Справа № 9901/149/19
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2020-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

26 лютого 2020 року

Київ

справа №9901/149/19

адміністративне провадження №П/9901/149/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді Смоковича М. І.,

суддів Бевзенка В. М., Калашнікової О. В., Кашпур О. В., Стрелець Т. Г.,

за участі:

секретаря судового засідання Лещенко Т. П.

представника позивача Мартиненко А. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя про визнання протиправним і скасування рішення,

встановив:

1. У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду як суду першої інстанції з позовом до Вищої ради правосуддя (далі - ВРП) про визнання незаконним і скасування рішення ВРП від 26 лютого 2019 року № 593/0/15-19 «Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду на підставі пункту 3 частини шостої статті 126 Конституції України» (далі - Рішення).

Обґрунтовуючи позовні вимоги представник позивача зазначив, що питання про звільнення ОСОБА_1 з посади судді розглянув упереджений склад ВРП, позаяк раніше ВРП у тому самому складі уже висловила позицію щодо звільнення його з посади судді.

Також зауважив, що Рішення містить пряме посилання на рішення Першої Дисциплінарної палати ВРП від 21 вересня 2018 року № 2950/1дп/15-18 про притягнення судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді подання про звільнення його з посади судді. За наслідками розгляду скарги позивача на вказане рішення ВРП ухвалила рішення від 24 січня 2019 року, яким залишила його без змін. На думку позивача і його представника, рішення ВРП від 21 вересня 2018 року № 2950/1дп/15-18 є необґрунтованим, тому і спірне Рішення теж є необґрунтованим, тому має бути скасованим.

У цьому зв`язку позивач також зауважив, що посилання у спірному Рішенні на інші рішення ВРП (щодо позивача) не відповідає вимогам обґрунтованості та вмотивованості, оскільки навіть у тих рішеннях, на які покликається відповідач, немає відповідей на усі аргументи позивача, а «спрощений» підхід до написання рішення щодо звільнення з посади судді не передбачено законом.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач та його представник також навели мотиви своєї незгоди з рішенням ВРП, яким позивача притягнено до дисциплінарної відповідальності (від 21 вересня 2018 року № 2950/1дп/15-18) і зазначили, що висновки яких дійшла ВРП, коли аналізувала дії/рішення судді ОСОБА_1. при здійсненні правосуддя, є безпідставними.

На думку позивача та його представника, ВРП при ухваленні спірного Рішення поверхово підійшла до розгляду питання про звільнення позивача з посади судді і не надала належної правової оцінки усім обставинам, що слугували підставою для висновку про наявність підстав для звільнення з підстави, визначеної пунктом 3 частини шостої статті 126 Конституції України.

2. Ухвалою від 26 березня 2019 року Верховний Суд відкрив провадження у справі за вказаним позовом і призначив його до розгляду.

За клопотанням представника позивача суд ухвалою від 23 квітня 2019 року зупинив провадження у цій справі - до ухвалення Великою Палатою Верховного Суду судового рішення за наслідками розгляду справи № 11-118сап19 за скаргою ОСОБА_1 на рішення ВРП від 24 січня 2019 року № 190/0/15-19.

22 серпня 2019 року Велика Палата Верховного Суду ухвалила у справі № 11-118сап19 постанову, якою скаргу ОСОБА_1 на рішення ВРП від 24 січня 2019 року № 190/0/15-19 «Про залишення без змін рішення Першої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 21 вересня 2018 року № 2950/1дп/15-18 про притягнення судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності» залишила без задоволення, а рішення ВРП від 24 січня 2019 року № 190/0/15-19 - без змін.

Відтак суд поновив провадження в цій справі та продовжив її розгляд.

3. Представник відповідача подала відзив на позовну заяву, у якому зазначила про те, що під час розгляду дисциплінарної справи стосовно ОСОБА_1 встановлено, що під час розгляду адміністративної справи № 804/2690/16 він допустив низку істотних порушень, які в сукупності дали підстави вважати, що він (суддя) діяв упереджено та умисно, з метою позбавлення компанії права на частку в товаристві.

З огляду на характер допущених суддею ОСОБА_1 проступків, здійснення ним правосуддя всупереч завданням адміністративного судочинства та конституційному принципу верховенства права Перша Дисциплінарна палата ВРП дійшла висновку, що такі дії судді слід кваліфікувати як порушення ним присяги в розумінні пункту 1 частини другої статті 97 Закону України від 7 липня 2010 року № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» в редакції Закону України від 12 лютого 2015 року № 192-VIII «Про забезпечення права на справедливий суд» (суддя вчинив дії, що порочать звання судді або підривають авторитет правосуддя; далі - Закон № 2453-VI та Закон № 192-VIII відповідно), що відповідає поняттю істотного дисциплінарного проступку в розумінні частини дев`ятої статті 109 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон № 1402-VIII).

Рішення Першої дисциплінарної палати ВРП позивач оспорив до ВРП, яка рішення від 24 січня 2019 року № 190/0/15-19 залишила його без змін. ВРП погодилася з висновками Першої дисциплінарної палати ВРП про те, що при здійсненні правосуддя суддя ОСОБА_1 допустив істотний дисциплінарний проступок, який несумісний із посадою судді і дає підстави для звільнення з цієї посади.

Постановою від 22 серпня 2019 року Велика Палата Верховного Суду залишила рішення ВРП від 24 січня 2019 року № 190/0/15-19 без змін.

Представник відповідача наголосила, що спірне Рішення прийнято на підставі пунктів 3 частини шостої статті 126 Конституції України відповідно до подання Першої дисциплінарної палати ВРП і обставини, які лягли в основу цього подання, були предметом розгляду спершу в рамках дисциплінарної справи, потім - під час розгляду Великою Палатою Верховного Суду скарги на рішення ВРП від 24 січня 2019 року № 190/0/15-19, тож не потребують повторного дослідження під час розгляду цієї адміністративної справи.

4. У судовому засіданні 26 лютого 2020 року представник позивача позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених в позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не з`явилася.

5. Колегія суддів заслухала пояснення представника позивача, дослідила надані ними докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог та заперечень, відтак встановила таке.

Указом Президента України від 15 квітня 2008 року № 362/2008 ОСОБА_1 призначений на посаду судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду в межах п`ятирічного строку.

Постановою Верховної Ради України від 18 квітня 2013 року № 207-VII обраний на посаду судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду безстроково.

19 грудня 2016 року до ВРП надійшла дисциплінарна скарга на дії судді ОСОБА_1 під час розгляду справи № 804/2690/16.

За наслідками розгляду дисциплінарної справи щодо судді ОСОБА_1 . Перша Дисциплінарна палата ВРП дійшла висновку про наявність підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності. До такого висновку Перша дисциплінарна палата ВРП дійшла, встановивши в діях судді ОСОБА_1 :

умисне істотне порушення суддею норм процесуального права під час здійснення правосуддя, що унеможливило реалізацію учасниками судового процесу наданих їм процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків;

порушення засад рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості;

несвоєчасне надання копії судового рішення для її внесення до Єдиного державного реєстру судових рішень (далі - ЄДРСР);

допущення поведінки, що порочить звання судді або підриває авторитет правосуддя;

умисне або внаслідок грубої недбалості допущення порушення прав людини і основоположних свобод або інше грубе порушення закону, що призвело до істотних негативних наслідків.

Ці підстави передбачені підпунктами «а», «г» пункту 1, пунктом 2-4 частини першої статті 106 Закону № 1402-VIII.

Конкретні прояви дисциплінарного порушення Перша Дисциплінарна палата ВРП побачила в тому, що під час розгляду адміністративної справи № 804/2690/16 суддя ОСОБА_1 : не залучив до участі у справі компанію «ЕКВІТІЗ ЕДВАЙЗОРІ ЛТД» та товариство з обмеженою відповідальністю «АГРОФІРМА «АГРОСТЕП», внесення змін до установчих документів якого ОСОБА_4 просив визнати протиправними; вирішив справу до моменту надходження документів, для отримання яких провадження у справі було зупинено; не повідомив сторін у справі та об`єктивно не міг їх повідомити про судове засідання, призначене на 9:00 15 серпня 2016 року відразу після відновлення судового розгляду; позапроцесуально спілкувався із позивачем у справі; несвоєчасно надіслав копію рішення для внесення до ЄДРСР.

За результатами розгляду справи, дослідження доказів та обставин Перша Дисциплінарна палата ВРП дійшла висновку, що суддя під час розгляду цієї справи допустив грубе порушення вимог статей 2, 6-11, 33, 35, 53, 69, 70, 110, 167 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС), не дотримався приписів статті 41 Конституції України, пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), приписів статті 1 Першого протоколу до вказаної Конвенції щодо захисту права власності та діяв всупереч приписам КАС щодо здійснення судового розгляду із забезпеченням повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин у справі.

Скаржник не погодився із рішенням Першої Дисциплінарної палата ВРП від 21 вересня 2018 року № 2950/1дп/15-18 і через свого представника - адвоката Кравця Р. Ю., подав до ВРП скаргу з проханням скасувати це рішення та ухвалити нове, яким відмовити у притягненні судді ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.

24 січня 2019 року ВРП прийняла рішення № 190/0/15-19 «Про залишення без змін рішення Першої дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 21 вересня 2018 року № 2950/1дп/15-18 «Про притягнення судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності». Цим рішенням ВРП погодилася з підставами дисциплінарної відповідальності судді ОСОБА_1 , які встановила Перша Дисциплінарна палата ВРП, доказами і обставинами дисциплінарного порушення, а також із правовою оцінкою цього діяння.

У лютому 2019 року ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Кравця Р. Ю. звернувся до Великої Палати Верховного Суду зі скаргою на згадане рішення ВРП від 24 січня 2019 року № 190/0/15-19.

Ухвалою від 18 лютого 2019 року Велика Палата Верховного Суду відкрила провадження за цією скаргою.

Між тим, 25 січня 2019 року Перша дисциплінарна палата ВРП направила на розгляд ВРП рішення від 21 вересня 2018 року № 2950/1дп/15-18 для вирішення питання про звільнення ОСОБА_1 з посади судді на підставі пункту 3 частини шостої статті 126 Конституції України.

Розглянувши вказане подання ВРП 26 лютого 2019 року ухвалила Рішення, яким звільнила ОСОБА_1 з посади судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду на підставі пункту 3 частини шостої статті 126 Конституції України.

Правовою підставою для прийняття такого Рішення зазначено пункт 3 частини шостої статті 126 Конституції України, стаття 115 Закону № 1402-VIII, стаття 56 Закону України від 21 грудня 2016 року № 1798-VIII «Про Вищу раду правосуддя» (далі - Закон № 1798-VIII).

6. Зазначене Рішення позивач оскаржив в порядку адміністративного судочинства до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду. З огляду на те, що спірне Рішення прийнято за поданням Першої дисциплінарної палати ВРП і обставини, які слугували цьому підставою, були предметом розгляду Великої Палати Верховного Суду (на дату звернення з позовною заявою про скасування Рішення як протиправного), провадження в цій справі (№ 9901/149/19) ухвалою від 23 квітня 2019 року було зупинено до ухвалення Великою Палатою Верховного Суду судового рішення за наслідками розгляду справи № 11-118сап19 за скаргою ОСОБА_1 на рішення ВРП від 24 січня 2019 року № 190/0/15-19.

22 серпня 2019 року Велика Палата Верховного Суду ухвалила у справі № 11-118сап19 постанову, якою рішення ВРП від 24 січня 2019 року № 190/0/15-19 залишила без змін.

У своїй постанові Велика Палата Верховного Суду зазначила, що ВРП правильно погодилася з тим, що підстави дисциплінарного правопорушення, які встановила Перша Дисциплінарна палата ВРП (які також відтворені в тій постанові), містять достатньо даних для настання дисциплінарної відповідальності. У цьому рішенні ВРП проаналізувала кожну з них і надала відповідну правову характеристику з погляду належності до ознак, що утворюють склад дисциплінарного делікту.

Велика Палата зауважила, що ВРП навела аргументи на підтримання правильності висновків Дисциплінарної палати про дотримання строків накладення дисциплінарного стягнення на скаржника. З огляду на час вчинення останнім діяння, історичну ретроспективу нормативного регулювання притягнення судді до дисциплінарної відповідальності за такі дії, ВРП, на думку Великої Палати, слушно погодилася з рішенням Першої Дисциплінарної палати ВРП про те, що порушення, яке вчинив ОСОБА_1 , підпадає під правову кваліфікацію, яку сформулювала Дисциплінарна палата. Рада обґрунтовано схвалила рішення Дисциплінарної палати про відсутність підстав для звільнення судді від дисциплінарної відповідальності.

У підсумку Велика Палата Верховного Суду зазначила, що наведені в оскаржуваному рішенні ВРП результати розгляду скарги судді ОСОБА_1 на рішення Першої Дисциплінарної палати ВРП вмотивовані, ґрунтуються на належних і допустимих доказах, рішення ухвалене на підставі закону та з урахуванням принципу пропорційності. Передбачених статтею 52 Закону № 1798-VIII обов`язкових підстав для скасування спірного рішення ВРП немає. Рада діяла в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Законом № 1798-VIII.

7. При вирішенні спору колегія суддів керувалася таким.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною шостою статті 126 Конституції України встановлено підстави для звільнення судді, однією з яких є вчинення істотного дисциплінарного проступку, грубе чи систематичне нехтування обов`язками, що є несумісним зі статусом судді або виявило його невідповідність займаній посаді (пункт 3).

Відповідно до статті 131 Конституції України в Україні діє ВРП, яка, зокрема, ухвалює рішення про звільнення судді з посади (пункт 4 частини першої цієї статті).

Порядок притягнення суддів до дисциплінарної відповідальності визначено Конституцією України, законами № 1402-VIII та № 1798-VIII.

Згідно зі статтею 108 Закону № 1402-VIII дисциплінарне провадження щодо судді здійснюють дисциплінарні палати Вищої ради правосуддя у порядку, визначеному Законом України «Про Вищу раду правосуддя», з урахуванням вимог цього Закону.

За змістом частини першої статті 109 Закону № 1402-VIII до суддів може застосовуватися дисциплінарне стягнення у виді: <…> 6) подання про звільнення судді з посади.

Відповідно до пункту 1 частини восьмої статті 109 Закону № 1402-VIII дисциплінарне стягнення у виді подання про звільнення судді з посади застосовується у разі вчинення суддею істотного дисциплінарного проступку, грубого чи систематичного нехтування обов`язками, що є несумісним зі статусом судді або виявило його невідповідність займаній посаді.

За статтею 112 Закону № 1402-VIII суддя може бути звільнений з посади виключно з підстав, визначених частиною шостою статті 126 Конституції України. Рішення про звільнення судді з посади ухвалює Вища рада правосуддя у порядку, встановленому Законом України «Про Вищу раду правосуддя».

Згідно з частинами першою, другою статті 115 Закону № 1402-VIII відповідно до пункту 3 частини шостої статті 126 Конституції України вчинення істотного дисциплінарного проступку, грубе чи систематичне нехтування обов`язками, що є несумісним зі статусом судді або виявило його невідповідність займаній посаді, є підставою для звільнення судді з посади.

Факти, що свідчать про вчинення істотного дисциплінарного проступку, грубе чи систематичне нехтування обов`язками, що є несумісним зі статусом судді або виявило його невідповідність займаній посаді, мають бути встановлені Вищою радою правосуддя (її відповідним органом).

Відповідно до статті 1 Закону № 1798-VIII ВРП є колегіальним, незалежним конституційним органом державної влади та суддівського врядування, який діє в Україні на постійній основі для забезпечення незалежності судової влади, її функціонування на засадах відповідальності, підзвітності перед суспільством, формування доброчесного та високопрофесійного корпусу суддів, додержання норм Конституції і законів України, а також професійної етики в діяльності суддів і прокурорів.

Згідно з частиною другою статті 30 Закону № 1798-VIII засідання ВРП у пленарному складі є повноважним, якщо в ньому бере участь більшість від складу ВРП.

Відповідно до частин першої та третьої статті 56 Закону № 1798-VIII питання про звільнення судді з підстав, визначених пунктами 2, 3, 5 та 6 частини шостої статті 126 Конституції України, розглядається на засіданні ВРП.

Питання про звільнення судді з підстав, визначених пунктами 3 та 6 частини шостої статті 126 Конституції України (вчинення суддею істотного дисциплінарного проступку, грубе чи систематичне нехтування обов`язками, що є несумісним зі статусом судді або виявило його невідповідність займаній посаді; порушення суддею обов`язку підтвердити законність джерела походження майна), ВРП розглядає на підставі подання Дисциплінарної палати про звільнення судді.

За частиною другою статті 57 Закону № 1798-VIII установлено, що рішення ВРП про звільнення судді з підстав, визначених пунктами 3 та 6 частини шостої статті 126 Конституції України, може бути оскаржене та скасоване виключно з таких підстав:

1) склад ВРП, який ухвалив відповідне рішення, не мав повноважень його ухвалювати;

2) рішення не підписано будь-ким зі складу членів ВРП, які брали участь у його ухваленні;

3) рішення не містить посилань на визначені законом підстави звільнення судді та мотиви, з яких ВРП дійшла відповідних висновків.

Згідно із частиною першою статті 5, частиною другою статті 30 Закону № 1798-VIII ВРП складається з двадцяти одного члена. Її засідання у пленарному складі є повноважним, якщо в ньому бере участь більшість від складу ВРП.

8. Отож, на дату розгляду цієї справи (№ 9901/149/18) рішення ВРП від 24 січня 2019 року № 190/0/15-19, яким залишено без змін рішення Першої Дисциплінарної палати ВРП від 21 вересня 2018 року № 2950/1дп/15-18 про притягнення судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, є чинним; обставини, які слугували підставою для звільнення позивача з посади судді, були предметом перегляду ВРП, з рішенням якої (за наслідками перегляду) погодилася і Велика Палата Верховного Суду.

Тобто фактичні обставини, які в сукупності дали ВРП підстави для висновку про наявність в діях судді ОСОБА_1 істотного дисциплінарного проступку, є встановленими.

Предметом розгляду в цій справі є Рішення, яке ВРП ухвалила за результатами розгляду подання Першої дисциплінарної палати ВРП відповідно до частин третьої, шостої статті 56 Закону № 1798-VIII. Таке подання є наслідком ухваленого нею рішення 21 вересня 2018 року № 2950/1дп/15-18 про притягнення судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.

У цьому зв`язку треба зауважити, що предмет доказування в цій справі не охоплює обставин, що слугували підставою для дисциплінарної відповідальності судді ОСОБА_1 . Цим обставинам уже надано правову оцінку, про що йдеться вище. Понад те, розглядати рішення ВРП, ухваленого за результатами розгляду скарги на рішення її Дисциплінарної палати, в порядку адміністративного судочинства може тільки Велика Палата Верховного Суду.

З урахуванням наведеного, колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, вирішуючи цю справу, не може і не розглядатиме спірне Рішення через призму тих аргументів позивача і його представника, які стосуються помилковості висновків ВРП по суті поставлених позивачу за провину діянь при здійсненні правосуддя, які ВРП кваліфікувала як дисциплінарний проступок.

9. Стосовно доводів представника позивача про упереджений склад ВРП, який ухвалив спірне Рішення, то такі, на думку колегії суддів, ґрунтуються на хибному трактуванні положень законодавства. Визначений законами № 1402-VIII та № 1798-VIII порядок і процедура притягнення судді до дисциплінарної відповідальності, зокрема участь ВРП в цьому процесі, покладають на цей орган повноваження як щодо розгляду скарг на рішення відповідних органів про притягнення до дисциплінарної відповідальності судді (Дисциплінарних палат, які утворюються з числа членів ВРП), так і про ухвалення рішення про звільнення з посади судді, в тому числі за вчинення дисциплінарного проступку.

Фактичні обставини щодо наявності підстав для дисциплінарної відповідальності судді з`ясовує Дисциплінарна палата в рамках дисциплінарного провадження щодо судді (стаття 42 Закону № 1798-VIII); переглянути це рішення (в тому числі по суті діянь судді, які зумовили дисциплінарне провадження щодо нього) може ВРП (якщо таке буде оскаржено), як і ухвалити остаточне рішення (про звільнення судді), якщо дійде висновку про обґрунтованість рішення її Дисциплінарної палати.

При перегляді рішення Дисциплінарної палати до складу ВРП не входять ті її члени, які в складі Дисциплінарної палати ухвалили рішення, яке є предметом перегляду ВРП у пленарному складі.

При прийнятті ж рішення про звільнення судді з посади за вчинення дисциплінарного проступку (на підставі подання Дисциплінарної палати) ВРП не має обов`язку ще раз з`ясовувати по суті ті обставини, які лягли в основу такого висновку, вирішувати питання про їхню обґрунтованість, адже їм уже надано правову оцінку. Так, представник позивача правий у тому, що на дату прийняття спірного Рішення відповідач уже висловив свою позицію щодо рішення Першої дисциплінарної палати ВРП стосовно судді ОСОБА_1 .

Втім, ВРП переглядала вказане рішення Дисциплінарної палати, позаяк такий порядок оскарження визначено статтею 51 Закону № 1798-VIII, тож вочевидь зобов`язана була висловити свою позицію щодо поставлених позивачу за провину діянь.

Рішення про звільнення судді фактично є завершальним етапом, але те, що прийняття такого рішення відокремлено від дисциплінарного провадження стосовно судді не робить його безвідносним до цієї процедури.

В контексті обставин цієї справи треба наголосити, що факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку при здійсненні правосуддя на дату прийняття спірного Рішення був встановленим у визначеному законом порядку, а згодом з таким висновком ВРП погодилася і Велика Палата Верховного Суду, тож на дату вирішення цієї справи вагомих підстав ставити під сумнів правомірність спірного Рішення колегія суддів не має.

10. На підставі наявних у матеріалах справи документів, зокрема витягу з протоколу засідання ВРП від 26 лютого 2019 року № 13, копії спірного Рішення колегія суддів встановила, що це Рішення ухвалено повноважним складом ВРП, підписане всіма її 18 членами, які брали участь у його ухваленні. Тож підстави, визначені пунктами 1 та 2 частини другої статті 57 Закону № 1798-VIII, для скасування цього Рішення, відсутні.

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що підстав для задоволення позову ОСОБА_1 немає.

За правилами статті 139 КАС понесені позивачем витрати за подання цього позову у виді судового збору відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250, 255, 262, 266, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя про визнання протиправним і скасування рішення - відмовити повністю.

Рішення Верховного Суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду може бути подана до Великої Палати Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя М. І. Смокович

Судді В. М. Бевзенко

О. В. Калашнікова

О. В. Кашпур

Т. Г. Стрелець