Справа № 1.380.2019.005239
Суддя: Кедик Марія Василівна
Дата ухвалення: 2020-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 1.380.2019.005239
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2020 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючий-суддя Кедик М.В.,

секретар судового засідання Курпіта П.І.,

за участю:

представник позивача не прибув,

представник відповідача не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, у якому згідно із заявою про уточнення позовних вимог просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2018, 2017, 2016 роки;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити ОСОБА_1 з 15.04.2019 пенсію за віком, обчисливши заробітну плату та розмір пенсії за матеріалами пенсійної справи, виходячи із заробітку за період роботи з 01.02.2000 по 31.01.2002 та індивідуального коефіцієнту заробітку для призначення пенсії 2,09017 згідно із ст. ст. 27, 28, 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачені страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням такої пенсії, за 2018, 2017, 2016 роки та провести нарахування і виплату належної пенсії з урахуванням фактично виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що з 15.04.2019 на підставі заяви про призначення пенсії за віком, поданої до Жидачівського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) Головного управління ПФУ у Львівській області позивачу призначена пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV. Однак при визначенні заробітної плати, з якої обчислено розмір пенсії за віком, відповідач всупереч ст. 40 Закону № 1058-IV, застосував показник середньої заробітної плати в Україні за 2016, 2015, 2014 роки (з індексацією), який використовується для обчислення пенсій, що призначені до 2017 року. Вказує, що Головне управління ПФУ у Львівській області прийняло рішення про встановлення пенсії за віком з урахуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачені страхові внески, за 2016, 2015, 2014роки, а не за 2018, 2017, 2016 роки, які саме передують року звернення за призначенням пенсії за віком відповідно до Закону - № 1058-IV і такі протиправні дії державного органу призвели до суттєвого зменшення розміру пенсійних виплат позивача. На письмове звернення щодо невірного застосування показника середньої заробітної плати при призначенні пенсії за віком згідно із Законом № 1058-ІV позивач отримала відмову у задоволенні своєї законної вимоги у листі відділу з питань призначення та перерахунків пенсій № 14 Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління ПФУ у Львівській області від 24.06.2019 № 31/П-8/17. Вважає, що Головне управління ПФУ у Львівській області неправильно застосувало до спірних відносин норму права, що стосується переведення з одного виду пенсії на інший, оскільки 15.04.2019 позивач вперше звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на підставі Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Вважає, що застосування показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2016, 2015, 2014 роки при призначенні їй пенсії за віком і за зверненням 15.04.2019 є необґрунтованим і протиправним.

Ухвалою від 16.10.2019 суддя відкрила спрощене провадження в адміністративній справі, відповідачу запропоновано у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали подати відзив на позовну заяву.

Відповідач подав відзив на позовну заяву від 01.11.2019 (вх. № 40276), у якому зазначає, що відповідно до частини 3 ст. 45 Закону України №1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. 03.10.2017 Верховна Рада України ухвалила Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» № 2148-VIII, яким внесено зміни до розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", згідно з яким 01.10.2017 проведено осучаснення пенсій, а саме: пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 01.10.2017 перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки (3764,40 грн) із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %. Постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 № 124 «Питання проведення індексації пенсій» затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другоїстатті 42 Закону № 1058-ІV. Відповідно до пункту 2 цієї постанови у 2019 році перерахунок пенсій з 01.03.2019 проводиться (автоматизовано, без звернення особи) із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 1,17. Відповідно до пункту 7 цього Порядку, збільшений показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, застосовується: під час проведення наступних перерахунків пенсій, переведення з одного виду пенсії на інший (крім умов, визначених абзацом третім частини третьої статті 45 Закону). Вказує, що позивач перебуває на обліку як одержувач пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу". Для обчислення розміру пенсії ОСОБА_1 врахований заробіток за 24 календарні місці за період роботи з 01.02.2000 по 31.01.2002. Індивідуальний коефіцієнт заробітку для обчислення пенсії становить 2,09017. Середньомісячний заробіток із застосуванням показника заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2014, 2015 та 2016 роки, який з 01.03.2019 збільшено на коефіцієнт 1, 17 відповідно до Постанови КМУ від 20.02.2019 № 124, становить 9205,84 грн. Відповідач вважає, що розмір пенсії за віком позивачеві визначений відповідно до вимог чинного законодавства на підставі документів пенсійної справи, а тому відсутні підстави для застосування при розрахунку пенсії за віком показника середньої заробітної плати по Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком (2016-2018). Просить у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою від 14.11.2019 суд ухвалив із спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін до розгляду справи № 1.380.2019.0003239 за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання від 18.02.2020 вх. № 9237 про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та пояснення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Позивач перебуває на обліку як одержувач пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу" з 20.03.2002, не працює.

З 15.04.2019 позивачеві за її заявою призначено пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон № 1058-IV)

Відповідачем пенсія позивачеві обчислена при загальному стажі 35 років 5 місяців 27 днів (до 01.01.2004), коефіцієнт стажу з урахуванням оцінки одного року роботи 1 - 0,38583. Середньомісячний заробіток для обчислення пенсії становить - 9205,84 грн, який враховано за період роботи з 01.02.2000 по 31.01.2002 згідно з індивідуальними даними про застраховану особу, індивідуальний коефіцієнт заробітної плати 2,09017 із застосуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2014, 2015 та 2016 роки (3764,40 грн х 1.17).

На своє звернення з приводу неправильного обчислення розміру пенсії позивач отримала відповідь від 24.06.2019, у якій відповідач зазначив, що розмір пенсії за віком визначений відповідно до вимог чинного законодавства на підставі документів пенсійної справи.

Вважаючи дії щодо відмови у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2018, 2017, 2016 роки протиправними, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернулася з даним позовом до суду.

Даючи оцінку спірним правовідносинам суд керувався таким.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 22 Конституції України права і свободи людини та громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються й не можуть бути скасовані. Під час прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту й обсягу наявних прав і свобод.

Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості й в інших випадках, передбачених законом (ст. 44 Основного Закону).

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону № 1058-ІV за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

За приписами ч. 2 ст. 40 Закону № 1058-ІV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск: К), де: Зп -заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується ПФУ за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 +... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Згідно з ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-ІV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший у пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

З аналізу зазначених вище норм законодавства слідує, що ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-IV установлюється порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-IV.

Однак у випадку із заявою позивача мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а тому має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії (пенсії за віком).

Позивачу було призначено пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу", який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, ніж ті, що визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Отже, суд дійшов висновку щодо неправомірності застосування відповідачем частини 3 статті 45 Закону № 1058-ІV до спірних правовідносин.

Верховний Суд України у постанові від 29.11.2016 у справі № 133/476/15-а (№ 21-6331а15) зазначив, що у випадку призначення особі пенсії за вислугу років відповідно до Закону № 1788-XII, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а в подальшому при виявленні такою особою бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV, має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення згідно ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-IV.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 15.03.2018 у справі № 521/4655/17.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду висловленій зокрема у постанові від 29.11.2016 у справі № 133/476/15-а, постанові від 14.02.2018 (справа № 465/5246/17), постанові від 23.10.2018 у справі № 334/2653/17, постанові від 13.12.2018 у справі № 185/860/17, постанові від 06.02.2019 у справі № 333/1856/17 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 у справі № 876/5312/17, якщо особа отримувала пенсію за іншим Законом, звертається за призначенням пенсії згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», показник середньої заробітної плати має враховуватись за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії за Законом №1058-IV.

Для призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-ІV позивач звернулася вперше 15.04.2019, отже відповідач мав призначити пенсію, виходячи із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016, 2017 та 2018 роки, однак ним неправомірно застосовано розмір середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2014-2016 роки.

Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У розумінні ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Матеріали справи свідчать, що відповідні критерії відповідачем не дотримані, що зумовило звернення позивача за захистом порушених прав та інтересів до суду.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 9 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», судові витрати стягненню не підлягають.

Керуючись статтями 6, 14, 242, 243, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2018, 2017, 2016 роки.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея 10, м. Львів, 79016, ) призначити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсію за віком з 15.04.2019, обчисливши заробітну плату та розмір пенсії за матеріалами пенсійної справи, виходячи із заробітку за період роботи з 01.02.2000 по 31.01.2002 та індивідуального коефіцієнту заробітку для призначення пенсії 2,09017 згідно із ст. ст. 27, 28, 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачені страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням такої пенсії, за 2018, 2017, 2016 роки та провести нарахування і виплату належної пенсії з урахуванням фактично виплачених сум.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Повний текст судового рішення складений 24.02.2020.

Суддя Кедик М.В.