Справа № 500/2801/19
Суддя: Баб'юк Петро Михайлович
Дата ухвалення: 2020-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/2801/19

24 лютого 2020 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючого судді Баб`юка П.М.

за участю:

секретаря судового засідання Косюк О.П.

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Дрозда В.П.,

представника відповідача Васильчук І.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Галицької митниці Держмитслужби, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача - Головне управління Державної казначейської служби України у місті Києві про визнання відмови протиправною, визнання митної декларації недійсною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Тернопільської митниці ДФС, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача - Головне управління Державної казначейської служби України у місті Києві, в якому просить:

- визнати протиправною відмову Тернопільської митниці ДФС, оформлену листом від 11.11.2019 №4137/19-70-19-29 щодо повернення з державного бюджету помилково сплачених сум митних та інших платежів у загальному розмірі 66610,00 грн, які помилково сплачені на рахунок Тернопільської митниці ДФС згідно квитанцій ТВБВ №10019/061 №114 від 22.01.2019 та №156 від 22.01.2019;

- визнати недійсною електронну митну декларацію №UA403010/2019/001446 від 23.01.2019, якою здійснено митне оформлення транспортного засобу Mercedes-Benz Е220, р.н. НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , одержувачем якого є, ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Тернопільську митницю ДФС сформувати та подати до Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві подання про повернення з державного бюджету помилково сплачених сум митних та інших платежів у загальному розмірі 66610 грн, які ОСОБА_1 заплатив на рахунок Тернопільської митниці ДФС згідно квитанцій ТВБВ №10019/061 №114 від 22.01.2019 та №156 від 22.01.2019.

Ухвалою суду від 11.12.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 10.02.2019, проголошеною без виходу в нарадчу кімнату, занесеною до протоколу судового засідання, допущено процесуальне правонаступництво відповідача з Тернопільської митниці ДФС на Галицьку митницю Держмитслужби.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що в Тернопільській митниці ДФС за електронною митною декларацію поданою позивачем №UA403010/2019/001446 від 23.01.2019 здійснено митне оформлення транспортного засобу Mercedes-Benz Е220, р.н. НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_3 , одержувачем якого є позивач. При розмитненні вказаного автомобіля позивачем сплачено на рахунок Тернопільської митниці ДФС 66610,00 грн митних платежів.

Після сплати митних платежів, під час проведення реєстрації транспортного засобу у регіональному сервісному центрі МВС в Тернопільській області було виявлено, що ідентифікаційний номер кузова автомобіля змінений не в умовах заводу-виробника. За даним фактом внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000066 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого статтею 290 Кримінального кодексу України.

Позивач вказує на те, що в кримінальному провадженні він є потерпілим та об`єктивно не мав можливості встановити, що стосовно авто вчинено кримінальне правопорушення. Вважає, що внаслідок скоєння невстановленими особами вказаного кримінального правопорушення, позивач не має законної можливості зареєструвати вказаний автомобіль, не зважаючи на те, що митні платежі ним вже здійснено. Тобто, по факту, процес митного оформлення авто за незалежних від позивача обставин не може вважатися завершеним, а сплачені ним митні платежі слід вважати помилково сплаченими.

Позивач звернувся до відповідача із заявою про повернення з державного бюджету помилково сплаченої суми митних платежів. Листом начальника Тернопільської митниці ДФС від 11.11.2019 №4137/19-70-19-29 у задоволенні заяви відмовлено, що і стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали з мотивів викладених в позовній заяві, просили задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, пояснила, що уповноваженою особою позивача, агентом з митного оформлення, було подано до митного оформлення митну декларацію типу ІМ40АА №UA403010/2019/001446 від 23.01.2019 для митного оформлення транспортного засобу Mercedes-Benz Е220, р.н. НОМЕР_1 . До митного оформлення були подані усі необхідні документи. За результатами здійснення митного контролю за митною декларацією №UA403010/2019/001446 від 23.01.2019 посадовими особами митниці встановлено, що дана митна декларація містить усі відомості, які передбачені нормами Митного кодексу України та подана із усіма необхідними документами. Крім цього, під час здійснення митного контролю за даною митною декларацією посадовою особою митниці не виявлено невідповідностей відомостей, зазначених в даній митній декларації відомостям, зазначеним у товаро-супровідних документах. В цей же день, 23.01.2019, Тернопільською митницею ДФС здійснено (завершено) митне оформлення за митною декларацією № UA403010/2019/001446 від 23.01.2019 і товар - транспортний засіб Mercedes-Benz Е220, р.н. НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_3 випущено у вільний обіг. Вважає, що законодавчих підстав для повернення сплачених митних платежів немає. Відповідач зауважила, що не допускається визнання митної декларації недійсною, якщо частина або всі товари, транспортні засоби комерційного призначення, що у ній задекларовані, після оформлення декларації видані з-під митного контролю. Вважає позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими, просила у задоволенні позову відмовити повністю. Також вказала, що вказані митні платежі не можуть вважатись помилковою сплатою, оскільки позивач був суб`єктом подання митної декларації, і в силу вимог закону, зобов`язаний був сплатити всі передбачені ним митні платежі.

08.01.2020 за вх. №342/20 від третьої особи надійшло пояснення, у якому повідомлено, що кошти від ОСОБА_1 , за сплату митного оформлення у розмірі 66610 грн, згідно меморіального ордеру від 22.01.2019 №5044544SB, зараховані 22.01.2019 та у розмірі 510 грн, згідно меморіального ордеру від 22.01.2019 №5044545SB зараховані 22.01.2019 на рахунок № НОМЕР_4 відкритий на ім`я Тернопільської митниці ДФС, також вказано, що органи Казначейства не приймають рішень щодо повернення помилково та/або надміру сплачених податків, зборів, а лише виконують прийняте уповноваженим органом (органом стягнення або судом) рішення. Розгляд справи просили проводити без участі їх представника.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення учасників справи, дослідивши подані суду письмові докази, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Суд встановив, що в Тернопільській митниці ДФС за електронною митною декларацію №UA403010/2019/001446 від 23.01.2019 здійснено митне оформлення транспортного засобу Mercedes-Benz Е220, р.н. НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_3 , одержувачем якого є ОСОБА_1 .

При розмитненні вказаного автомобіля позивач сплатив на рахунок Тернопільської митниці ДФС 66610,00 грн митних платежів, що підтверджується квитанціями та меморіальними ордерами, наявними в матеріалах справи (а.с. 7, 41, 42).

В результаті митного оформлення вказаний автомобіль було випущено у вільний обіг.

В подальшому, під час проведення реєстрації транспортного засобу у регіональному сервісному центрі МВС в Тернопільській області було виявлено, що ідентифікаційний номер кузова автомобіля змінений. За даним фактом внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000066 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого статтею 290 Кримінального кодексу України, - заміна ідентифікаційного номера шасі або кузова, або заміна без дозволу відповідних органів номерної панелі з ідентифікаційним номером транспортного засобу.

В даному кримінальному провадженні позивача визнано потерпілим та проведена судова експертиза. Згідно висновку експерта № 4.1-27/19 від 13.04.2019: ідентифікаційний номер кузова автомобіля марки «Mercedes-Benz моделі «Е220» сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_5 піддавався змінам; номер кузова автомобіля змінений шляхом видалення номерного майданчика з первинним маркуванням та вварюванням на його місце частини номерного майданчика, (номерної деталі) з ідентифікаційними позначеннями WDB2102061A837458 не в умовах заводу-виробника; первинний номер кузова не встановлено.

28.10.2019 позивач звернувся до відповідача із заявою про повернення з державного бюджету помилково сплаченої суми митних платежів, в якій просив:

- скасувати (анулювати) розмитнення автомобіля марки «Mercedes-Benz» моделі «Е220» сірого кольору, з ідентифікаційними позначеннями WDB2102061A837458, які не належать нібито розмитненому мною автомобілю;

- анулювати (визнати недійсною) електронну митну декларацію №UA403010/2019/001446 від 23.01.2019, якою здійснено митне оформлення транспортного засобу Mercedes-Benz Е220, р.н. НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , одержувачем якого є ОСОБА_1 ;

- повернути з державного бюджету помилково сплачені суми митних та інших платежів у загальному розмірі 66610 гривень, які позивач помилково заплатив на рахунок Тернопільської митниці ДФС згідно квитанцій ТВБВ №10019/061 №114 від 22.01.2019 та №156 від 22.01.2019.

Листом начальника Тернопільської митниці ДФС від 11.11.2019 №4137/19-70-19-29 у задоволенні заяви відмовлено посилаючись на завершення митного оформлення та випуску товару у вільний обіг.

Не погоджуючись з відмовою відповідача, позивач оскаржив її до суду.

Надаючи правову оцінки встановленим обставинам та спірним правовідносинам сторін суд виходить з наступного.

Згідно із статтею 246 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI (надалі - МК України) метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Згідно із статтею 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Нормами частини першої статті 257 МК України передбачено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Частиною восьмою статті 257 МК України встановлено, що митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється органами доходів і зборів на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених МК України для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться відомості, зазначені в даній частині, в тому числі у вигляді кодів, окрім іншого, і відомості про товари (найменування; звичайний торговельний опис, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар; торговельна марка та виробник товарів (за наявності у товаросупровідних та комерційних документах); код товару згідно з УКТ ЗЕД; найменування країни походження товарів (за наявності); тощо).

Положеннями частини першої статті 258 МК України визначено, що під митною декларацією, заповненою у звичайному порядку, розуміється митна декларація, що містить обсяг відомостей (даних), достатній для завершення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення у заявлений митний режим. Оформлення органом доходів і зборів митної декларації, заповненої у звичайному порядку, є випуском товарів у заявлений митний режим.

Нормами частин 1-2 статті 264 МК України передбачено, що митна декларація реєструється та приймається органом доходів і зборів у порядку, що визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Митна декларація та інші документи подаються органу доходів і зборів в електронному вигляді з дотриманням вимог цього Кодексу або на паперових носіях. Митна декларація на паперовому носії супроводжується її електронною копією. Разом з митною декларацією органу доходів і зборів подаються рахунок або інший документ, що визначає вартість товару, та, у випадках, встановлених цим Кодексом, - декларація митної вартості. Відомості про документи, визначені частиною третьою статті 335 цього Кодексу, зазначаються декларантом або уповноваженою ним особою у встановленому порядку в митній декларації. На вимогу органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати органу доходів і зборів оригінали таких документів або засвідчені в установленому порядку їх копії, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів.

Відповідно до частини третьої статті 264 МК України дата та час подання митної декларації фіксується органом доходів і зборів шляхом її реєстрації, у тому числі з використанням інформаційних технологій. Орган доходів і зборів не має права відмовити в реєстрації митної декларації.

Згідно із положеннями частин 5-6 статті 264 МК України з метою визначення правильності заповнення поданої митної декларації та відповідності доданих до неї документів установленим вимогам орган доходів і зборів здійснює перевірку митної декларації. Митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом. Факт прийняття митної декларації засвідчується посадовою особою органу доходів і зборів, яка її прийняла, шляхом проставлення на ній відбитка відповідного митного забезпечення та інших відміток (номера декларації, дати та часу її прийняття тощо), у тому числі з використанням інформаційних технологій.

Частиною восьмою статті 264 МК України визначено, що з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Окрім цього, частиною 11 статті 264 МК України передбачено, що орган доходів і зборів відмовляє у прийнятті митної декларації виключно з таких підстав:

1) митна декларація не містить усіх відомостей або подана без документів, передбачених статтею 335 цього Кодексу;

2) електронна митна декларація не містить встановлених законодавством обов`язкових реквізитів;

3) митну декларацію подано з порушенням інших вимог, встановлених цим Кодексом.

Сумом встановлено, що уповноваженою особою позивача, агентом з митного оформлення, було подано до митного оформлення митну декларацію типу ІМ40АА №UA403010/2019/001446 від 23.01.2019 для митного оформлення транспортного засобу Mercedes-Benz Е220, р.н. НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_3 . Позивачем до митного оформлення були подані усі необхідні документи. За результатами здійснення митного контролю за митною декларацією №UA403010/2019/001446 від 23.01.2019 посадовими особами митниці встановлено, що дана митна декларація містить усі відомості, які передбачені нормами Митного кодексу України та подана із документами, передбаченими статтею 335 Митного кодексу України . Крім цього, під час здійснення митного конролю за даною митною декларацією посадовою особою митниці не виявлено невідповідностей відомостей, зазначених в даній митній декларації відомостям, зазначеним у товаросупровідних документах. В цей же день, 23.01.2019, Тернопільською митницею ДФС здійснено (завершено) митне оформлення за митною декларацією № UA403010/2019/001446 від 23.01.2019 і товар - транспортний засіб Mercedes-Benz Е220, р.н. НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_3 випущено у вільний обіг.

Водночас, слід зазначити, що Митним кодексом України визначено лише єдину підставу, за якої митний орган може визнати митну декларацію недійсною, а саме, ч.6 ст.269 МК України:

- якщо товари, транспортні засоби комерційного призначення, оформлені за декларацією для вивезення за межі митної території України, не перетнули державний кордон України протягом 180 днів, митний орган визнає цю митну декларацію недійсною. Зазначений строк може бути зменшений за письмовим зверненням декларанта або уповноваженої ним особи.

Інших обставин, при настанні яких митна декларація може бути визнана недійсною ні МК України ні чинне законодавство України не містить.

Крім цього, відповідно до ч.7 ст.269 МК України Порядок внесення змін до митних декларацій, їх відкликання та визнання недійсними визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно із абзацом 2 п. 44 Положення про митні декларації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 450 від 21.05.2012, не допускається визнання недійсною митної декларації, якщо частина або всі товари, транспортні засоби комерційного призначення, що в ній задекларовані, після оформлення такої декларації видані з-під митного контролю.

Відповідно до частини першої статті 321 МК України товари, транспортні засоби комерційного призначення перебувають під митним контролем з моменту його початку і до закінчення згідно із заявленим митним режимом.

Частиною другою статті 321 МК України передбачено, що у разі ввезення на митну територію України товарів, транспортних засобів комерційного призначення митний контроль розпочинається з моменту перетинання ними митного кордону України.

Положеннями пункту 1 частини шостої статті 321 МК України встановлено, що перебування товарів, транспортних засобів комерційного призначення під митним контролем закінчується: у разі ввезення на митну територію України - після закінчення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, за винятком митних режимів, які передбачають перебування під митним контролем протягом усього часу дії митного режиму.

Також, представник позивача в судовому засіданні посилався на те, що митне оформлення проходив автомобіль з номером кузова, зміненим шляхом видалення номерного майданчика з первинним маркуванням та вварюванням на його місце частини номерного майданчика, (номерної деталі) з ідентифікаційними позначеннями WDB2102061A837458 не в умовах заводу-виробника, тобто, товар не відповідав заявленим ознакам, зокрема, номер кузова автомобіля.

Однак, слід зазначити, що під час розмитнення на кузові автомобіля було вказано номер "WDB2102061A837458", і без відповідно експертного дослідження встановити, що вказаний номер був змінений не в умовах заводу-виробника, у митного органу не було можливості, а під час огляду транспортного засобу сумнівів у його автентичності у відповідача не виникло.

Крім цього, ні висновок експерта ні матеріали справи не містять доказів того, чи вказаний номер кузова піддавався зміні до проведення відповідачем митного контролю транспортного засобу, чи після випуску товару у вільний обіг.

Таким чином, з огляду на вищевикладене та те, що митне оформлення товару (транспортного засобу) завершено, товар видано з-під митного контролю, випущено у вільний обіг, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для визнання недійсною митної декларації №UA403010/2019/001446 від 23.01.2019.

Щодо позовних вимог про визнання протиправною відмови Тернопільської митниці ДФС, оформленої листом від 11.11.2019 №4137/К/19-70-19-29 щодо повернення з державного бюджету помилково сплачених сум митних та інших платежів у загальному розмірі 66610 грн та зобов`язанння Тернопільської митниці ДФС, сформувати та подати до Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві подання про повернення з державного бюджету помилково сплачених сум митних та інших платежів у загальному розмірі 66610 грн, суд зазначає наступне.

Статтею 76 МК України визначено, що товари, поміщені у митний режим імпорту, набувають статусу українських товарів.

Підтвердженням українського статусу товарів, зазначених у частині першій цієї статті, є митна декларація, за якою ці товари випущено у вільний обіг.

Імпорт (випуск для вільного обігу) - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари після сплати всіх митних платежів, встановлених законами України на імпорт цих товарів, та виконання усіх необхідних митних формальностей випускаються для вільного обігу на митній території України (стаття 74 МК України).

Таким чином, поміщення товару у митний режим імпорту з випуском його у вільний обіг свідчить про закінчення процедури митного оформлення товару.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 289 МК України, обов`язок із сплати митних платежів виникає у разі ввезення товарів на митну територію України - з моменту фактичного ввезення цих товарів на митну територію України.

Згідно з частиною першою статті 295 МК України, митні платежі нараховуються декларантом або іншими особами, на яких покладено обов`язок із сплати митних платежів, самостійно, крім випадків, якщо обов`язок щодо нарахування митних платежів відповідно до цього Кодексу, Податкового кодексу України та інших законів України покладається на органи доходів і зборів.

При цьому, частиною першою статті 290 МК України визначено, що обов`язок із сплати митних платежів припиняється:

1) при виконанні обов`язку із сплати митних платежів;

2) якщо товари до їх випуску виявилися знищеними або безповоротно втраченими внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили за нормальних умов транспортування, зберігання або використання (експлуатації) та за відсутності порушень вимог та умов, установлених цим Кодексом, а також внаслідок природних втрат, які підтверджуються відповідними актами;

3) якщо товари знищуються або передаються у власність держави відповідно до цього Кодексу;

4) якщо товари конфіскуються відповідно до цього Кодексу.

Так, на підставі квитанцій ТВБВ №10019/061 №114 від 22.01.2019 та №156 від 22.01.2019, позивачем було виконано обов`язок із сплати митних платежів при митному оформленні товару - транспортного засобу Mercedes-Benz Е220, р.н. НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_3 , до його випуску у вільний обіг.

За змістом положень статті 301 МК України, поверненню підлягають виключно помилково та/або надміру сплачені суми митних платежів.

Зазначена сума митних платежів, сплачена позивачем при митному оформленні вказаного транспортного засобу на підставі квитанцій ТВБВ №10019/061 №114 від 22.01.2019 та №156 від 22.01.2019, не може вважатись помилково чи надміру сплаченою.

Тобто, оскільки процедура митного оформлення вказаного транспортного засобу закінчена шляхом його випуску у вільний обіг, то законодавчо відсутні підстави для повернення позивачу суми сплачених ним митних платежів при митному оформленні вказаного транспортного засобу.

Крім того, чинним законодавством не передбачено повернення коштів, сплачених за митне оформлення транспортного засобу у зв`язку з відмовою у його державній реєстрації сервісним центром.

Окрім цього, відповідно до частини п`ятої статті 269 МК України, відкликання митної декларації допускається лише до моменту завершення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до заявленого митного режиму.

З огляду на викладене у сукупності, при поданні декларації №UA403010/2019/001446 від 23.01.2019 та митному оформленні товару - транспортного засобу Mercedes-Benz Е220, р.н. FNW30XT, кузов № НОМЕР_3 позивачем добровільно сплачено суму митних платежів 66610 грн, отже такі не можуть вважатись сплаченими помилково.

Крім цього, суд не знайшов законодавчо визначених підстав для визнання поданої позивачем митної декларації недійсною, що відповідно до п.4 ч.5 ст.301 МК України було б окремою підставою для повернення сплачених позивачем сум відповідних митних платежів.

Таким чином підстав для повернення з бюджету відповідних сум митних платежів при митному оформленні товару за митною декларацією №UA403010/2019/001446 від 23.01.2019 немає.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що відповідач, при розгляді заяви позивача про скасування розмитнення транспортного засобу, визнання недійсною митної декларації та повернення сплачених митних платежів, діяв відповідно до вимог закону та правомірно відмовив останньому у її задоволенні.

Згідно з вимогами статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оскільки відповідачем доведено правомірність своїх дій, у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Відповідно до приписів статті 139 КАС України відшкодування судових витрат позивачу, якому у задоволенні позову відмовлено, не передбачено.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Галицької митниці Держмитслужби, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача - Головне управління Державної казначейської служби України у місті Києві про визнання відмови протиправною, визнання митної декларації недійсною та зобов`язання вчинити дії, - відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 26 лютого 2020 року.

Головуючий суддя Баб`юк П.М.

копія вірна

Суддя Баб`юк П.М.