Справа № 280/5250/19
Суддя: Сіпака Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2020-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
З ПИТАНЬ ЗАЛИШЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ БЕЗ РОЗГЛЯДУ

20 лютого 2020 року Справа № 280/5250/19

м. Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сіпаки А.В., при секретарі судового засідання Гопки Л.І.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача - Коваленко В.В.

представник відповідача 1 не прибув

представник відповідача 2 не прибув

представник відповідача 2 не прибув

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції за правилами загального позовного провадження питання про залишення позовної заяви без розгляду у справі

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до Командування Сухопутних військ Збройних Сил України (вул. Дегтярівська, буд. 19, м. Київ, 04119),

до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ),

до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 )

про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Командування Сухопутних військ Збройних Сил України (далі відповідач 1), до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі відповідач 2), до Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач 3), в якому позивач просить суд визнати протиправними та скасувати наказ №322 від 12.06.2019 Про притягнення до дисциплінарної відповідальності, наказ №109 від 15.06.2019 про звільнення ОСОБА_1 з військової служби у запас за п. є п. 2 ч.5 ст. 26 Закону України Про військовий обов`язок в військову службу та зобов`язати відповідача 3 поновити ОСОБА_1 на посаді заступника військового комісара начальника відділення комплектування Мелітопольського об`єднаного міського військового комісаріату Запорізької області.

В обгрунтування позову посилається на те, що з 1994 року по 2004 рік позивач проходив службу у Збройних Силах України та був звільнений за скороченням штатів, в період з жовтня 2004 року по липень 2012 року проходив службу в ОВС та з 01.08.2012 перебуває на пенсії по вислузі років.

19.03.2014 ОСОБА_1 був мобілізований до Збройних Сил України і проходив службу в Мелітопольському обєднаному військовому комісаріаті Запорізької області.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 82 від 04.09.2015 майор ОСОБА_1 був призначений на посаду заступника військового комісара начальника відділення комплектування Мелітопольського обєднаного міського військового комісаріату Запорізької області.

22.03.2017 позивач уклав контракт на пять років і продовжував проходити службу у Збройних силах України оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на посаді заступника військового комісара начальника відділення комплектування Мелітопольського обєднаного міського військового комісаріату Запорізької області, у 2018 році приймав участь в операції ООС та є учасником бойових дій.

Згідно наказу командувача Сухопутних військ Збройних Сил України №322 від 12.06.2019 року за свідоме невиконання функціональних обов`язків за посадою, яку обіймав, порушення вимог абзацу 5 статті 11,16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, абзацу 2 статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, пунктів 16, 18,19, 20, 26, 31, 38, 42, 43, 54, 61, 62, 68, 90 Положення про підготовку і проведення призову громадян України на строкову військову службу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України віч 21.03.2002 № 352, пункту 3.9 Інструкції з діловодства у Збройних Силах України, затвердженої наказом Генерального штабу Збройних Сил України від 07.04.2017 № 124, Директиви начальника Генерального штабу ЗСУ "Про організацію комплектування ЗСУ особовим складом у 2019 році" від 08.01.2019 №ДЗ/ДСК, Методичних рекомендацій, затверджених тимчасово виконуючим обов`язки першого заступника начальника Генерального штабу ЗСУ від 24.05.2017 № 321/3227, пунктів 6.1.6, 6.1.9. 7.1.5, 7.1.8 Регламенту із застосування в повсякденній службовій діяльності військових комісаріатів програмного комплексу з обліково - призовної роботи, затвердженого начальником Головного управління персоналу - заступником начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 23.03.2017 №321/2008, наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 11.01.2019 року № 35 "Про організацію вступної компанії у 2019 році", відповідно до пункту "ж" статті 68 та статті 74 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, накласти на майора ОСОБА_1 , який перебуває у розпорядженні командувача військ оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", дисциплінарне стягнення - "позбавлення військового звання".

Згідно із наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 15.06.2019 року за №109 ОСОБА_1 у зв`язку з позбавленням військового звання у дисциплінарному порядку було звільнено з військової служби у запас за пунктом «є» пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу".

За наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 від 18.06.2019 року за №121, ОСОБА_1 , колишнього заступника військового комісара - начальника відділення комплектування ІНФОРМАЦІЯ_4 , який перебуває у розпорядженні командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 », та звільненого з військової служби у запас у зв`язку з позбавленням військового звання у дисциплінарному порядку без права носіння військової форми одягу було виключено із списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_3 та усіх видів забезпечення.

03 червня 2019 року слідчим СУ ТУ ДБР м. Мелітополь позивач був затриманий за підозрою у скоєні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, внесеного до ЄРДР за №0000040 від 24 квітня 2019 року.

05.06.2018 за ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області по справі №320/4302/19 ОСОБА_1 у кримінальному провадженню, внесеного до ЄРДР за №0000040 від 24 квітня 2019 року, підозрюваного за ч.3 ст. 368 КК України було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 2 (два) місяці, але небільше 60 днів, тобто з 03 червня 2019 року до 01 серпня 2019 року.

29.07.2019 ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області по справі №320/4302/19 до ОСОБА_1 був застосований запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з забороною покидати місце проживання за адресою: АДРЕСА_4 , без застосування засобів електронного контролю, на строк в межах досудового розслідування.

Вважає наказ №322 від 12.06.2019 Про притягнення до дисциплінарної відповідальності та наказ №109 від 15.06.2019 про звільнення ОСОБА_1 з військової служби у запас за п. є п. 2 ч.5 ст. 26 Закону України Про військовий обов`язок в військову службу протиправними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки відповідачами була порушена процедура службового розслідування та були відсутні підстави для їх винесення. Просить позов задовольнити повністю.

Ухвалою від 04.11.2019 відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі та призначено підготовче засідання на 04.12.2019.

28.11.2019 на адресу суду від відповідача 2 надійшов відзив на позовну заяву, в якій відповідач 2 зазначає, що позивачем було пропущено строк звернення до суду, оскільки оскаржувані накази були доведені до ОСОБА_1 рекомендованим листом 24.06.2019, що підтверджується супровідним листом Мелітопольського ОМВК за вих. № 2220 від 20.06.2019 та відмітками у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. Таким чином вважає, що позивач пропустив передбачений ч. 5 ст. 122 КАС України строк звернення до суду.

28.11.2019 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача 1, в якому він просить у задоволенні позову відмовити повністю та зазначає, що позивач пропустив строк звернення до суду, передбачений ч. 5 ст. 122 КАС України.

В підготовчому судовому засіданні 04.12.2019 було оголошено перерву до 16.01.2020.

В підготовчому судовому засіданні 16.01.2020 було оголошено перерву до 06.02.2020.

У зв`язку з перебуванням судді Сіпаки А.В. в період з 30.01.2020 по 13.02.2020 на лікарняному, що підтверджується відповідною довідкою Запорізького окружного адміністративного суду від 14.02.2020 №02-35/20/12, розгляд справи перенесено на 20.02.2020.

14.02.2020 судом було постановлено ухвалу про проведення підготовчого засідання в режимі відеоконференції.

Представник позивача та позивач в підготовчому судовому засіданні проти залишення позовної заяви без розгляду з підстав пропуску строку звернення до суду заперечили та просили поновити строк звернення до суду, а причини пропуску вважати обгрунтованими у звязку з перебуванням позивача під вартою та під домашнім арештом.

Представники відповідачів в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце слухання справи були повідомлені належним чином.

Суд, заслухавши думку позивача та представника позивача, розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, з`ясував наступне.

Судом встановлено, що з 1994 року по 2004 рік позивач проходив службу у Збройних Силах України та був звільнений за скороченням штатів, в період з жовтня 2004 року по липень 2012 року проходив службу в ОВС та з 01.08.2012 перебуває на пенсії по вислузі років.

19.03.2014 ОСОБА_1 був мобілізований до Збройних Сил України і проходив службу в Мелітопольському об`єднаному військовому комісаріаті Запорізької області.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 82 від 04.09.2015 майор ОСОБА_1 був призначений на посаду заступника військового комісара начальника відділення комплектування Мелітопольського об`єднаного міського військового комісаріату Запорізької області.

22.03.2017 позивач уклав контракт на п`ять років і продовжував проходити службу у Збройних силах України оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на посаді заступника військового комісара начальника відділення комплектування ІНФОРМАЦІЯ_4 , у 2018 році приймав участь в операції ООС та є учасником бойових дій.

Як вбачається з матеріалів справи 12.06.2019 наказом Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України № 322 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» за свідоме невиконання функціональних обов`язків за посадою, яку обіймав, порушення вимог абзацу 5 статті 11,16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, абзацу 2 статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, пунктів 16, 18,19, 20, 26, 31, 38, 42, 43, 54, 61, 62, 68, 90 Положення про підготовку і проведення призову громадян України на строкову військову службу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України віч 21.03.2002 № 352, пункту 3.9 Інструкції з діловодства у Збройних Силах України, затвердженої наказом Генерального штабу Збройних Сил України від 07.04.2017 № 124, Директиви начальника Генерального штабу ЗСУ "Про організацію комплектування ЗСУ особовим складом у 2019 році" від 08.01.2019 №ДЗ/ДСК, Методичних рекомендацій, затверджених тимчасово виконуючим обов`язки першого заступника начальника Генерального штабу ЗСУ від 24.05.2017 № 321/3227, пунктів 6.1.6, 6.1.9. 7.1.5, 7.1.8 Регламенту із застосування в повсякденній службовій діяльності військових комісаріатів програмного комплексу з обліково - призовної роботи, затвердженого начальником Головного управління персоналу - заступником начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 23.03.2017 №321/2008, наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 11.01.2019 року № 35 "Про організацію вступної компанії у 2019 році", відповідно до пункту "ж" статті 68 та статті 74 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, накладено на майора ОСОБА_1 , який перебуває у розпорядженні командувача військ оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", дисциплінарне стягнення - "позбавлення військового звання".

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 15.06.2019 № 109 (по особовому складу) відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу" майора ОСОБА_1 , колишнього заступника військового комісара начальника відділення комплектування Мелітопольського обєднаного міського військового комісаріату Запорізької області, який перебуває у розпорядженні командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 », було звільнено з військової служби у запас за підпунктом «є» (у звязку з позбавленням військового звання у дисциплінарному порядку).

Згідно із наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 (по стройовій частині) № 121 від 18.06.2019 ОСОБА_1 , колишнього заступника військового комісара - начальника відділення комплектування ІНФОРМАЦІЯ_4 , який перебуває у розпорядженні командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 », та звільненого з військової служби у запас у зв`язку з позбавленням військового звання у дисциплінарному порядку без права носіння військової форми одягу було виключено із списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_3 та усіх видів забезпечення.

Супровідним листом від 29.06.2019 за № 2220 оскаржувані накази були надіслані військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_5 на ім`я позивача за адресою: АДРЕСА_4 .

Крім того, судом встановлено, що Першим слідчим відділом слідчого управління Територіального управління ДБР, розташованого у м. Мелітополі здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000040 від 24.04.2019, за підозрою ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області по справі № 320/4302/19 (провадження № 1-кс/320/2930/19) до підозрюваного ОСОБА_1 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 2 (два) місяці, але не більше 60 днів, тобто з 03.06.2019 до 01.08.2019, включно.

Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області у вищезгаданій справі від 29.07.2019 запобіжний захід відносно підозрюваного ОСОБА_1 з тримання під вартою було змінено на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з забороною покидати місце проживання за адресою: АДРЕСА_4 , без застосування засобів електронного контролю, на строк в межах досудового розслідування, тобто до 04.09.2019, включно.

Також судом встановлено та підтверджується матеріалами справи позивач звертався до суду з приводу оскарження вищевказаних наказів та Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 02.10.2019 по справі № 280/4741/19 позовну заяву було повернуто позивачу.

Вважаючи вказані накази №322 від 12.06.2019 Про притягнення до дисциплінарної відповідальності та №109 від 15.06.2019 про звільнення ОСОБА_1 з військової служби у запас протиправними, позивач звернувся до суду з позовом про їх скасування.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною п`ятою статті 122 КАС України встановлено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

За приписами частини третьої статті 122 КАС України встановлено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог статті 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Частиною третьою статті 123 КАС України встановлено, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Оскільки цей спір виник з приводу проходження та звільнення з публічної служби, до спірних правовідносин підлягає застосуванню місячний строк звернення до адміністративного суду.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору в публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Конституція України гарантує право кожного на судовий захист своїх прав та інтересів, що включає також право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. При цьому звернення до суду може здійснюватися у межах встановленого строку, який в адміністративному судочинстві визначений як строк звернення до суду.

Правова природа строку звернення до суду, дозволяє констатувати, що запровадження строку, у межах якого фізична або юридична особа, орган державної влади та місцевого самоврядування можуть звернутися до суду з позовом обумовлено передусім необхідністю дотримання принципу правової визначеності, що є невід`ємною складовою верховенства права.

Зміст принципу правової визначеності розкрито у низці рішень Конституційного Суду України. Наприклад, у Рішенні від 29 червня 2010 року №17-рп/2010 Конституційний Суд України звернув увагу на правову визначеність як елемент верховенства права, зазначивши, що одним з елементів верховенства права є принцип правової визначеності, в якому стверджується, що обмеження основних прав людини і громадянина та втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дозволять особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки.

Отже, встановлення строків звернення до адміністративного суду у системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для відповідача (як правило, суб`єкта владних повноважень у адміністративних справах) та інших осіб того, що зі спливом встановленого проміжку часу прийняте рішення, здійснена дія (бездіяльність) не матимуть поворотної дії у часі та не потребуватимуть скасування, а правові наслідки прийнятого рішення або вчиненої дії (бездіяльності) не будуть відмінені у зв`язку з таким скасуванням. Тобто встановлені строки звернення до адміністративного суду сприяють уникненню ситуації правової невизначеності щодо статусу рішень, дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень.

Крім того, чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. Однак, для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного та необмеженого поновлення судами пропущеного строку, оскільки національним законодавством вирішення цього питання віднесено до дискреційних повноважень суду.

При оцінюванні поважності причин пропуску строку звернення до суду та прийнятті рішень про його поновлення ЄСПЛ, як правило, враховує: 1) складність справи, тобто, обставини і факти, що ґрунтуються на праві (законі) і тягнуть певні юридичні наслідки; 2) поведінку заявника; 3) поведінку державних органів; 4) перевантаження судової системи; 5) значущість для заявника питання, яке знаходиться на розгляді суду, або особливе становище сторони у процесі (справи «Бочан проти України», «Смірнова проти України», «Федіна проти України», «Матіка проти Румунії» та інші).

Водночас навіть наявність об`єктивних та непереборних обставин, що обумовлюють поважність причин пропуску строку звернення до суду, не може розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення пропущеного строку (справа «Олександр Шевченко проти України», п. 27), оскільки у випадку, якщо минув значний проміжок часу з моменту закінчення пропущеного строку, відновлення попереднього становища учасників справи, що може бути зумовлено скасуванням рішення або визнанням незаконної дії (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень, буде значно ускладнено та може призвести до порушення прав та інтересів інших осіб.

Таким чином, забезпечення дотримання принципу правової визначеності потребує чіткого виконання сторонами та іншими учасниками справи вимог щодо строків звернення до суду, а також строків на оскарження судових рішень, а від судів вимагається дотримуватися певних правил у процесі прийняття рішення про поновлення строку та оцінювати поважність причин пропуску строку, виходячи із критеріїв розумності, об`єктивності та непереборності обставин, що спричинили пропуск, значимості справи для сторін, наявності фундаментальної судової помилки.

Отже, початок перебігу строків звернення до суду починається з часу, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що на позивача наказом №322 від 12.06.2019 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді позбавлення військового звання та наказом № 109 від 15.06.2019 звільнено з військової служби у запас за підпунктом «є» п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обовязок і військову службу». Вперше до суду позивач звернувся 26 вересня 2019 року та Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 02.10.2019 по справі № 280/4741/19 позовну заяву було повернуто позивачу. Вдруге до суду позовна заява надійшла 29 жовтня 2019 року.

Представник позивача у своїй відповіді на відзив зазначає, що на час складання позовної заяви до суду ОСОБА_1 не було вручено наказів про притягнення його до дисциплінарної відповідальності та про його звільнення, а також не було видано відповідних військово-облікових документів. Також неможливість звернутися до суду з даним позовом у встановлені приписами КАС України строки, позивач пояснює тим, що Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області по справі № 320/4302/19 (провадження № 1-кс/320/2930/19) до підозрюваного ОСОБА_1 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 2 (два) місяці, але не більше 60 днів, тобто з 03.06.2019 до 01.08.2019, включно. Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області у вищезгаданій справі від 29.07.2019 запобіжний захід відносно підозрюваного ОСОБА_1 з тримання під вартою було змінено на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з забороною покидати місце проживання за адресою: АДРЕСА_4 , без застосування засобів електронного контролю, на строк в межах досудового розслідування, тобто до 04.09.2019, включно. У зв`язку з цим позивач не міг бути присутнім під час проведення службового розслідування, не міг оскаржити рішення за результатами службового розслідування.

Відповідно до частин 3, 5 статті 122 КАС України передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Тобто, за змістом зазначеної норми, законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати та/або дізнатися про ці факти.

Слід зазначити, що день, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення її прав, свобод чи інтересів.

Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Так Постановою КМУ від 05.03.2009 № 270 затверджені Правила надання послуг поштового зв`язку, які визначають порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку та регулюють відносини між ними.

Пунктом 99 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року N 270, передбачено, що рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка", рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час видачі у приміщенні об`єкта поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім`ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу.

Отже, після вручення особі поштового відправлення на зворотному боці бланка повідомлення про вручення працівником поштового відділення зазначається прізвище одержувача та відмічається про особисте вручення одержувачу, а у разі видачі поштового відправлення повнолітнім членам сім`ї, вказує прізвище члена сім`ї.

Як було уже зазначено вище оскаржувані накази були надіслані листом з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за адресою: АДРЕСА_4 та вручені уповноваженій особі з прізвищем « ОСОБА_2 » 24.06.2019.

Позивач в судовому засіданні підтвердив, що імовірно отримала лист з оскаржуваними наказами його дружина.

Суд зауважує, що вищезазначене повідомлення УДППЗ "Укрпошта" у відповідності до Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року N 270, може вважатися належним доказом вручення оскаржуваних наказів, оскільки містить прізвище уповноваженої особи, яка отримала такі документи.

Крім того, суд не бере до уваги посилання позивача на те, що він не має ніякого відношення до адреси: АДРЕСА_4 , так як зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 , оскільки дана адреса зазначена як місце проживання ОСОБА_1 в ухвалі Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 05.06.2019.

Отже, при надходженні рекомендованого листа, яким є оскаржувані накази, особа повідомляється про таке надходження, відтак позивач не міг не знати про їх наявність.

При цьому до суду не надано доказів того чи існували об`єктивні причини, які б свідчила про неможливість отримувати ним інформацію та копії документів, пов`язані із застосованим дисциплінарним стягненням, шляхом спілкування з дружиною або шляхом отримання юридичних послуг, під час дії відносно нього запобіжних заходів, в тому числі і у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_4 відповідно до ухвали Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області 29.07.2019.

Суд зазначає, що наявність кримінального провадження жодним чином не унеможливлювала звернення позивача в суд за захистом своїх прав у встановлений законом строк з дня коли він дізнався або повинен був дізнатись про порушення такого права, а саме з дня видання спірних наказів про існування яких позивач був обізнаний та мав об`єктивну можливість оскаржити їх у судовому порядку.

Позивач не довів, що наявність відкритого кримінального провадження, тримання під вартою та перебування під цілодобовим домашнім арештом створювало для нього перешкоди для вжиття необхідних, на його думку, юридичних заходів захисту трудових прав.

Позивачем не надано до суду жодних доказів, які б підтверджували наявність об`єктивних, істотних та непереборних причин, що заважали позивачу реалізувати своє право на звернення до суду із даним позовом щодо оскарження спірних наказів, зважаючи на те, що спірне рішення суб`єкта владних повноважень стосується проходження позивачем військової служби, до якої законодавцем висунуто особливі вимоги, а Кодексом адміністративного судочинства України обмежено строк на подання адміністративних позовів щодо вказаної категорії справ.

За таких підстав, посилання позивача в тому числі на те, що ним вперше до суду позовну заяву було подано 26.09.2019 та ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду по справі № 280/4741/19 від 02.10.2019 було повернуто, як дату з якої має відраховуватися строк на звернення до суду з позовом, до уваги судом не приймаються.

Також, слід наголосити, що вказані позивачем обставини не звільняють його від необхідності дотримання вимог Кодексу адміністративного судочинства України стосовно врахування обмежених строків звернення до суду із адміністративним позовом, у разі якщо зацікавлена особа бажає та має намір оскаржити рішення суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд звертає увагу, що кожна особа повинна сумлінно користуватись наданими законодавцем правами та, водночас, уникати зловживання такими правами, усвідомлюючи необхідність дотримання принципу правової визначеності, який визначає зміст і спрямованість діяльності держави.

Водночас, дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин у випадку, якщо вони стали спірними. У випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для визнання поважними причин такого пропуску є лише наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Чинне законодавство обмежує право особи на звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів певним строком. Це насамперед обумовлено специфікою спорів, що розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду. Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

З урахуванням предмету позову та розгляду питання пропуску строку звернення до суду, суд приходить до висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.123, 240, 241-243, 248 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Командування Сухопутних військ Збройних Сил України, до Запорізького обласного військового комісаріату, до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Апеляційна скарга подається до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 25.02.2020.

Суддя А.В. Сіпака