Справа № 460/894/20
Суддя: Махаринець Д.Є.
Дата ухвалення: 2020-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
25 лютого 2020 року м. Рівне№460/894/20
Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Махаринець Д.Є., перевіривши виконання вимог статті 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України за позовною заявою
до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про визнання бездіяльності протирпавною, зобов`язання вчинення певних дій,-
До Рівненського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області у якому позивач просить суд
1. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо відмови ОСОБА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_1 в призначенні пенсії за віком як державному службовцю згідно ст. 37 Закону України «Про державну службу» № 3723 XII з 19 листопада 2018 року, та у відмові в призначенні пенсії в розмірі 80 відсотків від сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії, зокрема не врахування для визначення розміру пенсії суми 14 872,00 грн. нарахованої вихідної допомоги у розмірі середньої місячної заробітної плати, та 22 982,06 грн. компенсації за невикористану відпустку - з дати звернення за призначенням пенсії, тобто з 19.11.2018 року.
2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити призначення і перерахунок пенсії ОСОБА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , з дати звернення за призначенням пенсії, тобто з 19.11.2018 року, відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ в розмірі 80 відсотків заробітної плати, виходячи із заробітної плати, на яку нараховано страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з включенням сум компенсації за невикористану відпустку розмірі 22 982,06 грн, що зазначені у довідці про заробітну палату від 04 грудня 2018 року №2250/05 виданої Корецьким об`єднаним управлінням Пенсійного фонду Рівненської області, та з включенням сум нарахованої вихідної допомоги в розмірі 14 872,00 грн. що зазначені в особовому рахунку по розрахунку заробітної плати за 2018 рік виданого Корецьким об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Рівненської області з урахуванням виплачених сум, виплатити їй недоотримані суми пенсії та виплачувати пенсію в подальшому, згідно проведеного перерахунку, без обмеження граничного розміру пенсії.
Відповідно до частин першої, другої статті 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.
Суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.
Ознайомившись із позовною заявою, суд встановив її невідповідність вимогам КАС України з огляду на таке.
Відповідно до частини третьої статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.
Відповідно до частин першої, третьої статті 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
Згідно з частиною першою статті 57 КАС України представником у суді може бути адвокат або законний представник.
У рішенні Конституційного Суду України від 08 квітня 1999 року № 3-рп/99 зроблено висновок, що за правовою природою представництво в суді є правовідносинами, в яких одна особа (представник) на підставі певних повноважень виступає від імені іншої особи (довірителя) і виконує процесуальні дії в суді в її інтересах, набуваючи (змінюючи, припиняючи) для неї права та обов`язки.
Взаємовідносини між довірителем та представником мають договірний характер.
Згідно з частинами першою та третьою статті 237 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє; представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 240 ЦК України представник зобов`язаний вчиняти правочин за наданими йому повноваженнями особисто; він може передати своє повноваження частково або в повному обсязі іншій особі, якщо це встановлено договором або законом між особою, яку представляють, і представником, або якщо представник був вимушений до цього з метою охорони інтересів особи, яку він представляє. Відповідно до положень статей 248, 249 ЦК України представництво за довіреністю припиняється, зокрема, у разі скасування довіреності особою, яка її видала.
Особливості представництва в адміністративному судочинстві передбачено, серед іншого, частиною четвертою статті 59 КАС України, згідно з якою повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданими відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".
У свою чергу, відповідно до зазначеного Закону (частина перша статті 26) адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Згідно з частиною другою статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги; ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката; Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.
На підставі Рішення Ради адвокатів № 41 від 12.04.2019 втратило чинність Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, яке було затверджене Рішенням Ради адвокатів України від 17.12.2012 № 36, пункт 14 якого передбачав, що про обмеження правомочності адвоката, встановлені угодою про надання правової допомоги, останній, або керівник адвокатського об`єднання (бюро) зобов`язані вказати на звороті ордера.
В той же час, вимоги щодо обумовлення обмежень правомочностей представника узгоджуються з імперативною вимогою частини четвертої статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", положеннями статей 55, 57 КАС України, статей 237, 240 ЦК України, що спрямовані на забезпечення інтересів особи, яка прийняла рішення брати участь у судовому процесі через представника, гарантування захисту її інтересів цим представником в межах наданих йому повноважень, що забезпечує справедливе і ефективне судочинство.
Аналіз наведених положень законодавства дає підстави для висновку, що, по-перше, повноваження представника, яким є адвокат, повинні бути підтверджені оригіналами ордеру, виданого на ведення справи в суді, або довіреності; по-друге, ордер, на відміну від довіреності, не вказує обсяг повноважень, наданих адвокату.
Суд констатує, що позовна заяви від імені ОСОБА_1 підписана особою, яка зазначена як представник позивача - Харчук Василь Іванович.
На підтвердження повноважень адвоката до позовної заяви додано копію ордеру на надання правової допомоги ОСОБА_1 від 17.02.2020 № 1003401. У вказаному ордері зазначено, що підставою його видачі є договір про надання правової допомоги №5 від 15.01.2020.
Проте, до позовної заяви не додано зазначеного в ордері договору про надання правової допомоги №5 від 15.01.2020 (його завіреної копії) або витягу з нього, засвідченого підписами сторін.
Слід також зазначити, що повноваження адвоката, зокрема, в даному випадку щодо підписання позовної заяви, повинно підтверджуватись домовленістю сторін у договорі про надання правової допомоги, який засвідчує існування між клієнтом та адвокатом домовленості стосовно об`єму наданих йому повноважень, шляхом окремого визначення такої дії у договорі або належним чином оформленим ордером на надання правової допомоги.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18.10.2018 № 811/1507/18.
Суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, сформульовану в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі "Пелевін проти України" (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі "Наталія Михайленко проти України" (пункт 31) де зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою: регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.
Отже, звернення до суду з використанням правничої допомоги інших осіб, зокрема, адвоката, при реалізації права на суд передбачає надання до суду належних доказів дійсної волі особи, що є учасником справи, на уповноваження іншої особи на право надання правничої допомоги. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент вчинення певної процесуальної дії (докази повинні бути в оригіналі або у формі копії, якісно оформленої особою, що є учасником справи), а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень представника, що делеговані йому особою, що реалізує право на суд. Представник повинен демонструвати повагу до суду, підтверджуючи наявність повноважень на представництво, а також не позбавляти довірителя права знати про дії представника, зокрема, стосовно звернення з позовною заявою до суду.
За таких обставин, позов слід залишити без руху та запропонувати позивачу у встановлений судом строк усунути недоліки позовної заяви шляхом подання суду оригіналу ордеру на надання правової допомоги ОСОБА_1 від 17.02.2020 № 1003401 та оригіналу чи належним чином засвідченої копії договору про надання правової допомоги №5 від 15.01.2020.
Керуючись статтями 169, 256 КАС України, суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 до Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання бездіяльності протирпавною, зобов`язання вчинення певних дій залишити без руху.
Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви тривалістю не більше 10 днів з дня вручення даної ухвали.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та окремо не оскаржується.

Суддя Махаринець Д.Є.