Справа № 640/18665/19
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2020-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

26 лютого 2020 року справа №640/18665/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 )
доДержавної архітектурно-будівельної інспекції України (далі по тексту - відповідач, ДАБІ України)
про1) визнання протиправним та скасування повідомлення (рішення) відповідача від 24 вересня 2019 року №40-305-(301-2)/7272-19, яким відмовлено у внесенні змін до виданого дозволу на виконання будівельних робіт від 02 листопада 2018 року №КС21; 2) зобов`язання відповідача внести зміни до дозволу на виконання будівельних робіт від 02 листопада 2018 оку №КС21 на підставі заяви позивача від 10 вересня 2019 року №40-30/1009-20 стосовно зміни поверховості з 10 до 18 поверхів, класу наслідків (відповідальності) - СС3 та інших визначених в заяві техніко-економічних показників; 3) зобов`язання відповідача відобразити в Єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів повідомлення про зміну даних до виданого дозволу на виконання будівельних робіт від 02 листопада 2018 року №КС21 за заявою позивача від 10 вересня 2019 року №40-30/1009-20 стосовно зміни поверховості з 10 до 18 поверхів, класу наслідків (відповідальності) - СС3 та інших визначених в заяві техніко-економічних показників
В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва у зв`язку із протиправністю оскаржуваного наказу рішень, оскільки вважає протиправним повідомлення (рішення) ДАБІ України від 24 вересня 2019 року №40-305-(301-2)/7272-19, яким відмовлено у внесенні змін до виданого дозволу на виконання будівельних робіт від 02 листопада 2018 року №КС21, виходячи із наступного: ОСОБА_1 є замовником будівництва об`єкта «Багатоквартирний житловий будинок з вбудованими приміщеннями адміністративного призначення та паркінгом по АДРЕСА_1 ». Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області видано дозвіл на виконання будівельних робіт від 02 листопада 2018 року №КС 21 на будівництво об`єкту «Багатоквартирний житловий будинок з вбудованими приміщеннями адміністративного призначення та паркінгом по АДРЕСА_1 », код об`єкта - 1122.1, клас наслідків (відповідальності) - СС2, поверховість об`єкту - 10 поверхів; керуючись Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», позивачем внесені зміни в пункт основні техніко-економічні показники об`єкта будівництва «Багатоквартирний житловий будинок з вбудованими приміщеннями адміністративного призначення та паркінгом по АДРЕСА_1 », зокрема щодо наступних показників: поверховість - 18 поверхів, умовна висота будинку - 47 метрів, площа забудови - 1 100 кв. м. ДАБІ України протиправно відмовила у внесенні змін до дозволу на виконання будівельних робіт у зв`язку із невідповідністю корегованої проектної документації державним будівельним нормам, оскільки такі норми не набрали законної сили, а саме ДБН Б.2.2-12:2018 «Планування і забудова територій». Позивач також зазначає, що ДБН Б.2.2-12:2018 «Планування і забудова територій» не був введений в дію, оскільки ухвалою про забезпечення позову Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 серпня 2018 року у справі №826/13433/18, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2018 року, дія наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 23 квітня 2018 року №100, на підставі якого 01 вересня 2018 року мав бути введений в дію, була зупинена; у свою чергу, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 грудня 2018 року у справі №826/13433/18 наказ Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 23 квітня 2018 року №100 «Про затвердження ДБН Б.2.2-12:2018 «Планування і забудова територій» визнано протиправним та нечинним.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 листопада 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та проведення судового засідання.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому вказав про безпідставність позовних вимог та зазначив, що у відповідності до інформаційного листа Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 17 липня 2019 року №7/14.4/11545-19 ДБН Б.2.2-12:2018 «Планування і забудова територій» діє та підлягає застосуванню при проектуванні об`єктів будівництва з 01 вересня 2018 року, тоді як зміни до виданого дозволу на виконання будівельних робіт від 02 листопада 2018 року №КС 112183061 йому не відповідають. Внесення змін до виданого дозволу на виконання будівельних робіт від 02 листопада 2018 року №КС 21 є дискреційними повноваженнями органів державного архітектурно-будівельного контролю та не відноситься до меж завдань адміністративного судочинства, а тому, на думку відповідача, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

У відповіді на відзив позивач зазначив, що доводи, наведені ДАБІ України у відзиві на позовну заяву, є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не відповідають вимогам Закону, зокрема, що станом на момент подачі позивачем заяви про внесення змін до виданого дозволу на виконання будівельних робіт від 02 листопада 2018 року №КС 21, а також станом на час видачі відповідного повідомлення (рішення) від 24 вересня 2019 року ДБН Б.2.2-12:2018 не був чинним і не міг застосовуватися відповідачем в якості підстави для відмови у внесенні змін до виданого дозволу на виконання будівельних робіт від 02 листопада 2018 року №КС 21. Також, позивач зазначив, що зобов`язання відповідача внести відповідні зміни та відобразити їх в Єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів не являються дискреційними, оскільки відповідно до чинних нормативно-правових актів відповідач обмежений у можливості вибору варіантів винесення рішень за наслідками розгляду заяв про зміну даних до дозволу на виконання будівельних робіт.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва звертає увагу на наступне.

Державною архітектурно-будівельною інспекцією у Київській області видано ОСОБА_1 дозвіл на виконання будівельних робіт від 02 листопада 2018 року №КС 21 на будівництво об`єкта «Багатоквартирний житловий будинок з вбудованими приміщеннями адміністративного призначення та паркінгом по АДРЕСА_1 », код об`єкта - 1122.1, клас наслідків (відповідальності) - СС2, поверховість об`єкту - 10 поверхів.

Рішенням Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 20 червня 2019 року №62 затверджено детальний план території багатоквартирної житлової забудови по АДРЕСА_1 .

26 червня 2019 року внесені зміни до основних техніко-економічних показників об`єкта будівництва Містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки №150/2017 від 17 липня 2017 року «Багатоквартирний житловий будинок з вбудованими приміщеннями адміністративного призначення та паркінгом» в с. Петропавлівська Борщагівка по вул АДРЕСА_1 , зокрема щодо наступних показників: поверховість - 18 поверхів, умовна висота будинку - 47 метрів, площа забудови - 1 100 кв.м.

У подальшому Державним підприємством «Західний експертно-технічний центр Держпраці» проведено експертизу та отримано експертний звіт №636.3615.19/3798 від 27 червня 2019 року згідно з яким проект «Нове будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями адміністративного призначення та паркінгом по АДРЕСА_1» (коригований) розроблено згідно вихідних даних на проектування з дотриманням вимог до міцності, надійності та довговічності об`єкта будівництва, його експлуатаційної безпеки та інженерного забезпечення, у тому числі щодо доступності осіб з обмеженими фізичними можливостями та інших маломобільних груп населення, санітарного і епідеміологічного благополуччя населення, охорони праці, екології, пожежної безпеки, техногенної безпеки, енергозбереження.

28 червня 2019 року позивач затвердив проект для будівництва багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями адміністративного призначення та паркінгом по АДРЕСА_1 (Коригування) зі зміненими техніко-економічними показниками, зокрема поверховістю - 18 поверхів.

Позивач звернувся до ДАБІ України із заявою від 10 вересня 2019 року про внесення змін до виданого дозволу на виконання будівельних робіт від 02 листопада 2018 року №КС21, зареєстрована за вхідним №40-30/1009-20, а саме в частині зміни ряду техніко-економічних показників.

За результатами розгляду заяви позивача ДАБІ України у листі від 24 вересня 2019 року №40-305-(301-2)/7272-19 повідомила, що відповідно до пункту 6.1.3 ДБН 2.2-12:2018 «Планування і забудова територій» максимально допустима висота (поверховість) житлової забудови в сільських населених пунктах передбачає садибну забудову та лише багатоквартирні житлові будови висотою до 12 метрів (до 4-х поверхів включно). Відповідно до заяви про внесенні змін та доданих до неї документів під час коригування проектної документації передбачається збільшення поверховості з 10 до 18 поверхів, чим порушено вимоги пункту 6.1.3 ДБН 2.2-12:2018 «Планування і забудова територій».

Як зазначає відповідач у відзиві на позовну заяву, що за результатами розгляду заяви позивача та доданих до неї документів ДАБІ України надала відмову щодо внесення змін у дозвіл на виконання будівельних робіт від 02 листопада 2018 року №КС21, щодо об`єкта будівництва «Багатоквартирний житловий будинок з вбудованими приміщеннями адміністративного призначення та паркінгом по АДРЕСА_1 », у зв`язку із порушенням пункту 6.1.3 ДБН 2.2-12:2018 «Планування і забудова територій», а саме збільшення поверховості з 10 до 18 поверхів.

Наведене свідчить, що відповідач відмовив ОСОБА_1 у внесені змін до виданого дозволу на виконання будівельних робіт, у зв`язку із порушенням пункту 6.1.3 ДБН 2.2-12:2018 «Планування і забудова територій».

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності, забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів визначає Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» (тут і далі по тексту - у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник має право виконувати будівельні роботи після видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками.

Згідно з пунктом 7 частини першої статті 7 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» управління у сфері містобудівної діяльності та архітектурно-будівельного контролю здійснюється шляхом: надання (отримання, реєстрації), відмови у видачі чи анулювання (скасування) документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, в тому числі, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, через головних інспекторів будівельного нагляду - щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними (СС1), середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками, розташованих за межами населених пунктів і на території кількох адміністративно-територіальних одиниць, щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми наслідками (СС2), розташованих у межах сіл, селищ та міст (крім міст, які є адміністративними центрами областей, міст з чисельністю населення понад 50 тисяч, міст Києва та Севастополя), а також щодо всіх об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із значними наслідками (СС3), розташованих у межах населених пунктів.

Відповідно до частини сьомої статті 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у разі якщо право на будівництво об`єкта передано іншому замовникові або змінено генерального підрядника чи підрядника (якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників), а також у разі коригування проектної документації замовник протягом трьох робочих днів повідомляє про такі зміни відповідний орган державного архітектурно-будівельного контролю з поданням засвідчених у встановленому порядку копій документів, що підтверджують зазначені зміни. Продовження виконання будівельних робіт без такого повідомлення забороняється.

Аналогічно, згідно з пунктом 33 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року №466 (далі по тексту - Порядок №466), у разі коли право на будівництво об`єкта передано іншому замовникові або змінено генерального підрядника чи підрядника (якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників), чи змінено осіб, відповідальних за проведення авторського і технічного нагляду, або відповідальних виконавців робіт, а також у разі коригування проектної документації замовник (його уповноважена особа) протягом трьох робочих днів письмово в паперовій або електронній формі через електронний кабінет повідомляє про такі зміни відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю за формою згідно з додатком 10 до цього Порядку з поданням засвідчених у встановленому порядку копій документів, що підтверджують зазначені зміни. Продовження виконання будівельних робіт без повідомлення про внесення змін забороняється.

За формою заяви згідно з додатком 10 до Порядку №466 вона подається, зокрема з метою внесення змін до дозволу на виконання будівельних робіт.

Таким чином, а також у разі коригування проектної документації замовник має повідомити орган державного архітектурно-будівельного контролю про такі зміни, подавши відповідну заяву про внесення змін до дозволу на виконання будівельних робіт з поданням засвідчених у встановленому порядку копій документів, що підтверджують зазначені зміни.

Частина перша статті 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлює, що проектна документація на будівництво об`єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджується замовником.

За визначенням статті 1 Закону України «Про будівельні норми» державні будівельні норми - нормативний акт, затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері будівництва.

Пунктом 1 наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 23 квітня 2018 року №100 (далі по тексту - наказ №100) затверджені ДБН Б.2.2-12:2018 «Планування і забудова територій».

Відповідно до пункту 2 наказу №100 ДБН Б.2.2-12:2018 набирають чинності з першого числа місяця, що настає через 90 днів з дня їх опублікування в офіційному друкованому виданні Міністерства «Інформаційний бюлетень Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України».

Пунктом 3 наказу №100 передбачено, що з набранням чинності ДБН Б.2.2-12:2018 визнаються такими, що втратили чинність, ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», затверджені наказом Держкоммістобудування України від 17 квітня 1992 року №44; наказами Мінбудархітектури України від 23 червня 1993 року №91, від 17 грудня 1993 року №231, наказами Держкоммістобудування України від 29 квітня 1996 року №73, від 11 березня 1997 року №33, від 25 вересня 1997 року №164, наказами Держбуду України від 25 листопада 1997 року №29, від 02 лютого 1999 року №21, від 16 вересня 1999 року №227, від 11 квітня 2001 року №89, від 18 липня 2001 року №145, наказами Мінрегіонбуду України від 13 жовтня 2008 року №457, від 13 жовтня 2008 року №457, від 04 грудня 2009 року №555, від 21 червня 2011 року №67), ДБН Б.2.4-1-94 «Планування і забудова сільських поселень», затверджені наказом Мінбудархітектури України від 05 січня 1994 року №6, ДБН Б.2.4-3-95 «Генеральні плани сільськогосподарських підприємств», затверджені наказом Держкоммістобудування України від 27 січня 1995 року №17, ДБН Б.2.4-4-97 «Планування і забудова малих сільськогосподарських підприємств та селянських (фермерських) господарств», затверджені наказом Держкоммістобудування України від 25 березня 1997 року №42, ДБН Б.1-2-95 «Склад, зміст, порядок розроблення, погодження і затвердження комплексних схем транспорту для міст України№, затверджені наказом Держкоммістобудування України від 27 листопада 1995 року №229, СНиП ІІ-89-80 «Генеральные планы промышленных предприятий», затверджені постановою Держбуду СРСР від 30 грудня 1980 року №213.

Наказ №100 опубліковано в Інформаційному бюлетені Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України за травень 2018 року, а ДБН Б.2.2-12:2018 «Планування і забудова територій» мали б набрати чинність з 01 вересня 2018 року

Однак, вказаний наказ оскаржено у судовому порядку, і ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва про забезпечення позову від 27 серпня 2018 року у справі №826/13433/18, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2018 року, дія наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 23 квітня 2018 року №100 зупинена.

Як встановлює частина перша статті 156 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Таким чином, з 27 серпня 2018 року дія наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 23 квітня 2018 року №100 «Про затвердження ДБН Б.2.2-12:2018 «Планування і забудова територій» була зупинена у зв`язку із забезпеченням позову у справі №826/13433/18, а ДБН Б.2.2-12:2018 «Планування і забудова територій» фактично не були ведені в дію із вказаної в наказі дати.

Крім того, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 грудня 2018 року у справі №826/13433/18 задоволено позови Товариства з обмеженою відповідальністю «Старонаводницький парк» та Приватного акціонерного товариства «Фірма «Хмельницькбуд»: наказ Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 23 квітня 2018 року №100 «Про затвердження ДБН Б.2.2-12:2018 «Планування і забудова територій» визнано протиправним та нечинним.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2019 року при відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України зупинено дію рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 грудня 2018 року у справі №826/13433/18.

Проте, ухвала Окружного адміністративного суду міста Києва про забезпечення позову від 27 серпня 2018 року у справі №826/13433/18 була чинна і фактично діяла до набрання рішенням у даній справі законної сили.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2019 року у вказаній справі прийнято відмову Товариства з обмеженою відповідальністю «Старонаводницький парк» від адміністративного позову, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 грудня 2018 року в частині задоволення адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Старонаводницький парк» визнано нечинним, провадження у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Старонаводницький парк» до Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України про визнання протиправним та нечинним наказу закрито.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 червня 2019 року рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 грудня 2018 року скасовано, як таке, що прийняте за результатами розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження; адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «Фірма «Хмельницькбуд» задоволено, визнано наказ Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 23 квітня 2018 року №100 «Про затвердження ДБН Б.2.2-12:2018 «Планування і забудова територій» протиправним та нечинним.

Відповідно до статті 325 Кодексу адміністративного судочинства України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

З врахуванням викладеного вбачається, що з моменту забезпечення позову - 27 серпня 2018 року по 13 червня 2019 року дія ДБН Б.2.2-12:2018 «Планування і забудова територій» була зупинена, а з 13 червня 2019 року відповідний наказ про їх затвердження скасовано та втратив чинність, відповідно у цей період наказ Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 23 квітня 2018 року №100 «Про затвердження ДБН Б.2.2-12:2018 «Планування і забудова територій» та ДБН Б.2.2-12:2018 «Планування і забудова територій» не діяли.

Відповідно до частини другої статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Отже, станом на момент подання позивачем 10 вересня 2019 року заяви про внесення змін до виданого дозволу на виконання будівельних робіт від 02 листопада 2018 року №КС 21, а також станом на час надання відповідачем відмови щодо внесення змін у дозвіл на виконання будівельних робіт від 02 листопада 2018 року №КС21 ДБН Б.2.2-12:2018 «Планування і забудова територій» не були чинними і не могли застосовуватися ДАБІ України в якості обґрунтованої підстави для відмови у внесенні змін до виданого дозволу на виконання будівельних робіт.

Враховуючи викладене, у зв`язку із втратою чинності наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 23 квітня 2018 року №100 «Про затвердження ДБН Б.2.2-12:2018 «Планування і забудова територій», то Державні будівельні норми передбачені в пункті 3 вказаного наказу продовжують діяти та саме на підставі даних будівельних норм ОСОБА_1 здійснив коригування проектної документації за проектом «Багатоквартирний житловий будинок з вбудованими приміщеннями адміністративного призначення та паркінгом по АДРЕСА_1 ».

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Разом із тим, відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявність підстав для відмови у внесенні змін до виданого дозволу на виконання будівельних робіт від 02 листопада 2018 року №КС 21, тоді як посилання на недотримання вимог ДБН Б.2.2-12:2018 є безпідставними.

При цьому інших підстав для відмови у внесенні змін до виданого дозволу на виконання будівельних робіт відповідачем не наведено, а зауважень щодо поданої позивачем заяви від 10 вересня 2019 року №40-30/1009-20 та доданих до неї документів не висловлено.

Суд відхиляє посилання відповідача на інформаційний лист Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 17 липня 2019 року №7/14.4/11545-19 про необхідність застосування ДБН Б.2.2-12:2018 «Планування і забудова територій», оскільки такий лист не має сили нормативно-правового акта та носить інформаційний характер.

Таким чином, суд вважає, що відмова ДАБІ України у внесенні змін до виданого дозволу на виконання будівельних робіт від 02 листопада 2018 року №КС 21, викладена у листі від 24 вересня 2019 року №40-305-(301-2)/7272-19, протиправною та підлягає скасуванню, що є підставою для зобов`язання відповідача вчинити дії щодо внесення змін до виданого дозволу на виконання будівельних робіт від 02 листопада 2018 року №КС 21.

Доводи відповідача про дискреційність повноважень щодо внесення змін до виданого дозволу на виконання будівельних робіт є безпідставними, оскільки у даному випадку ДАБІ України не наділена повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти на власний розсуд.

Так, поняття дискреційних повноважень наведене у Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, відповідно до якої під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Тобто, дискреційними є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною.

Зважаючи на те, що судом встановлено неправомірність оскаржуваної відмови, суд вважає належним способом захисту та поновлення порушеного права позивача саме зобов`язання ДАБІ вчинити певні дії.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі №208/8402/14-а та від 29 березня 2018 року у справі №816/303/16.

Суд також звертає увагу, що відповідно до частин третьої та четвертої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача відобразити в Єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів повідомлення про зміну даних до виданого дозволу на виконання будівельних робіт від 02 листопада 2018 року №КС21 за заявою позивача від 10 вересня 2019 року №40-30/1009-20 стосовно зміни поверховості з 10 до 18 поверхів, класу наслідків (відповідальності) - СС3 та інших визначених в заяві техніко-економічних показників, суд зазначає, що вони є похідними від позовних вимог про визнання протиправною та скасування відмови та зобов`язання ДАБІ України внести зміни до виданого дозволу на виконання будівельних робіт від 02 листопада 2018 року №КС 21.

Частина третя статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, веде єдиний реєстр документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів (далі - реєстр). Внесення даних до реєстру з присвоєнням реєстраційного номера здійснюється на підставі інформації, наданої органами державного архітектурно-будівельного контролю, протягом одного робочого дня з дня її отримання.

У свою чергу, механізм ведення єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів (далі - реєстр), як єдиної комп`ютерної бази даних визначає Порядок ведення єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, затверджений наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 24 червня 2011 року №92 (далі по тексту - Порядок №92).

Відповідно до пункту 2 Порядку №92 Реєстр ведеться з метою забезпечення: обліку повідомлень про початок виконання підготовчих робіт/про зміну даних у повідомленні про початок виконання підготовчих робіт або скасування їх реєстрації; обліку повідомлень про початок виконання будівельних робіт/про зміну даних у повідомленні про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, або скасування їх реєстрації; обліку повідомлень про початок виконання будівельних робіт/про зміну даних у повідомленні про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), або скасування їх реєстрації; обліку повідомлень про зміну даних у зареєстрованій декларації про початок виконання підготовчих/будівельних робіт; обліку дозволів на виконання будівельних робіт (далі - дозвіл), відмов у їх видачі та анульованих дозволів; обліку декларацій про готовність об`єкта до експлуатації, внесених змін до них, повернення їх на доопрацювання для усунення виявлених недоліків та скасування їх реєстрації; обліку сертифікатів та відмов у їх видачі; відкритості, доступності інформації щодо документів, які дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів.

Пунктом 3 Порядку №92 передбачено, що ведення, адміністрування, функціонування і супроводження програмного забезпечення реєстру, збереження та захист бази даних реєстру, забезпечення доступу до нього органів державного архітектурно-будівельного контролю здійснює Державна архітектурно-будівельна інспекція України.

Згідно з пунктом 8 Порядку №92 підставами для внесення Держархбудінспекцією поданих органом державного архітектурно-будівельного контролю даних до реєстру є отримання цим органом: повідомлення; повідомлення про зміну даних у цьому повідомленні; декларації про готовність об`єкта до експлуатації (далі - декларація); повідомлення про зміну даних у зареєстрованих деклараціях, внесення змін до них у зв`язку з виявленими технічними помилками; скасування реєстрації повідомлення або декларації; прийняття рішення про видачу або анулювання дозволу, видачу сертифіката, повернення декларації на доопрацювання для усунення виявлених недоліків; прийняття рішення про відмову у видачі дозволів чи сертифікатів.

Суд враховує, що Порядок №92 не містить норм щодо внесення до Реєстру відомостей про внесення змін до виданого дозволу на виконання будівельних робіт, однак, прямо вказує на реєстрацію обліку дозволів на виконання будівельних робіт, а тому, з метою відображення достовірної інформації, та з метою ефективного захисту порушеного права позивача, ДАБІ України належить зобов`язати вчинити дії щодо відображення в Єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів повідомлення про зміну даних до виданого дозволу на виконання будівельних робіт від 02 листопада 2018 року №КС21 за заявою ОСОБА_1 від 10 вересня 2019 року №40-30/1009-20 стосовно зміни поверховості з 10 до 18 поверхів, класу наслідків (відповідальності) - СС3 та інших визначених в заяві техніко-економічних показників.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем не доведено правомірність оскаржуваної відмови з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у свою чергу відповідач 2 має вчинити дії щодо ефективного поновлення прав позивача; а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно наявної у матеріалах справи квитанції позивачем при зверненні з даним позовом до суду сплачено судовий збір у розмірі 1 536,80 грн.

Оскільки позовні вимоги задоволено, на користь позивача належить присудити сплачений ним судовий збір у розмірі 1 536,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Державної архітектурно-будівельної інспекції України.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною та скасувати відмову Державної архітектурно-будівельної інспекції України, викладену у листі від 24 вересня 2019 року №40-305-(301-2)/7272-19, ОСОБА_1 у внесенні змін до виданого дозволу на виконання будівельних робіт від 02 листопада 2018 року №КС 21.

3. Зобов`язати Державну архітектурно-будівельну інспекцію України вчинити дії щодо внесення змін до виданого дозволу на виконання будівельних робіт від 02 листопада 2018 року №КС 21 на підставі заяви ОСОБА_1 від 10 вересня 2019 року, зареєстрованої за №40-30/1009-20 стосовно визначених в заяві техніко-економічних показників.

4. Зобов`язати Державну архітектурно-будівельну інспекцію України вчинити дії щодо відображення в Єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів повідомлення про зміну даних до виданого дозволу на виконання будівельних робіт від 02 листопада 2018 року №КС21 за заявою на підставі заяви ОСОБА_1 від 10 вересня 2019 року, зареєстрованої за №40-30/1009-20 стосовно визначених в заяві техніко-економічних показників.

5. Стягнути на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 536,80 грн. (одна тисяча п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Державної архітектурно-будівельної інспекції України.

Згідно з частиною першою статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини другої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Частина перша статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 );

Державна архітектурно-будівельна інспекція України (01133, м. Київ, вул. Лесі України, 26; ідентифікаційний код 37471912).

Суддя В.А. Кузьменко