Справа № 160/9532/19
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2020-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 лютого 2020 року Справа № 160/9532/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Турової О.М.,
за участі секретаря судового засідання: Молоданова М.Ю.,
розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень та звільнення від сплати пені,-
01.10.2019 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі - ГУ ДФС у Дніпропетровській області, відповідач), в якій позивач, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.10.2019р. позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення недоліків шляхом подання до суду: уточненої позовної заяви та її копій відповідно до кількості осіб, що беруть участь у справі, з викладенням в ній обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо звільнення її від сплати пені, а також належним чином завіреної копії документа на підтвердження адміністративної процесуальної дієздатності (паспорту тощо).
23.10.2019 року на виконання вимог ухвали від 07.10.2019 року позивач усунув вказані недоліки позовної заяви.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.10.2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання незаконними та скасування податкових повідомлень-рішень та звільнення від сплати пені прийнято до розгляду і відкрито провадження в адміністративній справі №160/9532/19 за цією позовною заявою, призначено цю справу до розгляду за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання на 26 листопада 2019 року о 10:00.
У підготовчому судовому засіданні 26 листопада 2019 року у представника позивача витребувано додаткові докази у справі, а саме: копію судового рішення у справі, в якій контролюючий орган звертався з позовом про стягнення з позивача грошових зобов`язань, визначених спірними податковими повідомленнями-рішеннями, та оголошено перерву у підготовчому судовому засіданні до 17.12.2019 року на 11:30 год.
Позивач в підготовче судове засідання 17.12.2019р. не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, проте 17.12.2019 року подав до канцелярії суду клопотання, в якому просив продовжити строк підготовчого провадження для надання доказів у справі та провести підготовче провадження 17.12.2019р. в порядку письмового провадження.
Представник відповідача в підготовче судове засідання 17.12.2019р. також не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.12.2019 року продовжено строк підготовчого провадження в адміністративній справі №160/9532/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання незаконними та скасування податкових повідомлень-рішень та звільнення від сплати пені до 15 січня 2020 року.
Наступне підготовче судове засідання призначено на 15 січня 2020 року об 11:00год.
10.01.2020 року до канцелярії Дніпропетровського окружного адміністративного суду від позивача надійшла заява про долучення до матеріалів справи копії рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі №169/5992/19.
Представник позивача в підготовче судове засідання 15.01.2020р. не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, проте 14.01.2020 року подав до канцелярії суду клопотання, в якому просив підготовче судове засідання провести без участі позивача та його представника, через неможливість його явки, у зв`язку із участю в розгляді іншої справи, призначеної на цей же час.
Представник відповідача в підготовче судове засідання 15.01.2019р. також не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, 15.01.2020р. до канцелярії суду була подана заява, в якій представник відповідача просив провести підготовче судове засідання в порядку письмового провадження, та розпочати розгляд справи по суті у наступному судовому засіданні.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.01.2020р. закрито підготовче провадження та призначено справу №160/9532/19 до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 05 лютого 2020 року о 13:30год.
Представник позивача в судове засідання 05.02.2020р. не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, проте 05.02.2020 року подав до канцелярії суду клопотання, в якому просив відкласти судове засідання через неможливість його явки, у зв`язку з участю в розгляді іншої справи, призначеної на цей же час.
Представник відповідача в судове засідання 05.02.2020р. також не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Судове засідання відкладено на 12 лютого 2020 року на 11:00 год.
У судовому засіданні 12 лютого 2020 року позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі і просив їх задовольнити, посилаючись на доводи, викладені у позовній заяві.
Представник відповідача у судове засідання 12.02.2020р. не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою, наявною в матеріалах справи, причини неявки суду не повідомив.
Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог, з огляду на таке.
- п.п.49.18.4 п.49.18 ст.49, п.176.1 ст.176, п.179.1 ст.179 ПК України, внаслідок неподання ОСОБА_1 податкової декларацій про майновий стан і доходи за 2016 рік;
- п.161 підрозділу 10 розділу XX ПК України, у зв`язку із отриманням додаткового блага у вигляді суми анульованої (прощеної) заборгованості за кредитом, у результаті чого донараховано військовий збір за 2016 рік в розмірі 5340,82грн.
На підставі вищезазначеного акта перевірки ГУ ДФС в Дніпропетровській області прийняті податкові повідомлення-рішення від 18.05.2018р.:
Не погоджуючись з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду.
Розглядаючи позовні вимоги по суті, суд зважає на таке.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовано Податковим кодексом України (далі - ПК України в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин).
Згідно з п.163.1 ст. 163 ПК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) об`єктом оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.
Відповідно до п.164.1 ст.164 ПК України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.
Згідно з пп.164.1.1 п.164.1 ст.164 ПК України загальний оподатковуваний дохід складається з доходів, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), доходів, які оподатковуються у складі загального річного оподатковуваного доходу, та доходів, які оподатковуються за іншими правилами, визначеними цим Кодексом.
З аналізу наведених норм законодавства випливає висновок, що до доходів взагалі та додаткових благ, зокрема, відносяться матеріальні та нематеріальні цінності, кошти та інші активи, які безпосередньо отримані платником податку та які збільшують загальний майновий стан цього платника і забезпечують приріст його активів у тій чи іншій формі.
За змістом приписів пп.14.1.54. п.14.1 ст.14 ПК України дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді:
а) процентів, дивідендів, роялті та будь-яких інших пасивних (інвестиційних) доходів, сплачених резидентами України;
б) доходів від надання резидентам або нерезидентам в оренду (користування) майна, розташованого в Україні, включаючи рухомий склад транспорту, приписаного до розташованих в Україні портів;
в) доходів від продажу рухомого та нерухомого майна, доходів від відчуження корпоративних прав, цінних паперів, у тому числі акцій українських емітентів;
г) доходів, отриманих у вигляді внесків та премій на страхування і перестрахування ризиків на території України;
ґ) доходів страховиків - резидентів від страхування ризиків страхувальників - резидентів за межами України;
д) інших доходів від діяльності, у тому числі пов`язаних з повною або частковою переуступкою прав та обов`язків за угодами про розподіл продукції на митній території України або на територіях, що перебувають під контролем контролюючих органів (у зонах митного контролю, на спеціалізованих ліцензійних митних складах тощо);
е) спадщини, подарунків, виграшів, призів;
є) заробітної плати, інших виплат та винагород, виплачених відповідно до умов трудового та цивільно-правового договору;
ж) доходів від зайняття підприємницькою та незалежною професійною діяльністю.
За приписами пп.14.1.47 п.14.1 ст.14 ПК України додаткові блага - це кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).
Види доходів, які включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку, визначені п.164.2 ст.164 ПК України.
Відповідно до абз. «д» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.
Пунктом 167.1 ст.167 ПК України визначено, що ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами.
Крім того, згідно з п.161 підрозділу 10 розділу XX ПК України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу. Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу. Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.
У зв`язку з політичною та фінансовою кризою, яка сталася у 2014 році та спричинила девальвацію національної валюти в Україні, враховуючи скрутне становище, в якому опинилися позичальники - фізичні особи, які отримали споживчі кредити в іноземній валюті, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо кредитних зобов`язань» від 09.04.2015р. №321-VIII підрозділ 1 розділу XX «Перехідні положення» доповнено пунктом 8.
Метою запровадження вказаних положень є фактична реалізація положень Закону України «Про реструктуризацію кредитних зобов`язань з іноземної валюти в гривню», згідно з якими платникам податків надаються певні податкові преференції.
Так, згідно з п.8 підрозділу 1 розділу XX «Перехідні положення» ПК України не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу сума, прощена (анульована) кредитором у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) за такими кредитами, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Норми цього пункту застосовуються до фінансових кредитів в іноземній валюті, не погашених до 1 січня 2014 року.
Дія абзацу першого цього пункту поширюється на операції з прощення (анулювання) кредитором боржникові заборгованості за фінансовим кредитом в іноземній валюті, що здійснювалися починаючи з 1 січня 2015 року.
Тобто, курсова різниця, що виникла внаслідок знецінення національної валюти по відношенню до валюти прощеного боргу (кредиту), не відноситься до доходів платника податку та не підлягає оподаткуванню.
В силу колізійного принципу пріоритету норми акта, виданого пізніше, до правовідносин, які виникли у зв`язку із прощенням банками з 01.01.2015р. боргу позичальникам за кредитами в іноземній валюті, які не було погашено до 01.01.2014р. та валюту зобов`язання за якими було змінено з іноземної на національну, застосовуються норми п.8 підрозділу 1 розділу XX «Перехідні положення» ПК України.
Застосування вимог абзацу «д» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України має місце виключно у випадку перевищення суми прощеного (анульованого) кредитором боргу над сумою курсової різниці, обрахованої за правилами, встановленими пунктом 8 підрозділу 1 розділу XX «Перехідні положення» ПК України.
Аналогічний правовий висновок Верховного Суду (щодо пріоритету норм пункту 8 підрозділу 1 розділу XX «Перехідні положення» ПК України над нормами абзацу «д» пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України) викладено у постановах від 15.05.2018р. у справі №821/1594/17, від 19.07.2019р. у справі №826/4240/18 та від 05.09.2019р. у справі №815/6032/17.
Отже для правильного встановлення правової природи анульованого (прощеного) кредитором боргу (кредиту) позивача (як курсової різниці, розрахованої відповідно до пункту 8 підрозділу 1 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, або додаткового блага, яке підлягає включенню до загального оподатковуваного доходу фізичної особи) необхідною умовою є дослідження судом характеру угоди між кредитором та позичальником щодо відповідної реструктуризації боргу та прощення його частини, починаючи з 01.01.2015р., зокрема, чи було змінено валюту зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню.
При вирішенні питання про можливість застосування преференцій щодо сплати податку на доходи фізичних осіб слід з`ясувати:
1) чи відбулась зміна валюти зобов`язання на гривню;
2) чи є більшою різниця, що розрахована відповідно до пункту 8 підрозділу І розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, яка не підлягає оподаткуванню, ніж сума боргу, що прощена кредитором позивачу. Якщо така різниця є меншою за розмір анульованого (прощеного) боргу, підстави стверджувати, що позивач внаслідок такого прощення отримав додаткове благо з настанням відповідних податкових наслідків відсутні.
Судом встановлено, що 27 жовтня 2006 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» (Банк) та ОСОБА_1 (Позичальник) укладено Кредитний договір №ML-300/3033/2006 від 27 жовтня 2006 року про надання позивачеві кредиту в іноземній валюті, а саме: в доларах США.
Як свідчать матеріали справи, в подальшому 13 травня 2016 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк», в особі службовця Банку ОСОБА_5 та службовця Банку ОСОБА_6 , які діють спільно на підставі Статуту, а також довіреностей, посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу від 11 квітня 2016 року та від 17 липня 2015 року, зареєстрованих в реєстрі за №447 та №274, з однієї сторони, та громадянкою України ОСОБА_1 було укладено Додатковий договір №7 до Кредитного договору №ML-300/3033/2006 від 27 жовтня 2006 року (далі - Додаткова угода №7).
Відповідно до п.2.1.1 та п.2.1.2 Додаткової угоди №7 Сторони домовились внести зміни та доповнення в Кредитний договір наступного змісту: в порядку передбаченому цим додатковим договором Банк надає Позичальнику Кредит у Розмірі та Валюті Кредиту визначених цим і Додатковим договором, а Позичальник приймає Кредит, зобов`язується належним чином використати та повернути Банку суму отриманого Кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування Кредитом і виконати всі інші зобов`язання, як вони визначені у цьому Додатковому договорі та Кредитному договорі. Викласти терміни «Розмір Кредиту», «Валюта Кредиту», «Цільове використання Кредиту», «Річна база нарахування процентів» та «Дата остаточного повернення Кредиту» в наступній редакції: «Розмір кредиту, валюта кредиту» - 396268,47грн. (триста дев`яносто шість тисяч двісті шістдесят вісім грн. 47 коп.); цільове використання кредиту - зміна валюти боргових зобов`язань шляхом направлення кредитних коштів на погашення Боргових зобов`язань Позичальника за Кредитним договором; річна база нарахування процентів - 365 (триста шістдесят п`ять) календарних днів; дата остаточного повернення кредиту - 26 липня 2016 року».
Таким чином, відповідно до вищевказаної додаткової угоди до кредитного договору валюта зобов`язання за кредитом була змінена із валюти долари США на валюту - гривна і станом на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню основна сума боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України, склала 396268,47грн.
Крім того, 13 травня 2016 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк», в особі службовця Банку ОСОБА_5 та службовця Банку ОСОБА_6 , які діють спільно на підставі Статуту, а також довіреностей, посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу від 11 квітня 2016 року та від 17 липня 2015 року, зареєстрованих в реєстрі за № 447 та № 274, з однієї сторони, та громадянкою України ОСОБА_1 було укладено Додатковий договір №8 до Кредитного договору №ML-300/3033/2006 від 27 жовтня 2006 року (далі - Додаткова угода №8).
Відповідно до сайту Національного банку України, офіційний курс гривні до долару США станом на 01.01.2014 року становив: 1 долар США = 7,993 грн.
Таким чином, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №ML-300/3033/2006 від 27 жовтня 2006 року станом на 01.01.2014р. в гривневому еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України станом на зазначену дату складала 216166,77грн. (двісті шістнадцять тисяч сто шістдесят шість грн. 77 коп.)
Як зазначалося вище, відповідно до приписів пункту 8 підрозділу 1 розділу XX «Перехідні положення» ПК України не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу сума, прощена (анульована) кредитором у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) за такими кредитами, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Норми цього пункту застосовуються до фінансових кредитів в іноземній валюті, не погашених до 1 січня 2014 року.
З урахуванням приписів п.8 підрозділу 1 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, курсова різниця між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначеною за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню (396268,47грн.) та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року, прощеною (анульованою) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності (216166,77грн.), яка не вважається додатковим благом платника податку ОСОБА_1 та не включається до розрахунку загального річного оподатковуваного доходу складає: 180101,70грн. (396268,47 - 216166,77).
Отже, при анулюванні (прощенні) позивачу суми боргу за кредитом була дотримана умова для застосування преференцій щодо сплати податку на доходи фізичних осіб. Зокрема, відбулась зміна валюти зобов`язання на гривню, фінансовий кредит не погашений ОСОБА_1 станом на 01.01.2014р., проте різниця, що розрахована відповідно до пункту 8 підрозділу І розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, яка не підлягає оподаткуванню, є меншою, ніж сума боргу, що прощена банком позивачу.
Таким чином, сума додаткового блага, отриманого позивачем, яке оподатковується податком на доходи фізичних осіб та військовим збором, має бути розрахована шляхом віднімання від суми прощеної банком заборгованості (356743,47грн.) суми курсової різниці, яка відповідно до приписів п.8 підрозділу 1 розділу XX «Перехідні положення» ПК України не вважається додатковим благом платника податку ОСОБА_1 та не включається до розрахунку загального річного оподатковуваного доходу (180101,70грн.).
За наведених обставин, до оподаткування має бути врахована сума 176641,77грн. (356743,47грн. - 180101,70грн.).
Однак, контролюючий орган, при розрахунку об`єкта оподаткування залишив поза увагою вищенаведені приписи п.8 підрозділу 1 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, внаслідок чого помилково збільшив суму оподатковуваного доходу позивача на 180101,70грн. та невірно визначив суму грошових зобов`язань до сплати.
Як слідує з позовної заяви та встановлено в ході розгляду справи, ОСОБА_1 фактично визнає отримання нею додаткового блага внаслідок прощення банком основної суми боргу (кредиту) позивача, за самостійним рішенням банку, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, про що ОСОБА_1 було достеменно відомо, оскільки банк при укладанні додаткової угоди, якою здійснено таке прощення заборгованості за кредитом, повідомив позивача про необхідність самостійно сплатити податок з таких доходів та відобразити їх у річній податковій декларації, про що вказано у цій додатковій угоді, проте, ОСОБА_1 податки з отриманого доходу самостійно не сплатила та декларацію про майновий стан і доходи за 2016 рік не подала, що нею визнається.
При цьому, п.120.1 ст.120 ПК України передбачено, що неподання або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов`язаними нараховувати та сплачувати податки, збори податкових декларацій (розрахунків), - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.
По-перше, відповідно до ч.1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.
По-друге, відповідно до п.п.129.1.1 п.129.1 ст.129 ПК України пеня нараховується після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу нараховується пеня.
Зважаючи на те, що, у зв`язку із оскарженням ОСОБА_1 податкових повідомлень-рішень від 18.05.2018р. визначені ними грошові зобов`язання не набули статусу узгоджених відповідно до приписів п.56.18 ст.56 ПК України, якою передбачено, що при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили, то і пеня відповідно до п.п.129.1.1 п.129.1 ст.129 ПК України на суму таких зобов`язань не нараховується.
За таких обставин, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог.
Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Питання щодо розподілу судових витрат врегульовані ст.139 КАС України.
Згідно з частиною 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Таким чином, з урахуванням приписів ст.139 КАС України, на користь позивача має бути стягнуто судовий збір з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань пропорційно задоволеним вимогам, а саме у сумі 434,97грн. (чотириста тридцять чотири гривні 97 копійок).
Керуючись ст. ст. 242-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, передбачені ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 24.02.2020р.

Суддя О.М. Турова