегатів конференції адвокатів міста Києва, Регламенту конференції адвокатів міста Києва та встановлення квоти представництва» було вирішено скликати Конференцію адвокатів міста Києва з метою обрання голови та членів Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури міста Києва, а також вирішення питань щодо персонального складу Ради адвокатів міста Києва.

Конференцією адвокатів м. Києва 08.10.2016 було прийнято рішення про висловлення недовіри та дострокового відкликання голови Ради адвокатів міста Києва - ОСОБА_3 та членів Ради адвокатів міста Києва. Обрано нового голову Ради адвокатів міста Києва - ОСОБА_5 та оновлено склад Ради адвокатів міста Києва. Також, було обрано новий склад членів Дисциплінарної та Кваліфікаційної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури м. Києва. Головою Кваліфікаційної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури м. Києва було обрано - Орлова І.Ф .

Факт правомірності скликання Конференції адвокатів м. Києва та її рішень були неодноразовими предметами судових розглядів. Зокрема, правомірність скликання конференції адвокатів міста Києва підтверджена постановою Апеляційного суду м. Києва від 22.03.2018 у справі № 758/14638/16-ц.

Водночас, під час розгляду справи не спростовано, що в м. Києві продовжує функціонувати Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури міста Києва (), яку позивач уважає легітимною.

Однак, суд не бере до уваги доводи позивача стосовно нелегітимності Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії м. Києва () у зв`язку з порушенням порядку її створення та реєстрації, оскільки перевірка дотримання вимог законодавства щодо створення названої Комісії та її реєстрації як юридичної особи виходить за межі предмету спору у даній адміністративній справі. Окрім того, на підтвердження доводів позивача про нелегітимність відповідача судом у ході судового розгляду справи не надано жодних доказів щодо протиправності створення та реєстрації як юридичної особи Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури в м. Києві, в тому числі доказів про визнання протиправними і скасування рішень Ради адвокатів України та конференції адвокатів м. Києва, що стосуються утворення названої Комісії.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про необґрунтованість доводів позивача щодо нелегітимності Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури м. Києва () та відсутності у неї повноважень розглядати питання стосовно його притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Щодо суті встановлених висновків у спірному рішенні суд зазначає наступне.

До КДКА м. Києва 08.02.2018 та повторно 27.02.2018 надійшли скарги ОСОБА_2 про дисциплінарний проступок адвоката ОСОБА_1 щодо порушення нею вимог Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

У скаргах зазначено, що скаржник є учасником ТОВ «Мена-Авангард». Адвокат ОСОБА_1 ., консультуючи та безпосередньо представляючи інтереси іншого колишнього учасника вказаного товариства ОСОБА_8 , складаючи і підписуючи документи, виступаючи в суді, вчинила грубі порушення присяги адвоката та правил адвокатської етики, недобросовісно використовуючи свої професійні можливості і функції для фальшування подій, фактів, створення алгоритмів очевидної брехні, системи неправдивих подій, штучних бездоказових звинувачень (без опори на будь-який документ або належно встановлений факт), звинувачуючи скаржника у вчиненні тяжких правопорушень, в т.ч. і кримінального характеру. При цьому адвокат маніпулював своїм клієнтом ОСОБА_8 , оскільки останній в силу рівня своїх знань і володіння мовою не в стані таким чином сформулювати подібні звинувачення.

Також, у скарзі вказано, що 23.08.2017 ОСОБА_8 у зговорі з адвокатом ОСОБА_1., не навівши жодних фактів, подав до Менського відділу поліції ГУ НП в Чернігівській області заяву, що містила неправдиву інформацію про підготовку ТОВ «Мена-Авангард» до його пограбування шляхом збирання врожаю. 30.08.2017, адвокатом, як представником ОСОБА_8 було подано скаргу з завідомо неправдивими відомостями до слідчого судді Менського районного суду на бездіяльність співробітників Менського відділу поліції ГУ НП в Чернігівській області. Так, у скарзі, поданій адвокатом до суду, було підтверджено у виступах під час судового розгляду 30.08.2017, крім завідомо неправдивої заяви про підготовку ТОВ «Мена-Авангард» до вчинення пограбування ОСОБА_8 , суду було подано неправдиву інформацію про оброблення полів особисто ОСОБА_8 . На думку скаржника, ОСОБА_8 та ОСОБА_1 добре розуміли, що ввівши суд в оману зможуть досягнути мети.

Скаржник вказує, що адвокат ОСОБА_1 вийшла за межі своїх прав і обов`язків, передбачених ст.ст. 19, 20, 21 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Також, скаржником зазначено, що адвокатом ОСОБА_1 . з метою затягування розгляду цивільної справи № 738/1351/17 Менським районним судом Чернігівської області подала до Шевченківського районного суду м. Києва нічим не обгрунтовані та явно неспроможні зустрічні позовні заяви до родини ОСОБА_11 , погрожуючи участю у цій справі фіскальних органів - справи № 761/29986/17, № 761/27381/17.

Таким чином, на думку скаржника, адвокатом ОСОБА_1. було рорушено ст. 7 Правил адвокатської етики, а саме: адвокат не може давати клієнту поради, свідомо спрямовані на полегшення вчинення правопорушень, іншим чином умисно сприяти їх вчиненню його клієнтом або іншими особами. Адвокат не має права в своїй професійній діяльності вдаватися до засобів та методів, які суперечать чинному законодавству або цим Правилам.

Окрім того, зазначено, що адвокатом ОСОБА_1. було порушено ст. 25 Правил адвокатської етики, а саме: адвокату категорично забороняється використовувати при виконанні доручення клієнта незаконні та неетичні засоби, зокрема, спонукати свідків до надання завідомо неправдивих показань, вдаватися до протизаконних методів тиску на протилежну сторону чи свідків (погроз, шантажу, тощо), використовувати свої особисті зв`язки (чи інший орган, перед яким він здійснює представництво, або захист інтересів клієнтів, використовувати інформацію, отриману від колишнього клієнта, конфіденційність якого охороняється законом, використовувати інші засоби, що суперечать законодавству або цим правилам.

За результатами розгляду скарг, виходячи з результатів проведеної перевірки, дисциплінарна палата КДКА м. Києва дійшла висновку про виявлення ознак вчинення дисциплінарного проступку адвокатом ОСОБА_1 , а відтак і про наявність підстав для порушення дисциплінарної справи стосовно неї згідно з рішенням від 19.06.2018 № 34.

Відповідачем встановлено, що адвокатом ОСОБА_1 порушено окремі вимоги Правил адвокатської етики, а отже вчинено дисциплінарний проступок у розумінні ст.34 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Так, дисциплінарною палатою КДКА м. Києва встановлено, що адвокат ОСОБА_1 , надаючи правову допомогу своєму клієнтові грубо порушила основні принципи адвокатської діяльності. Зокрема, адвокатом було порушено:

- ст. 7 Правил адвокатської етики, а саме: адвокат не може давати клієнту поради, свідомо спрямовані на полегшення вчинення правопорушень, і іншим чином умисно сприяти їх вчиненню його клієнтом або іншими особами; адвокат не має права в своїй професійній діяльності вдаватися до засобів та методів, які суперечать чинному законодавству або цим Правилам;

- cт. 25 Правил адвокатської етики, а саме: адвокату категорично забороняється використовувати при виконанні доручення клієнта незаконні та неетичні засоби, зокрема, спонукати свідків до надання завідомо неправдивих показань, вдаватися до протизаконних методів тиску на протилежну сторону чи і (погроз, шантажу, тощо), використовувати свої особисті зв`язки (чи орган, перед яким він здійснює представництво, або захист інтересів клієнтів, використовувати інформацію, отриману від колишнього клієнта, конфіденційність якого охороняється законом, використовувати інші засоби, суперечать чинному законодавству або цим правилам).

У висновку відповідачем зазначено, що вчинений адвокатом ОСОБА_1 дисциплінарний проступок є за своїм характером грубим одноразовим порушенням ст.ст. 9, 20, 36 Правил адвокатської етики, а тому дисциплінарна палата КДКА м. Києва, що вчинений дисциплінарний проступок є підставою для накладення на адвоката ОСОБА_1 стягнення у вигляді попередження.

При вирішенні питання про правомірність притягнення до дисциплінарної відповідальності слід виходити із загальних норм права відносно відповідальності за порушення зобов`язань та встановлення в діях або бездіяльності особи складу правопорушення з метою застосування юридичної відповідальності.

Відповідно до приписів ст.38 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» під час проведення перевірки член дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури має право опитувати осіб, яким відомі обставини вчинення діяння, що має ознаки дисциплінарного проступку, отримувати за письмовим запитом від органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, керівників підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань, фізичних осіб необхідну для проведення перевірки інформацію, крім інформації з обмеженим доступом.

Водночас, суд наголошує, що у скарзі ОСОБА_2 посилається на порушення прав також і ОСОБА_8 , при цьому відповідачем не затребувано від нього пояснень. Також, не було досліджено обставин за участю ОСОБА_8 щодо інформації, викладеної ОСОБА_2 у своїй скарзі, що в свою чергу свідчить про упередженість та викладення висновків у спірному рішенні без з`ясування всіх необхідних доказів та фактів.

Суд бере до уваги, що під час розгляду справи не встановлено подання скарг ОСОБА_8 щодо будь-яких дій позивача, не надано достовірної інформації, яка б свідчила про надання правової допомоги ОСОБА_8 з ознаками порушення присяги адвоката або правил адвокатської етики.

Також, відсутні будь-які вироки судів щодо фальшування подій, фактів, створення алгоритмів очевидних неправдивих подій, штучних беззаконних звинувачень та встановлення фактів звинувачення позивачем скаржника ОСОБА_2 у вчиненні тяжких правопорушень, у т.ч. кримінального характеру, як то зазначала скаржник у скарзі до відповідача.

Суд наголошує, що частиною 2 статті 17 КПК України передбачено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Окрім того, частиною 4 статті 296 Цивільного кодексу України встановлено гарантії реалізації такого принципу та вказано, що ім`я фізичної особи, яка затримана, підозрюється чи обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, або особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, може бути використане (обнародуване) лише в разі набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо неї або винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод нікого не може бути визнано винним у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення на підставі будь-якої дії чи бездіяльності, яка на час її вчинення не становила кримінального правопорушення згідно з національним законом або міжнародним правом. Також не може бути призначене суворіше покарання ніж те, що підлягало застосуванню на час вчинення кримінального правопорушення.

Принцип презумпції невинуватості закріплений положеннями й ч.І ст.11 Загальної декларації прав людини: «Кожна людина, обвинувачена у вчиненні злочину, має право вважатися невинною доти, поки її винність не буде встановлена в законному порядку шляхом прилюдного судового розгляду, при якому їй забезпечують усі можливості для захисту».

Презумпція невинуватості зафіксована у Міжнародному пакті про громадянські і політичні права, зокрема у п.2 ст. 14: «Кожен обвинувачений в кримінальному злочині має право вважатися невинним, поки винність його не буде доведена згідно з законом».

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Аллан проти Сполученого Королівства» від 10 грудня 2009 року встановлено, що пункт 2 статті 6 Конвенції забезпечує «право вважатися невинним доти, доки вину не буде доведено в законному порядку». Презумпція невинуватості, яка розглядається як процесуальна гарантія в контексті самого кримінального провадження, накладає вимоги щодо, зокрема:

- тягара доведення;

- правових презумпцій фактів і права:

- привілею проти самообвинувачення:

- досудового оприлюднення елементів справи:

- передчасних висловлювань суду або інших представників держави про вину обвинувачуваної особи (п. 93 Рішення).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Грабчук проти України» від 21 вересня 2006 року передбачено, що презумпція невинуватості порушена, якщо твердження посадової особи щодо особи, обвинуваченої у вчиненні злочину, відображає думку, що особа винна, коли цього не було встановлено відповідно до закону (пункт 42 Рішення).

Статтею 124 Конституції України передбачено, що правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускається. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Отже, відповідачем прийнято висновки щодо наведених відомостей у скарзі без наявності підтверджуючої доказової бази та за відсутності належних та допустимих доказів щодо фальсифікації документів, надання неправдивої інформації або інших порушень.

Щодо посилання ОСОБА_2 , що позивач, надаючи правову допомогу ОСОБА_8 як адвокат, вийшла за межі повноважень та подала 30.08.2017 як представником клієнта скаргу до слідчого судді Менського районного суду на бездіяльність співробітників Менського відділу поліції НУ НП в Чернігівській області, суд зазначає, що відповідно до ст.ст.19, 20, 21 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» не забороняється позивачу, як адвокату, звертатись зі скаргами в інтересах свого клієнта до суду.

Щодо посилань у скарзі на те, що позивач з метою затягування розгляду цивільної справи Менським районним судом додала до Шевченківського районного суду м. Києва зустрічні позови до родини ОСОБА_11 суд зазначає, що відповідач не наділений правом надавати оцінку обґрунтованості та спроможності вказаних позовних заяв. Також і не надано доказів, що вказані позови до Шевченківського районного суду будь-яким чином створюють штучні умови для сприяння затягування справи Менського районного суду в Чернігівській області.

Відповідно до ч.3 ст.34 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» не є підставою для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності винесення судом або іншим органом рішення не на користь його клієнта, скасування або зміна судового рішення або рішення іншого органу, винесеного у справі, в якій адвокат здійснював захист, представництво або надавав інші види правової допомоги, якщо при цьому не було вчинено дисциплінарного проступку.

Отже, посилання у скарзі на те, що у спорах, які розглядає Шевченківський районний суд, позивачем здійснено залучення фіскальної служби з метою погрожувати ОСОБА_2 , суд вважає неприйнятним та не може розцінюватись як тиск на протилежну сторону, оскільки подача позовів із залученням третіх осіб, зокрема, і фіскального органу, є використана позивачем можливість, передбачена чинним законодавством, а не вчинення протиправним дій, як то стверджує скаржник.

Підсумовуючи викладене в сукупності, суд дійшов висновку, що відповідачем не досліджено в повній мірі всіх обставин та пояснень щодо поданої скарги ОСОБА_2 , натомість висновки ґрунтуються на неперевіреній інформації та за відсутності аналізу всіх необхідних фактів.

Окрім цього, суд бере до уваги, що 21.11.2017 до ЄДР було внесено кримінальне провадження № 0000633 з приводу перешкоджання діяльності адвоката ОСОБА_1 по наданню правової допомоги довірителю ОСОБА_8 зі сторони ТОВ «Мена-Авангард».

При цьому, суд наголошує, що порушення процедури проведення перевірки є також достатньою підставою для скасування результатів цієї перевірки.

Суд зауважує, що рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 07.07.2019 у справі № 826/12228/18, залишеного без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.10.2019, визнано протиправним та скасовано рішення від 19.06.2018 №34 Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури м. Києва про порушення дисциплінарної справи відносно позивача.

Отже, позовна вимога про визнання протиправним та скасування рішення № 40 Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії м. Києва () щодо притягнення адвоката ОСОБА_1 (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 08.06.2006 № 2604) накладення дисциплінарного стягнення у вигляді попередження, зобов`язання Раду адвокатів м. Києва внести відповідні зміни до Єдиного державного реєстру адвокатів України є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. ч. 1- 3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи сторін, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково.

Згідно з частиною четвертою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись ст. ст. 77, 90, 139, 241- 246, 255, 293, 295- 297 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В :

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення від 03.07.2018 № 40 Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії м. Києва () щодо притягнення адвоката ОСОБА_1 (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 08.06.2006 № 2604) накладення дисциплінарного стягнення у вигляді попередження, зобов`язання Раду адвокатів м. Києва внести відповідні зміни до Єдиного державного реєстру адвокатів України.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 понесені нею витрати по сплаті судового збору у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії м. Києва.

Позивач: ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).

Відповідач: Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія м. Києва (адреса: 04070, м. Київ, вул. Борисоглібська, 3, каб. 208, ).

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України та може бути оскаржене за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295- 297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно.

Суддя Н.М. Шевченко