Справа № 235/5872/17
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2020-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2020 року справа №235/5872/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Компанієць І.Д. (суддя-доповідач),

суддів Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Красноармійського міськрайонного суду від 24 січня 2020 року у справі №235/5872/17 (головуючий І інстанції Назаренко Г.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області в особі ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 30 січня 2019 року, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 16 квітня 2019 року, ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суди першої та апеляційної інстанції виходили з відсутності підстав для задоволення позову з урахуванням правового висновку Верховного Суду в зразковій справі №802/2196/17-а (Пз/9901/1/18) від 12 березня 2018 року.

В грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду суду першої інстанції із заявою про перегляд рішення Красноармійського міськрайонного суду від 30 січня 2019 року за нововиявленими обставинами.

Доводи заяви обґрунтовані тим, що 12 грудня 2019 року позивач дізнався, що ОСОБА_3 звернувся до Верховного Суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Верховного Суду від 12 березня 2018 року в зразковій справі №802/2196/17-а (Пз/9901/1/18), яку ухвалою Верховного Суду від 05 червня 2019 року повернуто позивачу.

Проте, постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2019 року ухвалу Верховного Суду від 05 червня 2019 року за апеляційною скаргою ОСОБА_3 скасовано, а справу направлено для продовження розгляду.

Враховуючи вищевикладене, а також, що рішенням у зразковій справі № 802/2196/17-а (Пз/9901/1/18) було вирішено питання, у тому числі щодо його прав, свобод та інтересів, просив переглянути рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 30 січня 2019 року за нововиявленими обставинами, скасувати його та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог (а.с.141-143 том 2)

Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду від 24 січня 2020 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами (а.с.190-194 том 2)

Відмовляючи у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами суд першої інстанції дійшов висновку, що викладені в заяві обставини не є нововиявленими в розумінні КАС України.

Не погодившись з ухвалою суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Обґрунтування апеляційної скарги.

1. Суд першої інстанції безпідставно відмовив позивачу оголосити ім`я та по-батькові невідомої фізичної особи, яка була присутня в судовому засіданні при розгляді заяви позивача про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, чим порушено ч.2 ст.10 КАС України.

2. Суд першої інстанції безпідставно відмовив в задоволенні клопотання про відвід секретаря судового засідання, чим порушено норми ч.1 ст.38, ч.1 ст.36 КАС України. При цьому секретар судового засідання протиправно не дав позивачу можливості ознайомитися з технічним записом судового засідання.

3. Секретарем судового засідання порушено порядок ведення протоколу судового засідання.

4. Суд першої інстанції протиправно не зупинив провадження по справі, не звернув уваги на ухвалу Верховного Суду про відкриття провадження у зразковій справі №802/2196/17-а (Пз/9901/1/18) за заявою ОСОБА_3 про перегляд судового рішення за ново виявленими обставинами.

5. Установа Верховний Суд не зареєстрована в ЄДРПОУ, а тому не уповноважена приймати будь-які процесуальні рішення по справам, тобто здійснювати правосуддя, що також є ново виявленою обставиною, про яку позивач дізнався 23 січня 2020 року.

6. Позивач довгий час не міг ознайомитися з матеріалами справи, оскільки у працівників суду першої інстанції, в тому числі і у судді Назаренко Г.В., не було посвідчень, які б підтверджували їх повноваження на надання позивачу матеріалів справи для ознайомлення.

7. Також відсутній закон про утворення Красноармійського міськрайонного суду, а утворення цього суду на підставі Указів Президента викликає сумнів в його незалежності та безсторонності.

8. Підсумовуючи вищевикладене, судом першої інстанції порушені права позивача, визначені ст.ст.14, 13, п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини.

9. Суд першої інстанції додався надмірного формалізму, зазначивши в судовому рішенні про подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, що не відповідає правовому висновку Великої Палати Верховного Суду в постанові від 15 січня 2020 року у справі №145/1330/17.

Сторони в судове засідання не прибули, про час, дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, тому за ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.

Обставини справи.

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 30 січня 2019 року у справі № 235/5872/17 відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області в особі ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності суб`єктів владних повноважень протиправними та зобов`язання вчинити певні дії (а.с.224-237 т.1)

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 16 квітня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 30 січня 2019 року у справі № 235/5872/17 залишено без задоволення, рішення залишено без змін (а.с.125-130 т.2).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суди першої та апеляційної інстанції виходили з відсутності підстав для задоволення позову а також правового висновку, до якого дійшов Верховний Суд в рішенні від 12 березня 2018 року у зразковій справі №802/2196/17-а (Пз/9901/1/18).

ОСОБА_3 звернувся до Верховного Суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Верховного Суду від 12 березня 2018 року у зразковій справі справі №802/2196/17-а (Пз/9901/1/18), який ухвалою від 05 червня 2019 року заяву ОСОБА_3 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення повернув заявнику.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2019 року, апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Верховного Суду від 05 червня 2019 року задоволено, ухвалу скасовано, справу направлено до цього ж суду для продовження розгляду.

Верховний Суд відкрив провадження у зразковій справі №802/2196/17-а (Пз/9901/1/18) за заявою ОСОБА_3 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Заявник ОСОБА_1 вважає факт скасування ухвали Верховного Суду від 05 червня 2019 року та відкриття провадження у зразковій справі №802/2196/17-а (Пз/9901/1/18) за заявою ОСОБА_3 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, - нововиявленими обставинами та підставою для скасування рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 30 січня 2019 року.

Оцінка суду.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України ( далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно частини першої статті 361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

На підставі пункту першого частини другої статті 361 КАС України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Пунктом третім частини другої статті 361 КАС України визначено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є також скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

До нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору. Необхідними та загальними ознаками нововиявлених обставин є:

- існування цих обставин під час розгляду та вирішення справи і ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява;

- на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду;

- істотність цих обставин для розгляду справи (тобто коли врахування цих обставин судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте)

Під нововиявленою обставиною мається на увазі фактична обставина, яка має істотне значення і яка об`єктивно існувала на час розгляду справи, але не була і не могла бути відома усім особам, які брали участь у справі, та суду.

Нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справ.

Отже, нововиявлені обставини - це юридичні факти (фактичні обставини) справи, які мають істотне значення для вирішення справи по суті, існували в період первинного провадження і ухвалення судового акта, але не були і не могли бути відомі ні сторонам, ні третім особам, їхнім представникам, іншим учасникам адміністративного процесу, ні суду, за умови виконання ними всіх вимог закону для об`єктивного повного і всебічного розгляду справи та ухвалення законного й обґрунтованого судового рішення.

Згідно частини четвертої статті 361 КАС України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Згідно частини шостої статті 361 КАС України при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Аналіз зазначених норм свідчить, що під обставинами, які зазначаються у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, слід розуміти конкретні юридичні факти, які могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час вирішення справи.

Необхідними ознаками нововиявлених обставин є, по-перше, їх наявність на момент вирішення справи, по-друге, те, що ці обставини не були відомі і не могли бути відомі на той час суду та хоча б одній особі, яка брала участь у справі, наявність обох цих умов для визнання обставини нововиявленою є обов`язковою.

Також нововиявленою обставиною є скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для перегляду рішення Красноармійського міськрайонного суду від 30 січня 2019 року за нововиявленими обставинами, на які посилається ОСОБА_1 .

По-перше, рішення Верховного Суду від 12 березня 2018 року у зразковій справі №802/2196/17-а (Пз/9901/1/18), на правові висновки якого посилався Красноармійський міськрайонний суд в рішенні від 30 січня 2019 року до теперішнього часу не скасовано.

По-друге, факт скасування ухвали Верховного Суду від 05 червня 2019 року про повернення заяви ОСОБА_3 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Верховного Суду від 12 березня 2018 року у зразковій справі №802/2196/17-а (Пз/9901/1/18) та відкриття Верховним Судом провадження за заявою ОСОБА_3 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами не є нововиявленою обставиною в розумінні ст.361 КАС України, так як зазначені ухвали Верховного Суду не існувала на час розгляду, вирішення і ухвалення рішення Красноармійського міськрайонного cуду від 30 січня 2019 року.

Крім того, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2019 року, якою скасовано ухвалу Верховного Суду від 05 червня 2019 року, надано оцінку щодо відсутності підстав для повернення заяви ОСОБА_3 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, а не правовим висновкам рішення Верховного Суду від 12 березня 2018 року у зразковій справі №802/2196/17-а (Пз/9901/1/18)

Враховуюче викладене, суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що викладені у заяві обставини не є нововиявленими обставинами в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд не приймає доводи апелянта про безпідставність відмови судом першої інстанції оголосити позивачу прізвище невідомої фізичної особи, яка була присутня в судовому засіданні при розгляді заяви позивача про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, оскільки відповідно до частини першої статті 10 КАС України розгляд справ в адміністративних судах проводиться відкрито, крім випадків, визначених цим Кодексом. Тому будь-яка особа має право бути присутньою у судовому засіданні.

Між тим, посилання позивача на частину другу статті 10 КАС України в даному випадку є недоречним, оскільки ці норми стосуються заборони працівникам суду вимагати будь-які документи, крім документа, що посвідчує особу.

При цьому, процесуальними нормами не визначено обов`язок суду оголошувати прізвища присутніх у відкритому судовому засіданні сторонніх осіб на вимогу будь-кого з представників сторін, третіх осіб.

Є неприйнятними доводи апелянта, визначені як підстава задоволення апеляційної скарги, про безпідставність відмови суду першої інстанції у відводі секретарю судового засідання через ненадання можливості ознайомитися з технічним записом судового засідання, що секретарем судового засіданні порушено порядок ведення протоколу судового засідання, оскільки зазначені обставини не стосуються предмету спору у цій справі, не впливають на висновки суду першої інстанції при розгляді заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Крім того, суд першої інстанції прийняв ухвалу про відмову в задоволенні клопотання про відвід секретарю судового засідання, в якій, перевіривши матеріали справи, визначив, що позивач ознайомлений з матеріалами справи, отримав копії технічного запису судового процесу та зазначив, що в суді відсутня технічна можливість ознайомлення з технічним записом фіксування процесу.

Суд не приймає доводи апелянта, що суд першої інстанції повинен був зупинити провадження по справі з огляду на ухвалу Верховного Суду про відкриття провадження у зразковій справі №802/2196/17-а (Пз/9901/1/18) за заявою ОСОБА_3 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, з наступних підстав.

Відповідно до статті 13 КАС України учасники справи (…) мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно частини першої статті 327 КАС України судом касаційної інстанції в адміністративних справах є Верховний Суд.

На підставі частини першої статті 361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Як визначено пунктом п`ятим частини другої статті 236 КАС України суд має право зупинити провадження у справі в разі перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції.

Таким чином, адміністративне судочинство розмежовує види перегляду судових рішень: апеляційне провадження (глава 1 КАС України), касаційне провадження (глава 2 КАС України), перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами (глава 3 КАС України).

Підсумовуючи викладене, суд зазначає, що Верховним Судом відкрито провадження за заявою ОСОБА_3 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами у зразковій справі №802/2196/17-а (Пз/9901/1/18), що не є по суті касаційним переглядом судового рішення в контексті норм Кодексу адміністративного судочинства.

Крім того, зупинення провадження по справі відповідно до п.5 ч.2 ст.236 КАС України, є правом, а не обов`язком суду.

Суд не приймає доводів апелянта, як підставу задоволення апеляційної скарги, що він довгий час не мав можливості ознайомитися з матеріалами справи через відсутність у працівників суду першої інстанції, в тому числі і у судді Назаренко Г.В., посвідчень, які б підтверджували їх повноваження на надання позивачу матеріалів справи для ознайомлення, - та зазначає, що вищезазначена вимога позивача надати посвідчення не передбачена жодними нормами процесуального законодавства.

Відповідно до Тимчасового порядку забезпечення охорони судів, органів та установ системи правосуддя, а також підтримання громадського порядку в них, затвердженого Рішенням Вищої ради юстиції від 26.12.2016 року №3470/0/15-1 та наказом МВС України від 26.12.2016 року №1352, пред`явлення службового посвідчення працівниками суду передбачено виключно у разі входу до приміщень, де вони працюють.

Також суд звертає увагу позивача, що відповідно до статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються.

Згідно із частиною першою статті 52 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суддею є громадянин України, який відповідно до Конституції України та цього Закону призначений суддею, займає штатну посаду судді в одному із судів України і здійснює правосуддя на професійній основі.

Особа, вперше призначена на посаду судді, набуває повноважень судді після складення Присяги судді (стаття 57 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Суддя здійснює правосуддя в мантії та з нагрудним знаком. Зразки мантії та нагрудного знака затверджуються Радою суддів України, згідно зі статтею 16 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Статтею 51 Закону передбачено, що судді, голови судів та їх заступники, судді у відставці мають посвідчення, зразки яких затверджуються Радою судців України.

Посвідчення судді, голови суду, заступника голови суду, судді у відставці підписує Президент.

Виходячи з вищезазначеного, набуття статусу судді особа, призначена суддею відповідно до Конституції України та Закону України "Про судоустрій і статус судців", повинна скласти присягу судді та зайняти штатну суддівську посаду в одному із судів України.

Отже, у разі виникнення сумнівів стосовно того, що особа має право здійснювати правосуддя, громадяни мають право звернутися із запитом до відповідного суду про надання інформації щодо прийняття суддею присяги та про зарахування судді до штату відповідного суду, а не вимагати від судді підтвердити свої повноваження наданням посвідчення.

Є незмістовними доводи апелянта, що суд першої інстанції додався надмірного формалізму, зазначивши в судовому рішенні про подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, що не відповідає правовому висновку Великої Палати Верховного Суду в постанові від 15 січня 2020 року у справі №145/1330/17, оскільки постанова ВП ВС від 15 січня 2020 року стосувалася розгляду питання, коли апеляційний суд повернув без розгляду апеляційну скаргу внаслідок порушення, на його думку, порядку її подання (подана до апеляційного суду, а не до суду першої інстанції) відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України.

Що стосується доводів апелянта, що Верховний Суд не уповноважений здійснювати правосуддя, що також є нововиявленою обставиною, а також, що Красноармійський міськрайонний суд утворений не відповідно до закону, суд зазначає про відсутність компетенції та повноважень при апеляційному розгляді справи надавати оцінку правомірності утворення судів в системі судоустрою України. Як вже зазначалося вище, у разі виникнення вищезазначених питань, громадяни мають право звернутися із запитом до відповідного органу чи суду про надання інформації відповідно до вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Як визначено статтею 13 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб правового захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті і є підставами для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Однією з характеристик «ефективного засобу захисту» є доступність оскарження рішення у справі.

Отже, суд не вбачає порушення ст.13 Конвенції з боку суду першої інстанції при розгляді заяви позивача про перегляд рішення за нововиявленими обставинами з огляду на відсутність порушеного права та реалізацію позивачем свого права оскарження судового рішення в апеляційному порядку.

Відповідно до статті 14 Конвенції прав людини і основоположних свобод здійснення прав користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою - статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження, або за іншою ознакою.

Позивачем не надано жодного доказу в підтвердження ознак дискримінації при розгляді його заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами судом першої інстанції, тому довід про порушення судом першої інстанції ст.14 Конвенції є неприйнятним.

Підсумовуючи вищевикладене не приймаються до уваги доводи апелянта про порушення його прав, визначених п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При апеляційному розгляді судом не встановлено неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи, та інших підстав скасування судового рішення, визначених статтею 317 КАС України.

За приписами пункту 1 частини 1 статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду першої інстанції відсутні.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Красноармійського міськрайонного суду від 24 січня 2020 року у справі №235/5872/17 - залишити без задоволення.

Ухвалу Красноармійського міськрайонного суду від 24 січня 2020 року у справі №235/5872/17 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття 25 лютого 2020 року.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення в порядку, визначеному статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено та підписано 25 лютого 2020 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв