Справа № 520/11751/19
Суддя: Білова О.В.
Дата ухвалення: 2020-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

17 лютого 2020 р. № 520/11751/19

Харківський окружний адміністративний суд

у складі: головуючого судді - Білової О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Ділбаряна А.А.,

за участю представників: позивача Терпелюка Є.В., відповідача Шамілової Л.Ш.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку загального позовного провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Акін-М" (вул. Танкопія, буд. 14, кв. 112, м. Харків, 61091, ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61027, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Акін-М", з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення №№2 від 26.04.2019, №2 від 26.04.2019, №2 від 26.04.2019.

Ухвалою суду від 11.11.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі.

Протокольною ухвалою суду 29.01.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за результатами проведеної перевірки відповідачем складено акт перевірки та спірні податкові повідомлення-рішення. Спірні податкові повідомлення-рішення прийняті у зв`язку з тим, що в акті перевірки відповідач дійшов висновку, що по господарським операціям позивача з його контрагентами ТОВ «Далтер Груп», ТОВ «КФ Стимул», ТОВ «Трансімпульс Плюс», ТОВ «Іннерсел», ТОВ «Беатрікс», ТОВ «Компанія Пром-Технологія», ТОВ «Будекспоплаза Груп» відсутній факт реального здійснення господарської діяльності. Позивач вважає висновки акту перевірки необґрунтованими, посилаючись на реальність операцій по вказаним контрагентам. Також позивач зазначив, що висновок про ненадання позивачем первинних документів не є обґрунтованим.

Представник відповідача не погодився з позовними вимогами та надав відзив на позов, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що відповідач діяв в межах повноважень, на підставі та у спосіб, визначений чинним законодавством, а висновки акту перевірки є обґрунтованими та правомірними.

Представник позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Акін-М" Терпелюк Є.В. в судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача - Головного управління ДПС у Харківській області Шамілова Л.Ш. в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позов.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини.

Головним управлінням ДФС у Харківській області проведено позапланову виїзну перевірку ТОВ "Акін-М" з питань дотримання вимог податкового законодавства України щодо господарських взаємовідносин з ТОВ «Далтер Груп» за квітень 2016 року, ТОВ «КФ Стимул» за вересень 2016 року, ТОВ «Трансімпульс Плюс» за грудень 2017 року, ТОВ «Іннерсел» за березень 2018 року, ТОВ «Беатрікс» за липень 2018 року, ТОВ «Компанія Пром-Технологія» за серпень 2018 року, ТОВ «Будекспоплаза Груп» за вересень 2018 року, а також подальшої реалізації та/або використання у власній господарській діяльності, за результатами якої складено акт перевірки № 983/20-40-14-12-09/36455491 від 28.03.2019 (т. 1 а.с. 32-59)

В акті перевірки № 983/20-40-14-12-09/36455491 від 28.03.2019 податковим органом зроблено висновки про встановлення порушення:

- п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198, п. 201.1, п. 201.7 ст. 201 п. Податкового кодексу України, в результаті чого підприємством завищено податковий кредит на загальну суму 264619 грн, у тому числі за квітень 2016 року у сумі 22251 грн, за вересень 2016 року у сумі 17999 грн, за грудень 2017 року у сумі 30375 грн, за березень 2018 року у сумі 14740 грн, за липень 2018 року у сумі 36646 грн, за серпень 2018 року у сумі 63500 грн, за вересень 2018 року у сумі 79108 грн, що призвело до: - завищення від`ємного значення у розмірі 63114 грн, у тому числі за вересень 2016 року - 17999 грн, за грудень 2017 року - 30375 грн, за березень 2018 року - 14740 грн; - заниження суми податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету у розмірі 201505 грн, у тому числі за квітень 2016 року у сумі - 22251 грн, за липень 2018 року - 36646 грн, за серпень 2018 року 63500 грн, за вересень 2018 року-79108 грн;

- п. 121.1 ст. 121 ПК України, платником податків не надано контролюючому органу в ході проведення перевірки оригінали/копії документів, що передбачає штраф у розмірі 510 грн.

Позивач не погодився з висновками акту перевірки та подав заперечення на акт перевірки № 983/20-40-14-12-09/36455491 від 28.03.2019 (т. 1 а.с. 67-89).

Листом від 23.04.2019 № 20619/10/20-40-14-12-15 від 23.04.2019 Головне управління ДФС у Харківській області відмовило в задоволенні заперечень позивача, а висновки акту перевірки № 983/20-40-14-12-09/36455491 від 28.03.2019 залишило без змін. (т. 1 а.с. 91-95)

На підставі висновків акту перевірки № 983/20-40-14-12-09/36455491 від 28.03.2019 податковим органом винесені податкові повідомлення-рішення:

- № 2 від 26.04.2019, яким встановлено завишення від`ємного значення, що враховується до складу податкового кредиту з податку на додану вартість наступного звітного (податкового) періоду за січень 2017 року - у розмірі 17999 грн; за грудень 2017 року 30375 грн; за березень 2018 року у розмірі 14740 грн, всього у розмірі 63114 грн (т. 1 .а.с. 96-97);

- № 2 від 26.04.2019, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 251881,25 грн, в тому числі, за основним платежем 201505 грн та за штрафними санкціями у розмірі 50376,25 грн(т. 1 а.с. 98);

- № 2 від 26.04.2019, яким до позивача застосовані штрафні санкції у розмірі 510 грн (т. 1 а.с. 99).

Позивач не погодився зі спірними податковими повідомленнями-рішеннями та оскаржив їх в адміністративному порядку (т. 1 а.с. 100-119).

Рішенням Державної фіскальної служби України про результати розгляду скарг від 17.07.2019 № 33402/6/99-99-11-04-02-25 спірні податкові повідомлення-рішення залишені без змін, а скарга позивача залишена без задоволення (т. 1 а.с. 121-126).

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з такого.

Підставою для винесення спірних податкових повідомлень-рішень №№2 від 26.04.2019, №2 від 26.04.2019, №2 від 26.04.2019 слугували висновки, викладені в акті перевірки про те, що ТОВ «Далтер Груп», ТОВ «КФ Стимул», ТОВ «Трансімпульс Плюс», ТОВ «Іннерсел», ТОВ «Беатрікс», ТОВ «Компанія Пром-Технологія», ТОВ «Будекспоплаза Груп» проводили оформлення нереальних господарських операцій, а також обставини ненадання позивачем до перевірки оригіналів первинних документів по зазначеним операціям.

Щодо взаємовідносин Позивача та ТОВ «Далтер Груп», ТОВ «КФ Стимул», ТОВ «Трансімпульс Плюс», ТОВ «Іннерсел», ТОВ «Беатрікс», ТОВ «Компанія Пром-Технологія», ТОВ «Будекспоплаза Груп», судом встановлені такі обставини.

ТОВ «Далтер Груп» на адресу позивача поставило у квітні 2016 року товари на підставі видаткових накладних:

- видатковою накладною №52 від 27.04.2016 (вогнегасної речовини НРС - хладагенту-125 на суму з ПДВ 21315,00 грн., балону газового на суму з ПДВ 6923,70 грн., манометру на суму з ПДВ 627,20 грн., хладону 227 із заправкою на суму з ПДВ 13720,00 грн., шлангу високого тиску на суму з ПДВ 911,40 грн., редуктору понижуючого на суму з ПДВ 2744,00 грн.) всього на загальну суму 46241,30 грн., в т.ч. ПДВ 7706,88 грн.;

- видатковою накладною №53 від 27.04.2016 (зрошувача для градирні ИВА-40 на суму з ПДВ 1470,00 грн., вогнегасної речовини НРС - хладагенту-125 на суму з ПДВ 28899,02 грн., ТЕН-290 3 кВт на суму з ПДВ 8213,18 грн., пускачу магнітного ПМЛ-2561 М 220 В на суму з ПДВ 1795,36 грн., шафи силової ШС-400 на суму з ПДВ 31046,40 грн., лотку оцинкованого перфорованого 50x50 на суму з ПДВ 2428,62 грн., кришки лотку 50 на суму з ПДВ 1295,40 грн., лотку оцинкованого перфорованого 100x50 на суму з ПДВ 3128,34 грн., кришки лотку 100 на суму з ПДВ 1829,37 грн., подовжувача 220В 5м 6 роз. на суму з ПДВ 3951,40 грн., подовжувача 220В Зм 5 роз. на суму з ПДВ 3210,50 грн.) всього на загальну суму 87267,59 грн., в т.ч. ПДВ 14544,60 грн.

ТОВ «Далтер Груп» на адресу позивача були виписані податкові накладні № 52 від 27.04.2016 та № 53 від 27.04.2016.

В подальшому, придбаний у ТОВ «Далтер Груп» товар було реалізовано ПАТ «Кондитерська фабрика «Харків`янка» та ТОВ «Алекс-Плюс ЛТД».

ТОВ «КФ Стимул» на адресу позивача поставило у вересні 2016 року товари на підставі видаткової накладної №124 від 13.09.2016 (перетворювача частоти АТУ 312 1,1 кВт, на суму з ПДВ 11855,06 грн., модуля МГП-20 на суму з ПДВ 18522,00 грн., модуля порошкового пожежогасіння Буран 8У на суму з ПДВ 2058,00 грн., парогенератора АПЕП-120 на суму з ПДВ 75558,00 грн.)

ТОВ «КФ Стимул» на адресу позивача була виписана податкова накладна №1 від 13.09.2016.

В подальшому, придбаний у ТОВ «КФ Стимул» товар було реалізовано ТОВ «Торговий дім «Флоріан», ПАТ «ДПЗКУ», ТОВ «Пожежно-технічне підприємство «Брандмайстер», ПАТ «Кондитерська фабрика «Харків`янка».

ТОВ «Трансімпульс Плюс» (на час перевірки ТОВ «Тіаманд») на адресу позивача поставило у грудні 2017 року товари на підставі видаткової накладної №189 від 26.12.2017 (металоконструкції №1 на суму з ПДВ 110147,82 грн., металоконструкції №2 на суму з ПДВ 28511,71 грн., градирні ИВА-500 без вент. на суму з ПДВ 43588,07 грн.).

ТОВ «Трансімпульс Плюс» на адресу позивача була виписана податкова накладна №89 від 26.12.2017.

В подальшому, придбаний у ТОВ «Трансімпульс Плюс» товар було реалізовано ТОВ «НВП «Екоенергоком», ТОВ «НВП «Екоенергоком», ТОВ «ІФК Символ».

ТОВ «Іннерсел» на адресу позивача поставило у березні 2018 року товари на підставі видаткової накладної №303 від 30.03.2018 (ТЕН-290 3кВт на суму з ПДВ 18478,69 грн., магнієвого аноду на суму з ПДВ 691,49 грн., шафи силової ШС-400 на суму з ПДВ 36930,00 грн.)

ТОВ «Іннерсел» на адресу позивача була виписана податкова накладна №348 від 30.03.2018.

В подальшому, придбаний у ТОВ «Іннерсел» товар було реалізовано ПАТ «Кондитерська фабрика «Харків`янка», ТОВ «Нововолинський м`ясокомбінат».

ТОВ «Беатрікс» на адресу позивача поставило у липні 2018 року товари на підставі видаткових накладних:

- №234 від 23.07.2018 (градирні ИВА-150 на суму з ПДВ 16767,48 грн., градирні ИВА-750 на суму з ПДВ 10155,31 грн., блоку керування БУ-УАПВ-ПМ на суму з ПДВ 20127,50 грн., генератору вогнегасного аерозолю АГС-11/6-10 (з вузлом пуску) на суму з ПДВ 22116,02 грн., генератору вогнегасного аерозолю АГС-11/4-03 (з вузлом пуску) на суму з ПДВ 5771,50 грн.) всього на суму 74937,00 грн., в т.ч. ПДВ 12489,00 грн.

- №235 від 24.07.2018 (блоку керування БУ-УАПВ-ПМ на суму з ПДВ 80510,02 грн., хомуту 320 на суму з ПДВ 11174,40 грн., крильчатки ИВА-150 на суму з ПДВ 4365,00 грн., баку 1600x1800x3200 на суму з ПДВ 48888,00 грн.) всього на суму 144937,42 грн., у т.ч. ПДВ 24156,24 грн.

ТОВ «Беатрікс» на адресу позивача були виписані податкові накладні № 5 від 23.07.2018 та № 35 від 24.07.2018, № 42 від 24.07.2018, № 57 від 23.07.2018, № 62 від 24.07.2018.

В подальшому, придбаний у ТОВ «Беатрікс» товар було реалізовано ТОВ «РС Форт», ТОВ «НВП «Екоенергоком»,ТОВ «НВП «Екоенергоком», ТОВ «Харківський завод «Полімерконтейнер», ДП «Науково-дослідний інститут радіоелектронних систем «Квант-Радіоелектроніка», ТОВ «Агро-Еко XXI Плюс».

ТОВ «Компанія Пром-Технологія» на адресу позивача поставило у серпні 2018 року товари на підставі видаткової накладної №192 від 19.08.2019 (вогнегасної речовини НРС (хладагент) - 125 на суму 381000,00 грн., в т.ч. ПДВ 63500,00 грн.)

ТОВ «Компанія Пром-Технологія» на адресу позивача була виписана податкова накладна №92 від 19.08.2018.

В подальшому, придбаний у ТОВ «Компанія Пром-Технологія» товар було реалізовано ДП «Харківспецзбут».

ТОВ «Будекспоплаза Груп» на адресу позивача поставило у вересні 2018 року товари на підставі видаткових накладних:

- №7091 від 07.09.2018 (блоку керування БУ-УАПВ-ПМ на суму з ПДВ 60382,51 грн., генератору вогнегасного аерозолю АГС-11/4-03 (з вузлом пуску) на суму з ПДВ 22116,02 грн., генератору вогнегасного аерозолю АГС-11/6-10 (з вузлом пуску) на суму з ПДВ 92343,94 грн., зрошувача градирні 2000x450x200 на суму з ПДВ 15762,48 грн., ТЕН 290 3кВт на суму з ПДВ 8129,38 грн., ТЕН 620 12 кВт на суму з ПДВ 2607,36 грн.) всього на суму 201341,69 грн., у т.ч. ПДВ 33556,95 грн.;

- №1709 від 17.09.2018 (комплекту ЗИП до мотопомпи на суму з ПДВ 162436,70 грн., блоку керування БУ-УАПВ-ПМ на суму з ПДВ 40255,01 грн., генератору вогнегасного аерозолю АГС-11/4-03 (з вузлом пуску) на суму з ПДВ 14744,02 грн., генератору вогнегасного аерозолю АГС-11/6-10 (з вузлом пуску) на суму з ПДВ 55872,00 грн.) всього на суму 273307,73 грн., у т.ч. ПДВ 45551,29 грн.

ТОВ «Будекспоплаза Груп» на адресу позивача були виписані податкові накладні №900 від 07.09.2018, № 901 від 07.09.2018, № 902 від 07.09.2018, № 903 від 07.09.2018, № 910 від 17.09.2018.

В подальшому, придбаний у ТОВ «Будекспоплаза Груп» товар було реалізовано ТОВ «Екобіотек-Україна», ПП «НПП «Спецпожтехніка», ДП «Науково-дослідний інститут радіоелектронних систем «Квант-Радіоелектроніка», ПАТ «Кондитерська фабрика «Харків`янка».

Судом з пояснень представника відповідача в судовому засіданні та акта перевірки встановлено, що податковим органом не ставилася під сумнів подальша реалізація позивачем товарів, які були ним придбані у ТОВ «Далтер Груп», ТОВ «КФ Стимул», ТОВ «Трансімпульс Плюс», ТОВ «Іннерсел», ТОВ «Беатрікс», ТОВ «Компанія Пром-Технологія», ТОВ «Будекспоплаза Груп».

Щодо сплати коштів за придбаний товар на адресу контрагентів - ТОВ «Далтер Груп», ТОВ «КФ Стимул», ТОВ «Трансімпульс Плюс», ТОВ «Іннерсел», ТОВ «Беатрікс», ТОВ «Компанія Пром-Технологія», ТОВ «Будекспоплаза Груп» позивачем були надані виписки по його рахункам, відкритих у АТ «ВТБ Банк», однак надати усі виписки позивач не може у зв`язку з проведенням ліквідації АТ «ВТБ Банк».

Щодо транспортування придбаних у ТОВ «Далтер Груп», ТОВ «КФ Стимул», ТОВ «Трансімпульс Плюс», ТОВ «Іннерсел», ТОВ «Беатрікс», ТОВ «Компанія Пром-Технологія», ТОВ «Будекспоплаза Груп» товарів, представник позивача в судовому засіданні пояснив, що всі товари були доставлені контрагентами товариства.

Згідно п.п. 14.1.36 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно п.п. 16.1.2. п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків і зборів.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначені в Законі України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення, а господарська операція визначена як дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Тобто, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факт здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні» первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Надані суду первинні документи за своєю формою та змістом відповідають вимогам чинного законодавства, наявності недоліків (дефектів форми, змісту або походження), які б згідно п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п. 2.4. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 р. № 168/704, спричиняли втрату зазначеними документами юридичного статусу первинних документів, судом не виявлено та актом перевірки не встановлено.

Згідно п.п. 14.1.181 п. 14.1. ст. 14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Приписами п.198.1 - 198.2. ст.198 Податкового кодексу України передбачено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг. Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

В силу положень п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається, виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Отже, з огляду на зазначені приписи чинного законодавства, підставою для зменшення платником податкових зобов`язань з податку на додану вартість на суму цього податку, нараховану на вартість придбаних товарів, є факт реального придбання товарів та безпосередній зв`язок витрат на оплату цих товарів з господарською діяльністю платника податків, що передбачає використання у власній господарській діяльності придбаних товарів або ж призначення останніх для такого використання.

Норми п. 201.1, п. 201.4, п. 201.7 п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України встановлюють, що платник податку зобов`язаний в установлені терміни скласти, зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну та надати покупцю (за його вимогою), яка є для покупця підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс). У разі якщо частка товарів/послуг, послуг не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів/послуг зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, та враховується при визначенні загальних податкових зобов`язань.

Як вбачається з матеріалів справи, всі перелічені суми ПДВ, віднесені позивачем до сум податкового кредиту у відповідних звітних періодах, підтверджені податковими накладними, які складені на підставі договорів, видаткових накладних, платіжних документів, відповідають вимогам п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних.

В процесі судового розгляду з боку відповідача не надходило заперечень проти правильності оформлення податкових накладних, на підставі яких позивач скористався правом на формування податкового кредиту. В ході перевірки відповідачем не встановлено наміру у позивача отримати за зазначеними договорами поставки іншого результату, ніж придбання товару. Крім того, відповідач не ставить під сумнів операції з подальшої реалізації придбаних товарів позивачем.

Таким чином, формування податкового кредиту позивачем, як платником ПДВ, здійснено відповідно до вимог Податкового кодексу України.

Факт придбання товару та його використання позивачем у господарській діяльності документально підтверджується первинними бухгалтерськими документами, що були надані до суду, а саме: податковими та видатковими накладними, виписками банку. Судом не встановлено невідповідності даних, що містять зазначені документи, фактичним обставинам.

На час складання і видачі податкових накладних контрагенти позивача - ТОВ «Далтер Груп», ТОВ «КФ Стимул», ТОВ «Трансімпульс Плюс», ТОВ «Іннерсел», ТОВ «Беатрікс», ТОВ «Компанія Пром-Технологія», ТОВ «Будекспоплаза Груп», були зареєстровані у встановленому законом порядку, знаходилися на обліку в контролюючому органі, мали статус платників ПДВ, свідоцтва платників ПДВ не були анульовані на момент укладання і вчинення правочинів, докази, що спростовують ці обставини, відповідачем до суду не надано. Відповідачем також не надано належних доказів щодо визнання недійсними у встановленому законом порядку договорів, укладених між позивачем та його контрагентами.

Проаналізувавши вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що позивачем доведено придбання у його контрагентів, ТОВ «Далтер Груп», ТОВ «КФ Стимул», ТОВ «Трансімпульс Плюс», ТОВ «Іннерсел», ТОВ «Беатрікс», ТОВ «Компанія Пром-Технологія», ТОВ «Будекспоплаза Груп», товару, який в подальшому використовувався у власній господарській діяльності, що підтверджується первинними бухгалтерськими та податковими документами, які, на думку суду, виписані з додержанням вимог ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні", п.201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, п.2.4 "Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за №168/704.

Зі змісту акту перевірки вбачається, що донарахування позивачеві податку на додану вартість відбулося у зв`язку з невстановленням придбання реалізованого на адресу позивача товару по ланцюгу постачання.

Так, суд вважає, що непідтвердження придбання позивачем товару по ланцюгу постачання по контрагентам позивача ТОВ «Далтер Груп», ТОВ «КФ Стимул», ТОВ «Трансімпульс Плюс», ТОВ «Іннерсел», ТОВ «Беатрікс», ТОВ «Компанія Пром-Технологія», ТОВ «Будекспоплаза Груп» у наявній податковій інформації (т.1 а.с. 216-232), не може бути підставою для притягнення до фінансової відповідальності позивача, а може впливати на висновки податкового органу стосовно правомірності ведення податкового обліку контрагентами - ТОВ «Далтер Груп», ТОВ «КФ Стимул», ТОВ «Трансімпульс Плюс», ТОВ «Іннерсел», ТОВ «Беатрікс», ТОВ «Компанія Пром-Технологія», ТОВ «Будекспоплаза Груп», з огляду на персональний характер відповідальності.

Також суд вважає, що ненадання позивачем пояснень щодо того, чим він керувався при виборі контрагентів - ТОВ «Далтер Груп», ТОВ «КФ Стимул», ТОВ «Трансімпульс Плюс», ТОВ «Іннерсел», ТОВ «Беатрікс», ТОВ «Компанія Пром-Технологія», ТОВ «Будекспоплаза Груп», не є належною підставою обґрунтування висновків акту перевірки щодо нереальності вчинення господарських операцій між позивачем та його контрагентами.

Відповідно до п.198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно в п.57 Рішення Європейського суду з прав людини по справі "Булвес" АД проти Болгарії від 22 січня 2009 року судом зазначено, що оскільки компанія-заявник у повному обсязі та вчасно виконала обов`язки з дотримання встановлених Державою-членом Конвенції норм стосовно ПДВ та не мала засобів для забезпечення виконання податкових зобов`язань постачальником і не знала про невиконання останнім своїх обов`язків, вона могла правомірно очікувати отримання вигоди від застосування одного із основних правил системи оподаткування ПДВ, а саме від визнання права на податковий кредит щодо суми ПДВ, яка була сплачена постачальнику. Більше того, лише після подачі декларації із віднесенням відповідних сум до складу податкового кредиту та проведення податковими органами зустрічної перевірки постачальника могло бути встановлено, чи виконав постачальник свій обов`язок подання звітності з ПДВ у повному обсязі. Відповідачем не доведено обізнаності позивача щодо недобросовісного декларування своїх зобов`язань його контрагентами.

Таким чином, позивач не може нести наслідків невиконання постачальником його зобов`язань зі сплати податку або допущення порушень податкового законодавства. Такі вимоги, відповідно до зазначеного рішення Європейського суду з прав людини є надмірним тягарем для платника податку, що порушує справедливий баланс, який повинен підтримуватись між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту прав власності.

Щодо обґрунтування висновків Акту перевірки посиланням на допити свідків у кримінальних провадженнях стосовно осіб, які пов`язані з контрагентами позивача, суд не погоджується з їх належністю, з огляду на таке.

Згідно зі статтею 84 Кримінального процесуального кодексу України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Таким чином, пояснення посадових осіб, засновників контрагентів, зафіксовані в протоколах допиту, є лише одним із засобів доказування в кримінальній справі, однак вони не є належним документом, який встановлює відповідні юридичні факти, тому посилання ГУ ДФС у Харківській області на протоколи допиту свідків не може мати юридичної сили до набрання рішення суду законної сили.

Про наявність вироків суду по відповідних кримінальних провадженнях в Акті перевірки не зазначено, відповідачем суду не повідомлено та судом з Єдиного реєстру судових рішень не встановлено.

Суд також при винесенні рішення керується практикою Верховного Суду України. Зокрема, Верховний Суд у своїй постанові від 20.03.2018 по справі № 805/10886/13-а (провадження № К/9901/1424/18) зазначає, що за наявності ознак нікчемності правочину, податкові органи мають право та повинні звертатися до судів з позовами про стягнення в доход держави коштів, отриманих по правочинах, здійснених з метою, що свідомо суперечить інтересам держави і суспільства, посилаючись на їх нікчемність, а не класти власний висновок в основу податкового правопорушення та визначати на цій підставі грошове зобов`язання.

Досліджені в ході розгляду справи документи первинного бухгалтерського обліку, які також досліджувались податковим органом під час проведення перевірки позивача, підтверджують здійснення руху активів та зміни у власному капіталі та зобов`язаннях позивача, підтверджують використання придбаних у ТОВ «Далтер Груп», ТОВ «КФ Стимул», ТОВ «Трансімпульс Плюс», ТОВ «Іннерсел», ТОВ «Беатрікс», ТОВ «Компанія Пром-Технологія», ТОВ «Будекспоплаза Груп» товарів у власній господарській діяльності, що також свідчить про їх фактичне отримання позивачем.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач правомірно включив до складу податкового кредиту та від`ємного значення суми, які підтверджені первинними документами бухгалтерського та податкового обліку, у зв`язку з придбанням позивачем у ТОВ «Далтер Груп», ТОВ «КФ Стимул», ТОВ «Трансімпульс Плюс», ТОВ «Іннерсел», ТОВ «Беатрікс», ТОВ «Компанія Пром-Технологія», ТОВ «Будекспоплаза Груп» товарів, які в свою чергу, були використані останнім у межах господарській діяльності (реалізовані іншим контрагентам позивача).

Виходячи з наведеного, обставини справи засвідчують фактичне здійснення господарських операцій ТОВ "АКІН М" з постачальниками товарів ТОВ «Далтер Груп», ТОВ «КФ Стимул», ТОВ «Трансімпульс Плюс», ТОВ «Іннерсел», ТОВ «Беатрікс», ТОВ «Компанія Пром-Технологія», ТОВ «Будекспоплаза Груп» та правомірність віднесення позивачем до складу податкового кредиту сум ПДВ відповідно до первинних бухгалтерських документів та податкових накладних, які виписані на виконання умов договірних відносин з вказаними підприємствами.

Крім того, щодо розміру застосованих до позивача штрафних фінансових санкцій у розмірі 50%, суд зазначає, що оскільки на момент прийняття спірних податкових повідомлень-рішень Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.10.2018 по справі № 820/4682/18 (предметом розгляду якої були податкові повідомлення-рішення, винесені на підставі попередньої перевірки позивача, які за результатами оскарження були скасовані в судовому порядку) набрало законної сили, у відповідача були відсутні підстави для застосування штрафу у розмірі 50 % як за повторне порушення.

З огляду на зазначене, позовні вимоги в частині визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №№2 від 26.04.2019 та №2 від 26.04.2019 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо правомірності винесення спірного податкового повідомлення-рішення №2 від 26.04.2019, яким до позивача застосовані штрафні санкції у розмірі 510 грн, суд встановив наступне.

Фактичною підставою для його прийняття був висновок податкового органу про ненадання платником податків контролюючому органу в ході проведення перевірки оригіналів первинних документів.

Представник позивача в судовому засіданні пояснив, що директором ТОВ «АКІН М» до перевірки були надані оригінали первинних документів та їх копії, при цьому перевіряючи залишили копії первинних документів.

В акті перевірки перевіряючи зазначали, що позивачем на запит податкового органу інших, крім не завірених копій договору оренди складського приміщення, рахунків-фактур та видаткових накладних, документів підприємством до перевірки не надано.

Судом встановлено, що позивач разом зі скаргою на висновки акту перевірки надавав оригінали документів та додаткові документи, які не були враховані при розгляді цих заперечень.

Так, відповідно до п. 44.7 ст. 47 ПК України у разі якщо посадова особа контролюючого органу, яка здійснює перевірку, відмовляється з будь-яких причин від врахування документів, наданих платником податків під час проведення перевірки, платник податків має право до закінчення перевірки надіслати листом з повідомленням про вручення та з описом вкладеного або надати безпосередньо до контролюючого органу, який проводить перевірку, копії таких документів (засвідчені печаткою платника податків (за наявності печатки) та підписом платника податків - фізичної особи або посадової особи платника податків - юридичної особи). Протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта перевірки, платник податків має право подати контролюючому органу, що проводив перевірку, заперечення та/або додаткові документи, які підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності.

Відповідно до п. 121.1 ст. 121 ПК України незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 510 гривень.

З урахуванням того, що позивачем були надані копії первинних документів, що були у нього в наявності та як в акті перевірки так і в додатку № 3 до акту перевірки відображено надання позивачем договору оренди та видаткових накладних, суд вважає безпідставними висновки податкового органу про неподання позивачем документів до перевірки.

Крім того, у скарзі на висновки акту перевірки позивач просив провести повторну виїзну документальну перевірку в тому числі у зв`язку з неврахуванням відповідачем первинних документів щодо подальшої реалізації придбаних товарів, надавши копії відповідних первинних документів. Однак вказана скарга не була задоволена та викладені у ній обставини не бралися до уваги при застосуванні штрафу до позивача.

Таким чином, суд приходить до висновку про необґрунтованість податкового повідомлення-рішення №2 від 26.04.2019 та наявність підстав для його скасування.

Згідно до ч.1 та ч. 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі дослідження матеріалів справи суд прийшов до висновку, що позивач довів обґрунтованість позовних вимог, натомість - суб`єктом владних повноважень, який заперечує проти позову, правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень - не доведена та не підтверджена належними доказами, тому позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат в частині сплаченого судового збору здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України.

Щодо розподілу судових витрат в частині витрат на професійну правничу допомогу, враховуючи заявлене до закінчення судових дебатів представником позивача клопотання в порядку ч.7 ст.139 КАС України про подання доказів понесення таких витрат після ухвалення рішення суду, для вирішення даного питання суд призначає судове засідання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 241-247, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області №2 від 26.04.2019, №2 від 26.04.2019, №2 від 26.04.2019.

Стягнути з Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Акін-М" (вул. Танкопія, буд. 14, кв. 112, м. Харків, 61091, ) у розмірі 4731,58 грн (чотири тисячі сімсот тридцять одна гривня 58 копійок).

Призначити розгляд клопотання про розподіл судових витрат в частині витрат на правову допомогу у відкритому судовому засіданні на 10:00 годину 27.02.2020.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення складено 27 лютого 2020 року.

Суддя Білова О.В.