Справа № 200/948/20-а
Суддя: Чучко В.М.
Дата ухвалення: 2020-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2020 р. Справа№200/948/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чучка В.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2020 року ОСОБА_1 (далі за текстом позивач) звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (надалі Маріупольське УПФУ, відповідач) про визнання протиправною бездіяльності щодо неврахування при призначенні пенсії за віком з 08 вересня 2019 року до загального страхового стажу періодів знаходження у відпустці по догляду за дитиною після народження сина, ОСОБА_2 , з 20.02.1981 року по 31.08.1982 року, роботи у військовій частині НОМЕР_1 на посаді діловода-друкарки з 13.02.1985 року по 26.08.1987 року, знаходження у відпустці по догляду за дитиною після народження доньки, ОСОБА_3 з 27.08.1987 року по 31.07.1988 року, роботи в Житлово-експлуатаційному об`єднанні Будьоннівського району м. Донецька на посадах економіста, головного бухгалтерії та заступника головного бухгалтера з 28.11.1994 року по 05.04.1996 року та зобов`язання провести перерахунок та виплату пенсії за віком із врахуванням у загальний страховий стаж, починаючи з 08 вересня 2019 року, періодів знаходження у відпустці по догляду за дитиною після народження сина, ОСОБА_2 , з 20.02.1981 року по 31.08.1982 року, роботи у військовій частині НОМЕР_1 на посаді діловода-друкарки з 13.02.1985 року по 26.08.1987 року, знаходження у відпустці по догляду за дитиною після народження доньки, ОСОБА_3 , з 27.08.1987 року по 31.07.1988 року, роботи в Житлово-експлуатаційному об`єднанні Будьоннівського району м. Донецька на посадах економіста головного бухгалтерії та заступника головного бухгалтера з 28.11.1994 року по 05.04.1996 року, з урахуванням вже проведених виплат.

Позовні вимоги мотивовані тим, що з 08.09.2019 року позивачу призначена пенсія за віком, але до страхового стажу не були враховані період знаходження у відпустці по догляду за дитиною після народження сина з 20.02.1981 по 31.08.1982, період роботи у військовій частині НОМЕР_1 на посаді діловода-друкарки з 13.02.1985 по 26.08.1987, період знаходження у відпустці по догляду за дитиною після народження доньки з 27.08.1987 по 31.07.1988, період роботи в Житлово-експлуатаційному об`єднанні Будьоннівського району м. Донецька на посадах головного економіста бухгалтерії та заступника головного бухгалтера з 28.11.1994 по 05.04.1996. 19.12.2019 року позивач звернулась до УПФ з заявою про перерахунок пенсії, на підставі якої був зроблений перерахунок пенсії з зарахуванням періодів знаходження у відпустці по догляду за дитиною після народження сина з 20.02.1981 по 31.08.1982 та доньки з 27.08.1987 по 31.07.1988, однак перерахунок був зроблений з 01.01.2020 року, а не з дати призначення пенсії, тобто з 08.09.2019 року. Позивач вважає такі дії відповідача протиправними та такими, що порушують її право на отримання належної пенсії.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 28 січня 2020 було відкрито спрощене позовне провадження у даній справі та запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі надати суду письмові заперечення проти позову та всі докази на їх підтвердження, які наявні у відповідача.

21 лютого 2020 року на адресу суду надійшов відзив представника відповідача, в якому зазначено, що в позовній заяві позивач посилається на те, що 19.11.2019 року вона зверталась до Управління з метою надання оригіналів свідоцтв про народження дітей, однак заява була надана довільної форми, тому розглянута згідно Закону України «Про звернення громадян». Крім того, позивачем була надана довідка про підтвердження трудової діяльності в Житлово-експлуатаційному об`єднанні Будьоннівського району м. Донецька, яку неможливо прийняти до уваги так як вона видана на непідконтрольній території. Разом з тим, 19.12.2019 року позивач звернулась до Управління з заявою встановленої форми, на підставі якої було зроблено перерахунок пенсії відповідно до Порядку №22-1 та враховано періоди знаходження у відпустці по догляду за дитиною з 20.02.1981 по 31.08.1982 та з 27.08.1987 по 31.07.1988. З огляду на наведене, представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, оскільки перерахунок пенсії зроблено відповідно до вимог чинного законодавства України.

За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є внутрішньо переміщеною особою та перебуває на обліку в Маріупольському УПФ (а.с.13-18).

21.08.2019 року позивач звернулась до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області з заявою про призначення пенсії за віком (а.с. 41).

Рішенням Управління №4935 від 30.08.2019 року позивачу призначено пенсію за віком, однак не враховано до стажу періоди роботи з 13.02.1985 року по 26.08.1987 року так як не видно чітко дати (рік) наказу прийому на роботу, що викликає сумніви, та з 28.11.1994 року по 05.04.1996 року через відсутність підпису відповідальної особи (а.с. 53).

26.11.2019 року позивач звернулась до УПФ з заявою про перерахунок пенсії (а.с. 44-45).

Листом від 03.12.2019 №417/С-01-01-06 позивача повідомлено про невідповідність заяви Порядку №22-1, а надані копії не завірені нотаріально. Стосовно наданої довідки №2924 від 21.11.2019 року, наданої Комунальним підприємством «Управляющая компанія Буденновского района города Донецка» повідомлено про неможливість її прийняти, так як вона видана на непідконтрольній території (а.с. 46-47).

19.12.2019 року позивач звернулась до УПФ заявою про перерахунок пенсії встановленої форми, на підставі якої 01.01.2020 року зроблено перерахунок пенсії відповідно до Порядку №22-1 та враховано періоди знаходження у відпустці по догляду за дитиною з 20.02.1981 по 31.08.1982 та з 27.08.1987 по 31.07.1988, що підтверджується витягом з підсистеми «Призначення та виплати пенсії» (а.с. 49-52).

З трудової книжки ОСОБА_1 вбачається, що позивач з 13.02.1985 року по 26.08.1987 року працювала в військовій частині НОМЕР_1 діловодом-друкаркою, з 28.11.1994 року по 05.04.1996 року в Житлово-експлуатаційному об`єднанні Будьоннівського району м. Донецька економістом головним бухгалтерії та заступником головного бухгалтера (а.с. 23-26).

Встановлені обставини підтверджені матеріалами справи і не є спірними.

Спірним є питання підтвердження стажу роботи позивача з 13.02.1985 року по 26.08.1987 року в військовій частині НОМЕР_1 діловодом-друкаркою, з 28.11.1994 року по 05.04.1996 року в Житлово-експлуатаційному об`єднанні Будьоннівського району м. Донецька економістом головним бухгалтерії та заступником головного бухгалтера, а також здійснення перерахунку пенсії з врахуванням зазначених періодів та періодів знаходження у відпустці по догляду за дитиною з 20.02.1981 по 31.08.1982 та з 27.08.1987 по 31.07.1988 з 08.09.2019 року.

Вирішуючи даний спір, суд виходить з такого.

За ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав свобод людини є головним обов`язком держави.

На підставі ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як слідує зі ст. 22 Конституції України, конституційні права і свободи ґрунтуються і не можуть бути скасовані.

Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Статтею 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі за текстом Закон 1058) передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Положеннями ч. 1 ст. 9 Закону 1058 передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до ст. 43 Закону 1058 зазначається, що - перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. Для перерахунку пенсій, призначених до набрання чинності цим Законом, враховується заробітна плата (дохід), з якої було раніше обчислено пенсію, за документами, наявними в пенсійній справі, або за вибором пенсіонера - заробітна плата (дохід) за період, передбачений абзацом першим частини першої статті 40 цього Закону. При цьому заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається відповідно до частини другої статті 40 цього Закону із застосуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України.

У відповідності до ч.1 с.44 Закону України №1058, заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій урегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженим постановою правління ПФУ від 25.11.2005 № 22-1 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846; далі Порядок № 22-1).

Відповідно до пункту 1.5 Порядку № 22-1 заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії, про виплату пенсії у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, поновлення виплати пенсії, про припинення перерахування пенсії на банківський рахунок та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, про виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, про виплату пенсії за довіреністю, термін дії якої більше одного року, через кожний рік дії такої довіреності, подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, а пенсіонерами, які зареєстровані на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від уповноважених органів Російської Федерації, - до органу, що призначає пенсію, визначеного Пенсійним фондом України. При цьому у заяві про виплату частини пенсії непрацездатним членам сім`ї особи, яка знаходиться на повному державному утриманні, вказується адреса одержувача цієї частини пенсії.

Відповідно до пункту 4.1 Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2).

Отже, перерахунок пенсії здійснюється за подачею відповідної заяви пенсіонером або його уповноваженим представником.

У відповідності до ст.62 Закону 1788 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.2.14 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року №58, якщо працівник має право на пенсію за віком на пільгових умовах, запис у трудовій книжці робиться на підставі наказу, виданого за результатами атестації робочих місць, і має відповідати найменуванню Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення. Показники, зазначені у цих Списках обов`язково повинні бути підтверджені у карті оцінки умов праці робочого місця за результатами атестації і можуть записуватись у дужках.

Відповідно до п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Пунктом 20 Порядку передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконаної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника, підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним Фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

На підставі п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній Постановою Правління Пенсійного фонду від 10.11.2006 року №18-1 затверджений Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або вислугу років. Вказаний Порядок визначає механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника.

Таким чином, основним документом, якій підтверджує стаж роботи на підприємстві є трудова книжка.

В трудовій книжці позивача, яка є основним документом, що підтверджує стаж роботи, є відповідні записи роботи позивача з 13.02.1985 року по 26.08.1987 року в військовій частині НОМЕР_1 діловодом-друкаркою, з 28.11.1994 року по 05.04.1996 року в Житлово-експлуатаційному об`єднанні Будьоннівського району м. Донецька економістом головним бухгалтерії та заступником головного бухгалтера».

Згідно п.2.14 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року №58, якщо працівник має право на пенсію за віком на пільгових умовах, запис у трудовій книжці робиться на підставі наказу, виданого за результатами атестації робочих місць, і має відповідати найменуванню Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення. Показники, зазначені у цих Списках обов`язково повинні бути підтверджені у карті оцінки умов праці робочого місця за результатами атестації і можуть записуватись у дужках.

Разом з цим, відповідно до п. 2.4 Інструкції від 29.07.1993 року №58, записи у трудовій книжці завіряються печаткою підприємства.

На підставі пункту 4.1 вказаної вище Інструкції, у разі звільнення всі записи про роботу працівника скріплюються підписом керівника підприємства та печаткою. У разі звільнення осіб, які працювали в селянському (фермерському) господарстві за трудовим договором або припинення членства в селянському (фермерському) господарстві після відповідних записів у трудових книжках, зроблених головою селянського (фермерського) господарства, трудовий стаж у цьому господарстві підтверджується підписом керівника, заступника, іншої уповноваженої на це особи та завіряється печаткою місцевого органу державної виконавчої влади.

А отже, доказом правильності оформлення трудової книжки та відповідність записів про роботу працівника фактично виконуваній останнім роботи, що у свою чергу є підтвердженням стажу роботи, є правильність оформлення трудової книжки, в частині підпису керівником та скріпленням печаткою.

Як вбачається з трудової книжки позивача серії НОМЕР_2 , за період роботи з 13.02.1985 року по 26.08.1987 року не чітко видно дату (рік) наказу прийому на роботу, а за період роботи з 28.11.1994 року по 05.04.1996 року відсутній підпис відповідальної особи.

Вказані обставини слугували підставою для не зарахування позивачу спірних періодів роботи.

У відповідності до пункту 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 року № 637 (далі також - Постанова № 637), у разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (пункт 3 вказаної Постанови).

Разом з тим, трудова книжка позивача містить записи про періоди роботи на відповідних посадах і у наведений період часу, що є належним доказом роботи позивача, а відповідальність за належне і правильне оформлення документів щодо відомостей про періоди роботи та трудової книжки покладається на керівника підприємства, організації.

Крім того суд звертає увагу, що нечіткість дати (року) та відсутність підпису керівника у трудовій книжці, не спростовує наявність у позивача стажу роботи, а отже юридичний факт роботи позивача протягом спірних періодів часу є підтвердженим належними та допустимими доказами.

За даних обставин пенсійний орган фактично переклав відповідальність за належне та правильне оформлення трудової книжки та інших документів щодо відомостей про періоди роботи на позивача, що є непропорційним заявленій легітимній меті (підтвердження періодів роботи позивача), тому зазначені дії не можна вважати такими, які вчинені обґрунтовано, добросовісно та розсудливо.

При цьому, згідно з ч. 3 ст. 44 Закону 1058 органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Проте, відповідач не скористався наданим йому правом.

Наведена бездіяльність відповідача свідчить про недбале ставлення пенсійного органу про вирішення такого важливого питання як пенсійне забезпечення особи, яке гарантується ст. 46 Конституції України і визначено законодавцем як джерело існування громадянина держави.

Разом з тим, щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність відповідача в частині неврахування при призначенні пенсії за віком з 8 вересня 2019 року до загального стажу періодів знаходження у відпустці по догляду за дитиною після народження сина, ОСОБА_2 з 20.02.1981 року по 31.08.1982 року та знаходження у відпустці по догляду за дитиною після народження доньки, ОСОБА_3 з 27.08.1987 року по 31.07.1988 року, та зобов`язання провести перерахунок та виплату пенсії із врахуванням цих періодів з 08.09.2019 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до Порядку №22-1, у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону.

Приймаючи до уваги, що позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії встановленої форми 19.12.2019 року, а пенсія позивачу призначена з 08.09.2019 року, отже перерахунок пенсії з врахуванням періодів знаходження у відпустці по догляду за дитиною після народження сина, ОСОБА_2 з 20.02.1981 року по 31.08.1982 року та знаходження у відпустці по догляду за дитиною після народження доньки, ОСОБА_3 з 27.08.1987 року по 31.07.1988 року, зроблений з 01.01.2020 року відповідачем правомірно, тому ці вимоги задоволенню не підлягають.

Разом з тим, щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідача, суд зазначає, що відповідач допустив не бездіяльність, а навпаки, вчинив дії, якими не врахував періоди роботи позивача з 13.02.1985 року по 26.08.1987 року в військовій частині НОМЕР_1 діловодом-друкаркою, з 28.11.1994 року по 05.04.1996 року в Житлово-експлуатаційному об`єднанні Будьоннівського району м. Донецька економістом головним бухгалтерії та заступником головного бухгалтера.

Згідно положень ч.2 статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Таким чином, суд вважає, що для ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача необхідно вийти за межі позовних вимог та визнати протиправними дії відповідача щодо не врахування при призначенні пенсії періоди роботи позивача з 13.02.1985 року по 26.08.1987 року в військовій частині НОМЕР_1 діловодом-друкаркою, з 28.11.1994 року по 05.04.1996 року в Житлово-експлуатаційному об`єднанні Будьоннівського району м. Донецька економістом головним бухгалтерії та заступником головного бухгалтера.

Додатково до наведеного суд також вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доказів, які б доводили необґрунтованість заявленого позову, відповідач суду не надав, а отже позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у спосіб захисту права, що визначений позивачем, з урахуванням висновків суду.

Приймаючи до уваги, що позов задоволено частково, у порядку ст. 139 КАС України судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на те, що позивачем при поданні позову сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн., з Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області підлягає стягненню 504,48 грн.

На підстав наведеного, керуючись ст. ст. 32, 139, 243 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо не врахування при призначенні пенсії до стажу ОСОБА_1 періодів роботи з 13.02.1985 року по 26.08.1987 року в військовій частині НОМЕР_1 діловодом-друкаркою, з 28.11.1994 року по 05.04.1996 року в Житлово-експлуатаційному об`єднанні Будьоннівського району м. Донецька економістом головним бухгалтерії та заступником головного бухгалтера.

3. Зобов`язати Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 08.09.2019 року з зарахуванням до стажу періодів роботи з 13.02.1985 року по 26.08.1987 року в військовій частині НОМЕР_1 діловодом-друкаркою, з 28.11.1994 року по 05.04.1996 року в Житлово-експлуатаційному об`єднанні Будьоннівського району м. Донецька економістом головним бухгалтерії та заступником головного бухгалтера, з урахуванням висновків суду, що викладені у цьому судовому рішенні.

4. В задоволенні іншої частини позову відмовити.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (; місцезнаходження: 87548, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Зелінського, 27а) на користь ОСОБА_1 (ІНН НОМЕР_3 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 504,48 грн.

Повне судове рішення складено 28 лютого 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.М. Чучко