Справа № 440/4146/19
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2020-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2020 р. Справа № 440/4146/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Сіренко О.І.,

Суддів: Кононенко З.О. , Калиновського В.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 4 грудня 2019 р. (суддя Головко А.Б.) в адміністративній справі № 440/4146/19

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо не зарахування до страхового стажу періоду роботи з липня 2009 року до серпня 2011 року на державному підприємстві «ВО Знамя» та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати до страхового стажу період роботи з липня 2009 року до серпня 2011 року включно на державному підприємстві «ВО Знамя». В обґрунтування позову вказує на те, що наявність заборгованості перед Пенсійним фондом зі сплати страхових внесків не може бути підставою для відмови у зарахуванні до страхового стажу періоду роботи, за який підприємством-страхувальником не сплачено страхові внески, оскільки відповідальність за їх несплату несе страхувальник, в якому працювала застрахована особа, а не застрахована особа.

Відповідач проти позову заперечував, посилаючись на той факт, що до страхового стажу для призначення пенсії обраховується лише той період, за який страхувальником сплачені страхові внески.

4 грудня 2019 року рішенням Полтавського окружного адміністративного суду позов ОСОБА_1 задоволений.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо не зарахування до страхового стажу періоду роботи ОСОБА_1 на Державному підприємстві «Виробниче об`єднання «Знамя» з липня 2009 року по серпень 2011 року включно.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період її роботи на Державному підприємстві «Виробниче об`єднання Знамя» з липня 2009 року до серпень 2011 року включно з врахуванням заробітку за цей період.

В апеляційній скарзі відповідач, наполягаючи на відсутності підстав для включення до страхового стажу періодів роботи, за які роботодавець і страхувальник не сплачував страхові внески, просив рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 в позові у повному обсязі. Вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального права, зокрема, ст. 1, ч. 1 ст. 24, ч. 2 ст. 40, ч. 4 ст. 42, ч. 2 ст. 73 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058 від 09.07.2003 року

Позивач просить залишити оскаржене рішення суду першої інстанції без змін, як законне та обґрунтоване, наполягаючи на відсутності підстав для включення до страхового стажу періодів роботи, за які роботодавець і страхувальник не сплачував страхові внески.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав :

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини:

Записами у трудовій книжці ОСОБА_1 , копію якої залучено до матеріалів справи /а.с. 7-10/, підтверджено, що позивач у період із 28.04.1983 по 09.08.2011 працювала в Полтавському заводі "Знамя".

Даними системи персоніфікованого обліку Пенсійного фонду України підтверджено, що у період з липня 2009 року по серпень 2011 року ОСОБА_1 нарахована заробітна плата на ДП ВО "Знамя", однак страхові внески / єдиний соціальний внесок до Пенсійного фонду України роботодавцем не сплачені /а.с. 10-11/, що визнається сторонами.

Згідно довідки ДП "ВО "Знамя" від 11.09.2019 №14-116, виданої ОСОБА_1 , з липня 2009 року заробітна плата їй нараховувалася відповідно до відпрацьованого часу, внески до Пенсійного фонду України, а потім і єдиний соціальний внесок вираховувалися із нарахованої заробітної плати, проте, у зв`язку із скрутним фінансово-економічним станом підприємства утримані із нарахованої заробітної плати внески до ПФУ та єдиний внесок з липня 2009 року не перераховувалися (а.с. 11).

У подальшому, позивач звернулась до ГУПФУ в Полтавській області із заявою про зарахування до її страхового стажу періоду роботи з липня 2009 року по серпень 2011 року на ДП "ВО "Знамя", за результатами розгляду якої управління листом від 09.10.2019 №5045/А-02 проінформувало заявницю про те, що на даний час остання не перебуває на обліку в органі Пенсійного фонду як отримувач пенсії; у разі виникнення права на пенсію питання щодо зарахування страхового стажу та заробітної плати буде вирішуватися з урахуванням норм законодавства (а.с. 17).

Не погодившись з такою відповіддю суб`єкта владних повноважень, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу при перерахунку пенсії позивача періодів його роботи.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Статтею 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Так, відповідно до статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страхові внески - це кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

За змістом статті 20 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до статті 106 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Отже, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника, який здійснив нарахування цього внеску та утримання його із заробітної плати позивача.

Таким чином, внаслідок невиконання ДП « ВО Знамя» обов`язку по сплаті страхових внесків до Пенсійного фонду України позивач позбавлений соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи на вказаному підприємстві, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Колегія суддів зазначає, що позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу при перерахунку пенсії позивача періодів його роботи на такому підприємстві.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм права висловлена Верховним Судом у постановах від 27 березня 2018 року (справа №208/6680/16-а(2а/208/245/16)), від 24 травня 2018 року (справа №490/12392/16-а), від 27 лютого 2019 року (справа № 638/5795/17/).

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що до страхового стажу зараховується лише період, за який страхувальником сплачені страхові внески за позивача вважає безпідставними, оскільки останній не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, оскільки зазначені внески з заробітної плати ОСОБА_1 за зазначений період страхувальником утримано.

Відповідно частини 1 статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення , а рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04.12.2019 по справі № 440/4146/19 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)О.І. Сіренко
Судді(підпис) (підпис) З.О. Кононенко В.А. Калиновський