Справа № 420/6231/19
Суддя: Аракелян М.М.
Дата ухвалення: 2020-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6231/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Аракелян М.М.

Розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративною позовною заявою Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області (, адреса: вул. 7-а Пересипська, 6, м. Одеса, 65042) до Міського комунального підприємства «Теплодарводоканал» (, адреса: вул. Польова, 1, м. Теплодар, Одеська область, 65490) про стягнення суми штрафу,-

ВСТАНОВИВ:

22 жовтня 2019 до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області до Міського комунального підприємства «Теплодарводоканал», у якому позивач просить суд стягнути з Міського комунального підприємства «Теплодарводоканал» (, адреса: вул. Польова, 1, м. Теплодар, Одеська область, 65490) до Державного бюджету штраф у розмірі 177 076,45 грн. (сто сімдесят тисяч сімдесят шість гривень сорок п`ять копійок) на рахунок НОМЕР_3, код класифікації доходів бюджету: 21081100, отримувач ВК у м. Теплодарі/м.Теплодар/21081100, код отримувача 37722242, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП).

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 24.10.2019 року позовну заяву Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області було залишено без руху, встановлено строк для усунення недоліків шляхом надання доказів сплати судового збору за подання позовної заяви майнового характеру у розмірі 2656 (дві тисячі шістсот п`ятдесят шість) грн. 15 коп..

06.11.2019 року за вх.№41357/19 від представника позивача надійшла заява на усунення недоліків позовної заяви разом із платіжним дорученням №1390 від 01.11.2019 року про сплату судового збору у встановленому розмірі, чим усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 11.11.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 04.12.2019 року.

У зв`язку із вимкненням електропостачання в Одеському окружному адміністративному суді підготовче засідання, призначене на 04.12.2019 року, не відбулось та було відкладено на 18.12.2019 року.

12.12.2019 року за вх.№47167/19 від представника відповідача надійшла заява з поясненнями.

18.12.2019 року за вх.№48165/19 від представника відповідача та за вх.№48168/19 від представника позивача надійшли заяви про відкладення підготовчого засідання для вирішення питання щодо мирного врегулювання спору. З огляду на зазначене, підготовче засідання було відкладено на 20.01.2020 року.

15.01.2020 року за вх.№1621/20 від представника відповідача надійшла заява про визнання позовних вимог, а за вх.№1622/20 - заява про розгляд справи за відсутності представника відповідача.

У зв`язку із перебуванням головуючого судді Аракелян М.М. на лікарняному підготовче засідання перенесено на 06.02.2020 року.

У підготовче засідання 06.02.2020 року сторони не з`явились, про дату, час та місце підготовчого засідання сповіщені належним чином та завчасно, про причини неявки суд не повідомили. Згідно заяви від 15.01.2020 року за вх.№1622/20 представник відповідача просив проводити розгляд справи за його відсутності.

15.01.2020 року за вх.№1621/20 від представника відповідача надійшла заява про визнання позовних вимог.

Згідно ч.3 ст.183 КАС України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч.1 ст.189 КАС України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Частиною 4 вказаної статті визначено, що у разі визнання позову відповідачем повністю або частково суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову повністю або у відповідній частині вимог.

З огляду на зазначене судом розглянуто дану справу у порядку письмового провадження відповідно до ч.9 ст.205 КАС України.

Підставою для звернення позивача до суду із даним позовом стало те, що за результатом проведеної Головним управлінням Держпродспоживслужби в Одеській області позапланової перевірки МКП «Теплодарводоканал» було встановлено порушення норм чинного законодавства в частині проведення розрахунків витрат на електроенергію для технологічних потреб без урахування норм питомих витрат електроенергії, без диференціації за періодами часу, розподіл витрат здійснювався не між усіма видами діяльності підприємства. В результаті цього економічно обґрунтований тариф на послугу з централізованого водопостачання склав 14,03 грн. за куб. метр, на послугу з очищення стічних вод - 5,49 грн. за куб. метр. На підставі цього Головним управлінням 25.10.2018 року прийнято рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін №7, яким застосовано санкції у розмірі 100% необґрунтовано отриманої виручки, а саме 177076,45 грн. Відсутність відомостей у Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області про виконання відповідачем рішення зумовила необхідність звернення до суду з даним позовом.

Судом встановлено, що у зв`язку з надходженням до Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області Колективного звернення мешканців м. Теплодар Одеської обл. (а.с.11-14) та після отримання погодження на проведення позапланової перевірки МКП «Теплодарводоканал» (а.с.19) на підставі Наказу від 03.10.2018 р. за №2825 (а.с.21) та Направлення на проведення позапланової перевірки від 03.10.2018 року №2212 (а.с.22), Головним управлінням Держпродспоживслужби в Одеській області було проведено позапланову перевірку на предмет дотримання порядку формування, встановлення та застосування тарифів на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення МКП «Теплодарводоканал».

За результатами проведеної перевірки складено Акт перевірки дотримання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін МКП «Теплодарводоканал» №1405 від 18 жовтня 2018 року (а.с.23-37)

В Акті перевірки №1405 від 18 жовтня 2018 року вказується наступне.

Перевіркою встановлено, що Міське комунальне підприємство «Теплодарводоканал» надає мешканцям м. Теплодар послуги з централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та очищення стічної води. Рішенням виконкому Теплодарської міської ради Одеської області від 14 грудня 2017 року №228/В- 2017 «Про встановлення тарифів на централізоване водопостачання, водовідведення та очищення стічної води» встановлені тарифи у розмірі: на централізоване водопостачання - 14,40грн., централізоване водовідведення - 7,86грн. та очищення стічної води -6,00 грн.за 1 куб.м. (з ПДВ).

При перевірці формування тарифів на централізоване водопостачання, водовідведення та очищення стічної води встановлено наступне.

Формування тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення здійснюється відповідно до річних планів та економічно обґрунтованих планованих витрат.

Річні плани з централізованого водопостачання та водовідведення складаються на підставі фактичних за останні 5 років та прогнозованих обсягів з урахуванням укладених із споживачами договорів та інших техніко-економічних факторів та погоджуються в установленому законодавством порядку.

Перевіркою встановлено, що в порушення вимог п. 11, 22 Порядку формування тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги» (далі - Порядок), при розрахунку тарифів на централізоване водопостачання та очищення стічної води необґрунтовано завищений обсяг річного плану ліцензованої діяльності за видами вищевказаних послуг.

Витрати, пов`язані з використанням електроенергії для технологічних потреб, визначаються виходячи з обсягів підйому та/або подачі води, пропускання стічних вод, їх очищення, норм питомих витрат паливно-енергетичних ресурсів, діючих цін на паливно-енергетичні ресурси.

В порушення вимог п. 22 Порядку та п.17 Загальних положень про порядок нормування питомих витрат паливно-енергетичних ресурсів у суспільному виробництві, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 15.07.1997р. №786 (далі - Загальні положення), розрахунки витрат на електроенергію для технологічних потреб здійснювались без урахування норм питомих витрат електроенергії.

Також, при розрахунку електроенергії не враховувалися тарифи диференційовані за періодами часу згідно з постановою НКРЕ України від 20.12.2001 №1241 (у редакції постанови НКРЕКП України від 13.06.2017 №763).

В порушення вимог п.5 Порядку розподіл витрат здійснювався не між усіма видами діяльності підприємства, а лише між послугами з водопостачання, водовідведення, очищення стічних вод, без урахування діяльності бювету.

Пунктом 22 Порядку встановлено, що до складу планованої виробничої собівартості включаються інші прямі матеріальні витрати, пов`язані з використанням сировини,основних і допоміжних матеріалів, запасних частин та інших матеріальних ресурсів, необхідних для забезпечення основного технологічного процесу. Обсяг таких витрат визначається згідно з нормами використання відповідних ресурсів з урахуванням фактичних витрат за попередні періоди та цін на них у планованому періоді.

Підприємством для розрахунків тарифів на водопостачання та очищення стічних вод включені витрати з придбання матеріалів, послуг з теплової енергії, закупки паливно-мастильних матеріалів.

При цьому, в порушення п.15, 22 Порядку відсутні найменування матеріалів, планованих цін на них, не надано кошториса планованих робіт під ці матеріали; завищені обсяги з послуг теплової енергії (система опалення на об`єкті працює не в повному обсязі); безпідставно збільшені обсяги паливно-мастильних матеріалів, завищені плановані ціни на них.

В порушення вимог п.15, 22 Порядку статті-екологічний збір та податковий збір на використання водних ресурсів, які внесено до інших прямих витрат, не розраховані, не підтверджені.

А також в порушення вимог п.15, 22, 23, 24 Порядку статті витрат - 1) з охорони праці, придбання запчастин, які включені до загальновиробничих витрат; 2) з передплати періодичних видань, з послуг заправки картриджу, оплати послуг банку, придбання канцтоварів, які включені до адміністративних витрат; 3) з придбання канцтоварів, послуг зв`язку, з послуг заправки картриджу, які включені до витрат на збут,- збільшені, без розрахунків та кошторисів.

В результаті економічно обґрунтований тариф на послугу з централізованого водопостачання склав 14,03 грн. за 1 куб.м., на послугу з очищення стічних вод - 5,49грн. за 1 куб.м.

Сума необґрунтовано отриманої виручки склала 177076,45 грн.

23.10.2018 року за №147/01-12/04 відповідачем надано заперечення на Акт перевірки №1405 від 18.10.2018 року (а.с.39-40).

Листом від 25.10.2018 року за №9255/09/25 Головним упралвнням повідомлено відповідача про те, що підстав для перегляду результатів перевірки немає (а.с.57).

На підставі цього Головним управлінням 25 жовтня 2018 року прийнято Рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін №7 (а.с.59).

Вказане рішення оскаржувалось відповідачем у судовому порядку в межах адміністративного провадження у справі №420/5879/18.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 03.04.2019 року відмовлено в задоволенні адміністративного позову Міського комунального підприємства "Теплодарводоканал" (, адреса місцезнаходження: 65490, Одеська область, м. Теплодар, вул. Польова, 1) до Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області (, адреса місцезнаходження: 65042, м. Одеса, вул. 7-а Пересипська, 6), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача - Виконавчий комітет Теплодарської міської ради Одеської області (код ЄДРПОУ , адреса місцезнаходження: 65490, Одеська область, м. Теплодар, вул. Піонерна, 7), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1 (паспорт НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 (паспорт НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 ) про визнання протиправним та скасування рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області № 7 від 25.10.2018 року, в повному обсязі (а.с.183-193).

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23.07.2019 року рішення суду від 03.04.2019 року залишено без змін (а.с.194-200).

Сума адміністративно-господарських санкцій за рішенням №7 від 25.10.2018р. відповідачем не сплачена.

Відповідно до ст.8 Конституції України, Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Згідно ст.22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно із частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначено Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Згідно ч. 1 ст. 6 ЗУ «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» підставою для здійснення позапланових заходів є, зокрема, звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється виключно за погодженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.

Відповідно до ч. 6 ст. 6 ЗУ «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід. Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб`єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства. В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом. Якщо суб`єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями. Зауваження суб`єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід`ємною частиною акта органу державного нагляду (контролю). У разі відмови суб`єкта господарювання підписати акт посадова особа органу державного нагляду (контролю) вносить до такого акта відповідний запис. Один примірник акта вручається керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі в останній день заходу державного нагляду (контролю), а другий зберігається в органі державного нагляду (контролю).

Згідно ч. 7 ст. 6 ЗУ «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Відповідно до ч. 9 ст. 6 ЗУ «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» розпорядження або інший розпорядчий документ органу державного нагляду (контролю) - обов`язкове для виконання письмове рішення органу державного нагляду (контролю) щодо усунення виявлених порушень у визначені строки. Розпорядження видається та підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу). Розпорядження може передбачати застосування до суб`єкта господарювання санкцій, передбачених законом.

Згідно ст. 16 Закону України «Про ціни та ціноутворення» органами державного контролю (нагляду) та спостереження у сфері ціноутворення (далі - уповноважені органи) є: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з контролю за цінами; інші органи, визначені законом. Повноваження та порядок діяльності уповноважених органів, права та обов`язки їх посадових осіб, які здійснюють державний контроль (нагляд) за дотриманням суб`єктами господарювання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін та державне спостереження у сфері ціноутворення, визначаються цим Законом, Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та іншими законами.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 року № 667затверджено Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захист прав споживачів.

Згідно пп. 11 п. 4 вказаного Положення Держпродспоживслужба відповідно до покладених на неї завдань у сфері дотримання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін: здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням вимог формування, встановлення та застосування державних регульованих цін; здійснює державний нагляд (контроль) за достовірністю інформації, зазначеної у документах про формування, встановлення та застосування державних регульованих цін; надає у випадках, передбачених законодавством, висновки щодо економічного обґрунтування витрат під час формування цін (тарифів) на товари, роботи і послуги, щодо яких запроваджено державне регулювання цін (тарифів); надає органам виконавчої влади, органам місцевого самоврядування, суб`єктам господарювання обов`язкові до виконання приписи про усунення порушень вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.

Відповідно до п. 7 Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захист прав споживачів Держпродспоживслужба здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи.

Згідно ст. 18 Закону України «Про ціни і ціноутворення» уповноважені органи мають право: 1) проводити у суб`єктів господарювання в установленому порядку планові та позапланові перевірки; 2) одержувати відповідно до законодавства у письмовій формі пояснення, довідки і відомості з питань, що виникають під час проведення перевірки; 3) одержувати безоплатно від суб`єктів господарювання, що перевіряються, копії документів та інші відомості, необхідні для здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін, документів, що можуть підтверджувати їх порушення, платіжних доручень, квитанцій, що підтверджують факт перерахування до бюджету коштів у разі застосування адміністративно-господарських санкцій, а також довідки, підготовлені суб`єктами господарювання на їх вимогу; 4) робити запити та одержувати від органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в повному обсязі інформацію та документи, необхідні для виконання покладених на них функцій; 5) вимагати від суб`єктів господарювання, що перевіряються, усунення виявлених порушень вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін; 6) приймати рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 12 Закону України «Про ціни і ціноутворення» державні регульовані ціни повинні бути економічно обґрунтованими (забезпечувати відповідність ціни на товар витратам на його виробництво, продаж (реалізацію) та прибуток від його продажу (реалізації). Зміна рівня державних регульованих цін здійснюється в порядку і строки, що визначаються органами, які відповідно до цього Закону здійснюють державне регулювання цін. Зміна рівня державних регульованих цін може здійснюватися у зв`язку із зміною умов виробництва і продажу (реалізації) продукції, що не залежать від господарської діяльності суб`єкта господарювання.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 №1875-IV (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) державна політика у сфері житлово-комунальних послуг базується на таких принципах, зокрема, регулювання цін/тарифів на житлово-комунальні послуги, перелік яких визначено цим Законом, з урахуванням досягнутого рівня соціально-економічного розвитку, природних особливостей відповідного регіону та технічних можливостей.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо) є одним із видів житлово- комунальних послуг за функціональним призначенням.

Згідно ч. 2 ст. 14 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються центральними органами виконавчої влади, національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах, та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 30 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» державне регулювання цін/тарифів базується на таких основних принципах, зокрема, відповідності рівня цін/тарифів розміру економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво.

Згідно ч. 2 ст. 31 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» виконавці/виробники здійснюють розрахунки економічно обґрунтованих витрат на виробництво (надання) житлово-комунальних послуг і подають їх органам, уповноваженим здійснювати встановлення тарифів.

Механізм формування тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення для суб`єктів природних монополій та суб`єктів господарювання на суміжних ринках, які провадять або мають намір провадити господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення визначено Порядком формування тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги».

Згідно п. 2. Порядку № 869 вказаний застосовується під час установлення органами місцевого самоврядування (далі - уповноважені органи) тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води для суб`єктів природних монополій, а також для суб`єктів господарювання на суміжних ринках, зазначених у пункті 1 цього Порядку, та поширюється на таких суб`єктів під час розрахунку зазначених тарифів.

Таким чином, з системного аналізу норм чинного законодавства слідує, що здійснення розрахунків витрат покладено саме на виконавців/виробників. В свою ж чергу, до компетенції центральних органів виконавчої влади, національної комісії, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах, та органів місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом, віднесено встановлення та затвердження даних цін/тарифів.

Суд наголошує, що питання правомірності рішення №7, на підставі якого позивач просить стягнути адміністративно-господарські санкції, розглядалось судом у справі №420/5879/18, а за результатом її розгляду суд дійшов висновку про правомірність рішення №7.

З огляду на зазначене, наявні підстави для виконання рішення Головного управління №7 від 25.10.2018 року у примусовому порядку за рішенням суду.

Під час підготовчого провадження відповідачем не надано доказів виконання вказаного рішення, а тому наявні законодавчі підстави для прийняття рішення про задоволення позову повністю згідно ч.4 ст.189 КАС України з огляду визнання позову відповідачем.

Ухвалюючи рішення про стягнення суми санкцій, суд розглядає заяву МКП «Теплодарводоканал», яка надійшла до суду 12.12.2019р. (вх.№47167/19), в якій відповідач просить суд у разі прийняття рішення про стягнення 177076,45грн. з нього врахувати тяжке фінансово-економічне становище та необхідність безперебійного забезпечення послугами водопостачання та водовідведення споживачів м.Теплодар, та надати йому розстрочення виконання рішення про сплату штрафу на один рік зі сплатою рівними частками з січня по грудень 2020 року по 14756,37грн. щомісячно.

На доведення своїх тверджень надає:

- довідку №176/01-12/04 від 02.02.2019р.;

- фінансову звітність мікропідприємства за формою №1-мс та №2-мс;

- журнал-ордер і відомість по рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками за листопад 2019р.»;

- журнал-ордер і відомість по рахунку 631 з іншими кредиторами за листопад 2019 року;

- копію листа міського голови Жовніра М.В. від 16.10.2019р. №156/01-12/01.

Розглянувши заяву та додані до неї докази, суд дійшов переконання, що при ухваленні рішення слід взяти до уваги аргументи відповідача стосовно збитковості підприємства, наявності кредиторської заборгованості перед постачальниками послуг та іншими кредиторами, заборгованості по заробітній платі, тощо, а також врахувати, що МКП «Теплодарводоканал» є єдиним у м.Теплодар підприємством централізованого постачання питної води із безперервним циклом постачання.

Враховуючи наведене, суд задовольняє заяву про розстрочення виконання рішення суду про стягнення 177076,45грн. шляхом присудження до стягнення з відповідача по 14756,37грн. щомісячно у період з січня 2020 року по грудень 2020 року включно.

Позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 2656,15 грн. (а.с.4).

Відповідно до ч.1 ст.142 КАС України у разі вирішення справи шляхом примирення, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу п`ятдесяти відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Згідно ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки має місце визнання позову Міським комунальним підприємством «Теплодарводоканал», суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення Головному управлінню Держпродспоживслужби в Одеській області () 50 відсотків сплаченого судового збору.

При цьому, суд враховує, що згідно ч.2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Таких витрат в даній справі немає.

Відповідно до пунктів 2,3 частини 6 статті 246 КАС України у разі необхідності у резолютивній частині також вказується про надання відстрочення чи розстрочення виконання рішення та про повернення судового збору.

Також слід повернути зі спеціального фонду Державного бюджету України на користь Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області () 50% сплаченого судового збору за платіжним дорученням №1390 від 01.11.2019 року у сумі 1328 (тисяча триста двадцять вісім) грн. 07 коп.

Керуючись ст. ст. 139, 142, 183, 189, 241-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області (, адреса: вул. 7-а Пересипська, 6, м. Одеса, 65042) до Міського комунального підприємства «Теплодарводоканал» (, адреса: вул. Польова, 1, м. Теплодар, Одеська область, 65490) про стягнення суми штрафу - задовольнити повністю.

Стягнути з Міського комунального підприємства «Теплодарводоканал» (, адреса: вул. Польова, 1, м. Теплодар, Одеська область, 65490) до Державного бюджету України штраф у розмірі 177 076,45 грн. (сто сімдесят тисяч сімдесят шість гривень сорок п`ять копійок) на рахунок НОМЕР_3, код класифікації доходів бюджету: 21081100, отримувач ВК у м. Теплодарі/м.Теплодар/21081100, код отримувача 37722242, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП).

Надати Міському комунальному підприємству «Теплодарводоканал» розстрочення виконання рішення суду терміном на 1 рік зі сплатою щомісячно з січня 2020 року по грудень 2020 року по 14756(чотирнадцять тисяч сімсот п`ятдесят шість)грн. 38коп. до Державного бюджету України на рахунок НОМЕР_3, код класифікації доходів бюджету: 21081100, отримувач ВК у м. Теплодарі/м.Теплодар/21081100, код отримувача 37722242, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП).

Повернути зі спеціального фонду Державного бюджету України на користь Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області () 50% сплаченого судового збору за платіжним дорученням №1390 від 01.11.2019 року у сумі 1328 (одна тисяча триста двадцять вісім)грн. 07 коп.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. 293,295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя М.М. Аракелян

.