Справа № 176/184/20
Суддя: Крамар О. М.
Дата ухвалення: 2020-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа №176/184/20
провадження №2-а/176/11/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2020 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Крамар О.М.,

за участі секретаря судових засідань Кіняк Т.Ю.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Жовті Води адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) до інспектора сектору реагування патрульної поліції №3 П`ятихатського відділу поліції Жовтоводського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області Ністора Віталія Андріановича (адреса: Дніпропетровська область м. П`ятихатки вул. Кліменка, буд. 91) про скасування постанови серії ДП 18 №291636 від 22.01.2020 року про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

30 січня 2020 року ОСОБА_2 звернувся із зазначеним адміністративним позовом до суду, в якому просить визнати незаконною та скасувати постанову серії ДП 18 №291636 від 22.01.2020 року про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП. Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо нього закрити, за відсутністю в його діях складу такого правопорушення.

В своєму позові позивач зазначає, що постановою інспектора сектору реагування патрульної поліції №3 П`ятихатського відділення поліції Жовтоводського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області Ністора В.А. серії ДП 18 №291636 від 22.01.2020 року, на нього накладено адміністративне стягнення за адміністративне правопорушення за ч.1 ст.121 КУпАП в розмірі 340 грн.

Згідно вказаної постанови, він, 22.01.2020 року керував транспортним засобом ВАЗ 2103, державний номерний знак НОМЕР_1 , на автодорозі в Дніпропетровській області П`ятихатки-Чистопіль 3 км, на котрому затоновано задній розсіювач прилад світла, чим порушив п.п. 31.4.3 г Правил дорожнього руху України.

Вказану постанову інспектора поліції він вважає незаконною з наступних підстав.

Всупереч вимогам закону, в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності не наведено докази, на яких грунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, не зазначено мотиви відхилення інших доказів, на які послався порушник. Під час розгляду справи були грубо порушені його права, передбачені ст.268 КУпАП. Позбавлення цих прав є порушенням. Його письмові пояснення по суті пред`явленого правопорушення викладені письмово на окремому аркуші, не були відображені в оскарженій постанові. Не були взяті інспектором до уваги його твердження про те, що тонування, яке нанесено на розсіювачах світлових приладів, не зменшує їх прозорість чи світлопропускання. Не надано інспектором доказів яким чином він встановив, що нанесене тонування зменшує прозорість чи світлопропускання розсіювачів світлових приладів. Адміністративне правопорушення він не вчиняв. Інспектором було порушено процедуру притягнення до адміністративної відповідальності. Інспектор визначив ступінь тонування заднього розсіювача приладу світла на транспортному засобі без застосування спеціальних вимірювальних приладів, а також не здійснив перевірку ступеню тонування у стаціонарному посту ДПП, оснащеного мобільною лабораторією спеціальним приладом тауметром, який повинен бути сертифікований належним чином. Крім того, в постанові не зазначено чи було здійснено відеофіксацію, якщо так то яким засобом здійснювалась відеофіксація даної події. Вище вказане вказує на те, що інспектор при винесенні постанови не керувався жодними допустимими доказами, його звинувачення грунтуються на припущеннях. Також інспектором не було взято до уваги його пояснення, що задній розсіювач прилад світла на транспортному засобі ВАЗ 2103 був встановлений заводом виробника та відповідає стандартам в галузі дорожнього руху. Тому він не порушував Правила дорожнього руху України. Не містить постанова і посилання на дослідження інспектором обтяжуючих та пом`якшуючих відповідальність особи обставин, які повинні бути враховані органом, уповноваженим розглядати справи про адміністративне правопрушення. Просив скасувати постанову серії ДП 18 №291636 від 22.01.2020 року про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП. Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо нього закрити, за відсутністю в його діях складу такого правопорушення.

Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 31.01.2020 року у справі було відкрито провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін у судове засідання на 09 год. 00 хв. 07 лютого 2020 року.

07 лютого 2020 року, у зв`язку з неявкою відповідача та через відсутність відомостей щодо належного повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, розгляд справи було відкладено на 25 лютого 2020 року на 13 год. 00 хв.

25.02.2020 року у судове засідання позивач не з`явився, надав заяву, у якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю та просив задовольнити. Таким чином позивач скористався своїм процесуальним правом, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Відповідач - інспектор сектору реагування патрульної поліції №3 П`ятихатського відділу поліції Жовтоводського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області Ністор Віталій Андріанович у судове засідання не з`явився, відзиву на позов суду не надав. Про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення судової повістки /а.с.24/. Про поважність причин своєї неявки у судове засідання суд не повідомив.

Відповідно до ч.1 ст.205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За таких обставин, на підставі ч.1 ст.205 КАС України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч.9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за таких обставин.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 №291636 від 22.01.2020 року, складеною інспектором сектору реагування патрульної поліції №3 П`ятихатського відділу поліції Жовтоводського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області Ністором В.А., ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КупАП та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн.

Згідно з вищезазначеною постановою, інспектором встановлено, що «22.01.2020 року об 11 год. 00 хв. ОСОБА_2 керував транспортним засобом ВАЗ 2103, державний номерний знак НОМЕР_1 , на автодорозі в Дніпропетровській області П`ятихатки-Чистопіль 3 км. на котрому затоновано задній розсіювач приладу світла, чим порушив п.п. 31.4.3 г Правил дорожнього руху України. За вказане правопорушення настає адміністративна відповідальність за ч.1 ст.121 КУпАП /а.с.6/

Позивач надав суду другий екземпляр постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, який було вручено останньому інспектором поліції, текст якої виготовлено неякісно та який неможливо прочитати. /а.с.6/

Відповідач, у свою чергу, не надав суду належної якості постанови, як доказ правомірності прийнятого ним рішення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

Щодо законності складання інспектором ОСОБА_3 оскаржуваної постанови, то необхідно зазначити наступне.

В постанові інспектором зазначено, що на транспортному засобі на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання. При цьому, інспектором не були перевірені та /або спростовані твердження ОСОБА_2 про те, що тонування, яке нанесено на розсіювачах світлових приладів, не зменшує їх прозорість чи світлопропускання. Не надано суду доказів яким саме чином інспектор встановив, що тонування зменшує прозорість чи світлопропускання розсіювачів світлових приладів.

Інспектор визначив ступінь тонування заднього розсіювача приладу світла на транспортному засобі без застосування спеціальних вимірювальних приладів, а також не здійснив перевірку ступеню тонування у стаціонарному посту ДПП, осащеному мобільною лабораторією спеціальним приладом тауметром, який повинен бути належним чином сертифікований.

Не дано належної оцінки інспектором твердження ОСОБА_2 про те, що задній розсіювач прилад світла на транспортному засобі ВАЗ 2103 був встановлений заводом виробником та відповідає стандартам в галузі дорожнього руху.

Таким чином, висновки інспектора грунтовались лише на припущеннях, без об`єктивного дослідження всіх обставин у справі.

Згідно з «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395 справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, в тому числі, частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Поліцейські розглядають справи про адміністративні правопорушення, визначені у статті 222 КУпАП. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, користується правами, визначеними у статті 268 КУпАП.

Поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до її компетенції розгляд цієї справи; 2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці); 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. За відсутності цієї особи справа розглядається лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (стаття 268КУпАП).

Розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками та ін.

Зазначених вимог Закону інспектор не дотримався.

Суд зазначає, що підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу правопорушення, передбаченого КУпАП.

Відповідно до вимог ст.293 КУпАП та роз`яснень, викладених в пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 червня 1988 року №6 "Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення", орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови.

Суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом`якшуючі обставини, майновий стан винного.

Крім того, у своїй постанові від 26 квітня 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду зазначив, що саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Разом з тим, відповідачем не надано будь-яких доказів, які б підтверджували факт вчинення позивачем правопорушення та наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП.

Вимога суду про надання матеріалів справи інспектором не виконана.

Таким чином доводи позивача щодо порушення процедури притягнення його до адміністративної відповідальності заслуговують на увагу.

Що стосується доводів позивача про грубе порушення та позбавлення його прав, передбачених ст.268 КУпАП, то суд вважає необхідним зазначити наступне.

Позивач акцентує увагу на порушення його права на правову допомогу.

Якщо водій вважає себе невинуватим у вчиненні правопорушення, він має право звернутися до інспектора поліції з клопотанням надати йому можливість скористатися послугами адвоката та відкласти для цього розгляд справи. Якщо водій не звернувся до інспектора із зазначеним клопотанням, то відсутні порушення з боку працівника поліції під час винесення постанови щодо ненадання особі, яка притягається до адмінітсративної відповідальності можливості скористатися правовою допомогою адвоката.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів про те, що ОСОБА_2 під час складання постанови просив чи звертався з відповідним клопотанням до інспектора поліції відкласти розгляд справи для отримання правової допомоги адвоката. Тому в цій частині доводи позивача суд не бере до уваги.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Це також слідує з закріпленого в частині 4 статті 129 Конституції України принципу змагальності і рівності сторін у судочинстві, обов`язок доказування законності застосування адміністративного стягнення при розгляді скарги громадянина в суді покладається на орган (посадову особу), яким винесено оскаржувану постанову, а тому вину позивача у вчиненні правопорушення повинен довести саме відповідач.

Відповідно до вимог статті 10 КУпАП вина є обов`язковою умовою адміністративної відповідальності, юридичний факт, який є підставою для притягнення до відповідальності.

Згідно із ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про міжнародні договори», від 22.12.1993 року, міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала зазначену Конвенцію і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У рішеннях ЄСПЛ значну роль у розширенні сфери застосування п. 2 ст. 6 Конвенції грає тлумачення двох ключових понять цієї статті - «кримінальне обвинувачення» і «суперечки про громадянські права». У справі «Кадубец проти Словаччини» Eur. Court H.R. Kadubec v. Slovakia, Judgment of 2 September 1998. Reports. 1998 VI. представник держави-відповідача наполягав на тому, що в цій справі йдеться про адміністративний проступок, а не про кримінальне звинувачення, і, отже ст. 6 не може бути застосована. Однак Європейський суд з прав людини не погодився з аргументом відповідача, хоча і визнав, що внутрішнє право країни не вважає кримінальними діяння, за вчинення якого був покараний заявник. Проте ця обставина, на думку суду, не має великого значення, так само як і те, який державний орган розглядав справу.

Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині доведення вини тільки в законному порядку на підставі законно здобутих доказів.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 р., доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Враховуючи викладене, суд вважає, що розгляд справи про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП відбувся з порушенням його порядку, визначеним Інструкцією та КУпАП, сама постанова, відносно ОСОБА_2 про вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП, складена з порушенням вимог ст.283 КУпАП, та обставини викладені в ній не доведені відповідними належними та допустимими доказами, що виключає можливість притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до ст. 247 п.1 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодесу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, суд приходить до висновку, що адміністративний позов є обгрунтованим та підлягає задоволенню. Судові витрати необхідно віднести за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.19, 62 Конституції України, ст.ст. 7,9,10,11, 247, 280 КУпАП, ст. ст. 6-10, 12, 19, 20, 22, 72-78, 79, 90, 94, 124, 139, 159, 160, 205, 241-246, 250, 257, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора сектору реагування патрульної поліції №3 П`ятихатського відділу поліції Жовтоводського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області Ністора Віталія Андріановича про скасування постанови серії ДП 18 №291636 від 22.01.2020 року про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП 18 №291636 від 22.01.2020 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП скасувати, а справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Відшкодування судових витрат віднести за рахунок Держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, ухвалення рішення, винесеного без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Повне найменування сторін:

Позивач ОСОБА_4 , зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Жовтоводським МВ УМВС України в Дніпропетровській області 18.10.2000 року.

Відповідач інспектор сектору реагування патрульної поліції №3 П`ятихатського відділу поліції Жовтоводського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області Ністор Віталій Андріанович (адреса: Дніпропетровська область м. П`ятихатки вул. Кліменка, буд. 91)

Повне рішення суду складено 25 лютого 2020 року.

Суддя