Справа № 200/772/20-а
Суддя: Буряк І.В.
Дата ухвалення: 2020-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2020 р. Справа№200/772/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючої судді Буряк І.В.,

секретаря судового засідання Соколової С.О.,

за участю:

представника позивача Муравєй Ю.М.

представник відповідача Голуб М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов Дочірнього підприємства Донецький облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України до Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області про скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ

Дочірнє підприємство «Донецький облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України (далі позивач, ДП «Донецький облавтодор») звернулося до суду із адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області (далі відповідач, ГУ ДПС у Донецькій області) про скасування податкового повідомлення-рішення від 23.12.2019 № .

В обґрунтування позову зазначено про протиправність спірного податкового повідомлення-рішення, що обґрунтовано таким.

У зв`язку із захопленням частини території Донецької області, позивач втратив значну частину матеріально-технічної бази та на теперішній час позбавлений можливості нормального функціонування. Також позивач вимушений перереєструватися за адресою: Донецька область, м. Покровськ, вул. Захисників України, 2, яке включено до переліку населених пунктів, де здійснювалася антитерористична операція.

Позивачем отримано сертифікати ТПП України № 2732/05-4 про настання обставин непереборної сили від 01.09.2014, якими засвідчено факт настання форс-мажорних обставин для позивача з 14.04.2014 при здійсненні господарської діяльності на території Донецької області щодо виконання законодавчих актів України, які стосуються справляння та сплати податків та обов`язкових платежів.

Отже, вважає позивач, він є звільненим з 14 квітня 2014 року від відповідальності за неналежне виконання своїх зобов`язань, щодо сплати штрафних санкцій за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних.

24 лютого 2020 року ГУ ДПС у Донецькій області надіслано до суду відзив на позовну заяву, за змістом якого висловлено прохання відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, з огляду на таке.

ПК України передбачено вичерпний перелік випадків звільнення суб`єкта господарювання від відповідальності за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних (далі ПН), що підтверджено практикою Верховного Суду. У межах спірних правовідносин відповідні підстави відсутні.

Посилання позивача на Закон України від 02.09.2014 № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» (далі Закон № 1669) є помилковим, оскільки спірні правовідносини регулюються нормами ПК України.

У свою чергу, дія окремого сертифіката (висновку) Торгово-промислової палати України наданого у кожному конкретному випадку, обмежується датою надання такого сертифіката, а тому незважаючи на проведення антитерористичної операції, чинність такого документа може поширюватись на правовідносини, що виникли з дати початку антитерористичної операції і до дати надання такого сертифіката (висновку), про що сказано Верховним Судом у постанові від 01 жовтня 2019 року у справі №805/385/17-а (адміністративне провадження №К/9901/32011/18).

Крім того, відповідач звертає увагу суду на те, що Сертифікат № 2732/05-4 виданий із засвідченням настання обставин непереборної сили, який розповсюджується на реалізацію п. 100.4-100.5 ст. 100 ПК України, яка, в свою чергу, передбачає процедуру розстрочення та відстрочення сплати грошових зобов`язань, а не процедуру звільнення від відповідальності щодо несвоєчасної реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування у ЄРПН.

У судовому засіданні від 26 лютого 2020 року представник позивача позов просив задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні від 26 лютого 2020 року проти позовних вимог заперечував, просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Фактичні обставини встановлені судом такі.

ДП «Донецький облавтодор», є юридичною особою, , місцезнаходження: 85307, Донецька обл., місто Покровськ, вул. Захисників України, 2.

ГУ ДПС у Донецькій області проведено камеральну перевірку дотримання граничних термінів реєстрації податкових накладних з податку на додану вартість в Єдиному реєстрі податкових накладних за період вересень 2019 року, жовтень 2019 року, листопад 2019 року за результатами якої складено акт від 16.12.2019 № 280/05-99-53-41/32001618 (далі акт перевірки).

У висновку вказаного акта зазначено, що дані камеральної перевірки свідчать про порушення ДП «Донецький облавтодор» у період з 06.09.2019 по 15.12.2019 п. 201.10 ст. 201 ПК України, а саме:

реєстрація податкових накладних, складених за період вересень 2019 року, жовтень 2019 року, листопад 2019 року на суму податку на додану вартість 755 309,70 грн. із затримкою до 15 календарних днів;

реєстрація податкових накладних, складених за період жовтня 2019 року на суму ПДВ 1859844,13 грн. із затримкою від 16 до 30 календарних днів.

Відповідальність платника передбачена п. 1201.1 ст. 1201 ПК України.

На підставі вказаних висновків акта перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення форма «Н» від 23.12.2019 № , яким на підставі пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 та п. 1201.1 ст. 1201 ПК України застосовано штраф у розмірі 10 % у сумі 75 530,97 грн.; у розмірі 20% 371 968,83 грн., загальна сума штрафу складає 447 499,80 грн.

До матеріалів справи позивачем надано:

Розрахунок коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної від 06.09.2019 № 76 дата реєстрації 10.10.2019, кількість днів порушення строків реєстрації 10;

податкову накладну від 28.10.2019 № 72 дата реєстрації 18.11.2019, кількість днів порушення строків реєстрації 3;

податкову накладну від 28.10.2019 № 80 дата реєстрації 19.11.2019, кількість днів порушення строків реєстрації 4;

податкову накладну від 28.10.2019 № 73 дата реєстрації 19.11.2019, кількість днів порушення строків реєстрації 4;

податкову накладну від 08.11.2019 № 9 дата реєстрації 15.12.2019, кількість днів порушення строків реєстрації 15;

податкову накладну від 08.11.2019 № 7 дата реєстрації 13.12.2019, кількість днів порушення строків реєстрації 13;

податкову накладну від 13.11.2019 № 13 дата реєстрації 13.12.2019, кількість днів порушення строків реєстрації 13;

податкову накладну від 06.11.2019 № 4 дата реєстрації 13.12.2019, кількість днів порушення строків реєстрації 13;

податкову накладну від 08.11.2019 № 8 дата реєстрації 13.12.2019, кількість днів порушення строків реєстрації 13;

податкову накладну від 14.11.2019 № 14 дата реєстрації 13.12.2019, кількість днів порушення строків реєстрації 13;

податкову накладну від 01.11.2019 № 1 дата реєстрації 13.12.2019, кількість днів порушення строків реєстрації 13;

податкову накладну від 08.11.2019 № 6 дата реєстрації 13.12.2019, кількість днів порушення строків реєстрації 13;

податкову накладну від 01.11.2019 № 2 дата реєстрації 13.12.2019, кількість днів порушення строків реєстрації 13;

податкову накладну від 05.11.2019 № 3 дата реєстрації 13.12.2019, кількість днів порушення строків реєстрації 13;

податкову накладну від 12.11.2019 № 11 дата реєстрації 13.12.2019, кількість днів порушення строків реєстрації 13;

податкову накладну від 13.11.2019 № 12 дата реєстрації 13.12.2019, кількість днів порушення строків реєстрації 13;

податкову накладну від 15.11.2019 № 15 дата реєстрації 13.12.2019, кількість днів порушення строків реєстрації 13;

податкову накладну від 08.11.2019 № 10 дата реєстрації 15.12.2019, кількість днів порушення строків реєстрації 15;

податкову накладну від 06.11.2019 № 5 дата реєстрації 15.12.2019, кількість днів порушення строків реєстрації 15;

податкову накладну від 28.10.2019 № 86 дата реєстрації 12.12.2019, кількість днів порушення строків реєстрації 27;

податкову накладну від 28.10.2019 № 75 дата реєстрації 12.12.2019, кількість днів порушення строків реєстрації 27;

податкову накладну від 28.10.2019 № 74 дата реєстрації 12.12.2019, кількість днів порушення строків реєстрації 27;

податкову накладну від 28.10.2019 № 79 дата реєстрації 12.12.2019, кількість днів порушення строків реєстрації 27;

податкову накладну від 28.10.2019 № 77 дата реєстрації 12.12.2019, кількість днів порушення строків реєстрації 27;

податкову накладну від 28.10.2019 № 85 дата реєстрації 15.12.2019, кількість днів порушення строків реєстрації 30;

податкову накладну від 28.10.2019 № 82 дата реєстрації 13.12.2019, кількість днів порушення строків реєстрації 28;

податкову накладну від 28.10.2019 № 83 дата реєстрації 13.12.2019, кількість днів порушення строків реєстрації 28;

податкову накладну від 28.10.2019 № 84 дата реєстрації 15.12.2019, кількість днів порушення строків реєстрації 30;

податкову накладну від 28.10.2019 № 81 дата реєстрації 12.12.2019, кількість днів порушення строків реєстрації 27;

податкову накладну від 28.10.2019 № 76 дата реєстрації 12.12.2019, кількість днів порушення строків реєстрації 27;

податкову накладну від 28.10.2019 № 78 дата реєстрації 12.12.2019, кількість днів порушення строків реєстрації 27;

Сертифікат (висновок) ТПП України від 01.09.2014 № 2732/05-4 про настання обставин непереборної сили, яким засвідчено настання обставин непереборної сили з 30.07.2014 для ДП «Донецький облавтодор» при здійсненні господарської діяльності на території Донецької області щодо виконання законодавчих актів України, які стосуються справляння та сплати податків та обов`язкових платежів, відповідно до пунктів 100.4 і 100.5 статті 100 ПК України. На момент видачі сертифікату (висновку) ТПП України обставини непереборної сили тривають та дату їх закінчення встановити неможливо.

У судовому засіданні від 26.02.2020 представник позивача перелік ПН та встановлені актом перевірки від 16.12.2019 строки несвоєчасної реєстрації таких ПН не оспорював.

Наявні у справі письмових доказів, досліджені судом у порядку ст. 211 КАС України.

Правова позиція суду обґрунтована таким.

Податковий кодекс України (далі ПК України).

Стаття 75 ПК України.

Пункт 75.1. Контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Підпункт 75.1.1. Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Камеральна перевірка позивача проведена податковим органом згідно з п.п. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75, ст. 76 ПК України, тобто згідно даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій). Дані щодо порушень термінів реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування у ЄРПН наведені у Таблиці 1 акту перевірки, в якому зазначено номер податкової накладної, дати виписки та реєстрації в ЄРПН, кількість днів затримки реєстрації в ЄРПН та сума ПДВ за податковою накладною.

Пункту 11 підрозділу 2 розділу ХХ ПК України з 1 лютого 2015 року реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних підлягають всі податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних (у тому числі які не надаються покупцю, виписані за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування) незалежно від розміру податку на додану вартість в одній податковій накладній/розрахунку коригування.

Стаття 201 ПК України.

201.1. На дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

201.10. При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;

для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Стаття 1201-1 ПК України

Порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

Суд погоджується з доводами відповідача, що за порушення термінів реєстрації податкових накладних в ЄРПН або відсутність реєстрації ПН в ЄРПН штрафні санкції, визначені Кодексом, не застосовуються виключно до податкових накладних, що не надаються отримувачу (покупцю) та складені на постачання товарів/послуг для операцій, які:

звільнені від оподаткування;

оподатковуються за нульовою ставкою.

У межах спірних правовідносин, як підставу звільнення від відповідальності за ст. 1201 1 ПК України, позивачем зазначено наявність форс-мажорних обставин, що підтверджено відповідним Сертифікатом (висновками) ТПП України та фактом обізнаності відповідача із наявністю такого сертифікату.

У даному контексті суд звертає увагу, що позивач в адміністративних справах про визнання протиправним та скасування рішення суб`єкта владних повноважень має подати до суду докази на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. (ч. ч. 1, 4 ст. 77 КАС України)

Позивачем вимоги ухвали суду від 10 лютого 2020 року щодо надання доказів - звернення до ТПП України щодо засвідчення обставин непереборної сили щодо неможливості реєстрації, у строки передбачені ПК України, податкових накладних з періодом виписки: вересень, жовтень, листопад 2019 року; доказів неможливості виконання обов`язку щодо реєстрації, у строки передбачені ПК України, податкових накладних за період: вересень, жовтень, листопад 2019 року, зокрема, неналежної роботи Інтернет-зв`язку тощо не виконано.

Частина 5 ст. 242 КАС України. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 01.10.2019 у справі №805/385/17-а викладено ряд важливих висновків щодо правозастосування у контексті спірних правовідносин, а саме:

- на час виникнення спірних правовідносин, з жовтня 2015 року по березень 2016 року, діяв Порядок засвідчення форс-мажорних обставин (обставини непереборної сили) визначений Регламентом, що затверджений Рішенням Президії Торгово-промислової палати України від 18.12.2014 № 44(5), який і має застосовуватись до спірних правовідносин;

- порядком передбачено, що засвідченню підлягають форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) по кожному окремому податковому та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання якого настало згідно нормативно - правових актів проте таке виконання стало неможливим через наявність зазначених обставин;

- сертифікат не може засвідчувати форс-мажорні обставини на майбутнє. У разі якщо сертифікат про форс-мажорні обставини виданий щодо обставин, які на момент його видачі тривають та період дії яких встановити неможливо, Заявник, після закінчення дії таких обставин, має право звернутися до ТПП України для засвідчення форс-мажорних обставин за подальший період саме з дня, наступного за датою видачі сертифікату до дня їх закінчення.

Крім того, Верховним Судом звернуто увагу на необхідність проаналізувати норми ПК України та Закону № 1669 й межі регулювання нормами вказаного Закону податкових правовідносин і чи є такі норми спеціальними по відношенню до норм ПК України.

Щодо питання конкуренції норм ПК України та Закону № 1669.

Пункт 3.1 ст. 3 ПК України податкове законодавство України складається з Конституції України; цього Кодексу; Митного кодексу України та інших законів з питань митної справи у частині регулювання правовідносин, що виникають у зв`язку з оподаткуванням митом операцій з переміщення товарів через митний кордон України (далі - законами з питань митної справи); чинних міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України і якими регулюються питання оподаткування; нормативно-правових актів, прийнятих на підставі та на виконання цього Кодексу та законів з питань митної справи; рішень Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування з питань місцевих податків та зборів, прийнятих за правилами, встановленими цим Кодексом.

Пунктом 1.1 ст. 1 ПК України передбачено, що він регулює відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Пункту 7.3 ст. 7 ПК України будь-які питання щодо оподаткування регулюються цим Кодексом і не можуть встановлюватися або змінюватися іншими законами України, крім законів, що містять виключно положення щодо внесення змін до цього Кодексу та/або положення, які встановлюють відповідальність за порушення норм податкового законодавства.

Згідно з пунктом 113.3 статті 113 вказаного Кодексу штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за порушення норм законів з питань оподаткування або іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовуються у порядку та у розмірах, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

З наведених норм слідує, що підстави та порядок притягнення до відповідальності за податкові правопорушення, у тому числі умови звільнення від штрафних санкцій, мають визначатися ПК України та/або законами, що містять виключно положення про відповідальність за порушення норм податкового законодавства.

Про що також вказано Верховним Судом у постанові 25 квітня 2019 року справа № 804/15246/15

Преамбулою Закону № 1669 визначено його мету та сферу регулювання: «Цей Закон визначає тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

Судом проаналізовано такі заходи та встановлено, що ст. 10 передбачено порядок підтвердження обставин непереборної сили, а саме протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов`язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

При цьому пунктом 4 статті 11 вказаного закону передбачено внесення змін до низки законів України у тому числі у Закон України "Про торгово-промислові палати в Україні" (статтю 14-1) з наданням права ТПП України та уповноваженим нею регіональні торгово-промислові палати засвідчувати форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видавати сертифікати про такі обставини у тому числі щодо неможливості виконувати обов`язки згідно із законодавчими та іншими нормативними актами.

Тобто Законом № 1669 визначено право ТПП України видавати відповідні сертифікати з метою посвідчення обставин непереборної сили.

Однак застосовність таких Сертифікатів у сфері податкових відносин, порядок звернення із відповідним сертифікатом регламентується виключно ПК України.

В свою чергу пунктом 38 Підрозділ 10. Інші перехідні положення ПК України передбачено таке.

38. Установити, що тимчасово, на період проведення антитерористичної операції та/або здійснення заходів із забезпечення проведення операції Об`єднаних сил (ООС), для платників податків, які станом на 14 квітня 2014 року мали місцезнаходження (місце проживання) на тимчасово окупованій території, що визнана такою відповідно до Постанови Верховної Ради України "Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями", або в населених пунктах на лінії зіткнення, та/або платників податків, які мають об`єкти оподаткування місцевими податками, зборами на цих територіях, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті. Дія цього пункту не поширюється на територію України, визнану тимчасово окупованою відповідно до Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України".

38.1. У цьому пункті терміни вживаються в такому значенні:

тимчасово окупована територія - територія окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, визначена відповідно до Постанови Верховної Ради України "Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями", на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, визначається Кабінетом Міністрів України;

територія населених пунктів на лінії зіткнення - територія населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, перелік яких визначений Кабінетом Міністрів України;

інша територія України - територія України, крім тимчасово окупованої території та території населених пунктів на лінії зіткнення.

Терміни "період проведення антитерористичної операції" та "територія проведення антитерористичної операції" вживаються у цьому пункті у значенні, наведеному в Законі України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції".

38.2. На період проведення антитерористичної операції та/або здійснення заходів із забезпечення проведення операції Об`єднаних сил (ООС) для платників податків, місцезнаходженням (місцем проживання) яких станом на 14 квітня 2014 року була тимчасово окупована територія та/або територія населених пунктів на лінії зіткнення і які станом на 1 січня 2017 року не змінили своє місцезнаходження (місце проживання) із зазначених територій на іншу територію України:

1) зупиняється нарахування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені за несвоєчасне погашення визначених станом на 14 квітня 2014 року грошових зобов`язань;

2) зупиняється застосування норм статей 59, 60 (в частині податкових вимог), 87-101 цього Кодексу.

Відлік строку давності, визначений статтею 102 цього Кодексу, зупиняється на період, протягом якого до платників податків, зазначених у цьому підпункті, не застосовувалися заходи стягнення, передбачені статтями 59, 60, 87-101 цього Кодексу.

Норми цього підпункту не застосовуються:

з дати реєстрації зміни місця проживання фізичною особою - платником податків і переселення на іншу територію України на постійне місце проживання, місце проживання внутрішньо переміщеної особи та проведення реєстраційної дії щодо зміни місця проживання фізичної особи - підприємця;

з дати реєстрації зміни місцезнаходження юридичної особи на іншу територію України.

Додатком 1 до розпорядження Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 року № 1085 (в редакції розпорядження Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2018 р. №79-р) затверджено Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. У вказаному переліку м. Покровськ, де зареєстрований позивач з 2015 року, не рахується.

Щодо оцінки сертифікатів про настання обставин непереборної сили.

Сертифікат (висновок) про настання обставин непереборної сили від 01.09.2014 № 2732/05-4 складений відповідно до пунктів 100.4 і 100.5 ст. 100 ПК України. У свою чергу вказані пункти ПК України регламентують підстави відстрочення/розстрочення податкового боргу платника. Тобто сфера дії вказаного сертифікату взагалі не охоплює питання звільнення від відповідальності за несвоєчасну реєстрації ПН.

Статтею 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» визначено, що Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Частиною першою статті 14 вказаного вище Закону встановлено, що Торгово-промислова палата України здійснює свою діяльність відповідно до цього Закону, інших законів, нормативно-правових актів та свого Статуту.

Порядок засвідчення форс-мажорних обставин (обставини непереборної сили) визначений Регламентом засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), що затверджений Рішенням Президії Торгово-промислової палати України від 18.12.2014 № 44(5), який набрав чинності з 18.12.2014 року та чинний на момент виникнення спірних правовідносин (у редакції від 16.07.2018)

Статтею 6.1. вказаного Регламенту передбачено, що підставою для засвідчення форс-мажорних обставин є наявність однієї або більше форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), перелічених у ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» в редакції від 02.09.2014, а також визначених сторонами за договором, контрактом, угодою, типовим договором, законодавчими, відомчими та/чи іншими нормативними актами, які вплинули на зобов`язання таким чином, що унеможливили його виконання у термін, передбачений відповідно договором, контрактом, угодою, типовим договором, законодавчими та/чи іншими нормативними актами.

Форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за зверненням суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб по кожному окремому договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин. До кожної окремої заяви додається окремий комплект документів (стаття 6.2.)

Якщо сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) виданий щодо обставин, які на момент його видачі тривають та період дії яких встановити неможливо, Заявник, після закінчення дії таких обставин, має право звернутися до ТПП України/регіональної ТПП для засвідчення форс-мажорних обставин за подальший період з дня, наступного за датою видачі сертифікату до дня їх закінчення. Засвідчення форс-мажорних обставин у такому випадку проводиться на загальних засадах відповідно до цього Регламенту.

На час виникнення спірних правовідносин, діяв Порядок засвідчення форс-мажорних обставин (обставини непереборної сили) визначений Регламентом, що затверджений Рішенням Президії Торгово-промислової палати України від 18.12.2014 року № 44(5).

Порядком передбачено, що засвідченню підлягають форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) по кожному окремому податковому та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання якого настало згідно нормативно - правових актів проте таке виконання стало неможливим через наявність зазначених обставин;

- Сертифікат не може засвідчувати форс-мажорні обставини на майбутнє. У разі якщо сертифікат про форс-мажорні обставини виданий щодо обставин, які на момент його видачі тривають та період дії яких встановити неможливо, Заявник, після закінчення дії таких обставин, має право звернутися до ТПП України для засвідчення форс-мажорних обставин за подальший період саме з дня, наступного за датою видачі сертифікату до дня їх закінчення.

Таким чином, наданий позивачем Сертифікат (висновок) Торгово-промислової палати від 01.09.2014 № 2732/05-4 не є належним доказом, який посвідчує обставини непереборної сили відносно не своєчасної реєстрації ПН, оскільки виданий до настання спірних правовідносин, і фактично засвідчує обставини непереборної сили у період з 30.07.2014 до моменту його видачі - 01.09.2014.

Зазначення у вказаному Сертифікаті того, що на момент його видачі обставини непереборної сили тривають та дату закінчення їх терміну встановити неможливо не є доказом того, що такий Сертифікат засвідчує відповідні обставини безстроково, тобто на майбутнє, навпаки, враховуючи, що у грудні 2014 року Порядок засвідчення форс-мажорних обставин був затверджений в новій редакції, який має застосовуватись до спірних правовідносин та в якому фактично уточнено, що якщо на момент видачі Сертифікату обставини непереборної сили тривають та період дії яких встановити неможливо, то, заявник має право звернутися до ТПП України для засвідчення форс-мажорних обставин за подальший період саме з дня, наступного за датою видачі сертифікату.

Крім того, вказаний сертифікат виданий у період перебування юридичної особи позивача у м. Донецьк та здійснення основної діяльності на території м. Донецька Донецької області.

Поряд із цим, на період спірних правовідносин юридична особа позивача, про що вказувалося вище, перереєстрована у м. Покровську.

Таким чином, суд вважає, що у спірних правовідносинах позивач мав звернутись до ТПП України після виникнення відповідних обставин щодо неможливості вчасно зареєструвати ПН у відповідні періоди, оскільки засвідченню підлягають обставини непереборної сили по кожному окремому податковому обов`язку та відносно обов`язку виконання якого вже настало згідно з законодавчим чи іншим нормативним актом.

Щодо посилання позивача на постанову Верховного Суду від 28 січня 2020 року справа №805/574/17-а, то фактичні обставини цієї справи не є аналогічними даній, оскільки, зокрема, штрафні санкції позивачу у справі № 805/574/17-а нараховано у період 2015 року за умови його перебування на території, що тимчасово не підконтрольна органам влади України (Горлівка).

Враховуючи усе викладене, суд відмовляє у задоволенні позову.

Відповідно ст. 139 КАС України судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись пп. 15.5 Розділу VII Перехідних положень, статями 9, 19, 72-79, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255, 295, Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Дочірнього підприємства Донецький облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України до Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області про скасування податкового повідомлення-рішення відмовити.

Рішення прийнято у нарадчій кімнаті, вступну та резолютивну частини рішення проголошено у судовому засіданні 26 лютого 2020 року, повний текст рішення виготовлений 28 лютого 2020 року.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя І.В. Буряк