Справа № 120/218/20-а
Суддя: Жданкіна Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

27 лютого 2020 р. Справа № 120/218/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Жданкіної Наталії Володимирівни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Вінпродтрейд" до Управління освіти Могилів-Подільської міської ради Вінницької області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулось товариство з обмеженою відповідальністю «Вінпродтрейд» (далі - ТОВ «Вінпродтрейд», позивач) з адміністративним позовом до Управління освіти Могилів-подільської міської ради Вінницької області (далі - відповідач) про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії:

Обґрунтовуючи позовні вимоги представник позивач зазначив, що 07.10.2019, в порядку Закону України "Про доступ до публічної інформації", звернувся до відповідача із запитом №322 щодо начальника Управління освіти Могилів-подільської міської ради Вінницької області, його призначення, розмір заробітної плати за 2019 рік, та преміювання (отримання грошової винагороди) останнього. Відповідач своїм листом від 17.10.2019 за №01-11/620 повідомив, що не володіє даною інформацією, що на переконання позивача свідчить про неналежний розгляд його заяви віл 07.10.2019. Позивач вважає таки дії (бездіяльність) відповідача протиправною та такою, що порушує його права та законні інтереси, в зв`язку з чим товариство звернулось до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 27.01.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому проваджені). Крім того, відповідачу встановлено 15-денний строк з дня отримання ухвали для подачі до суду відзиву на позовну заяву в порядку передбаченому статтею 162 КАС України.

17.02.2020 на адресу суду від Управління освіти Могилів-Подільської міської ради надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову повністю. В обґрунтування своєї позиції вказує на помилковість тверджень позивача щодо надання відмови на його запит, адже відповідь на запит товариству надана у листі від 17.10.2019 за №01-11/620. Зокрема, на переконання відповідача, позивачу у повній відповідності до ч.1 ст. 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» на основі аналізу даних, що містяться в структурних підрозділах управління освіти та всіх навчальних закладах, які підпорядковані управлінню освіти, не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту була надана дана вмотивована і вичерпна відповідь.

Також представник відповідача зауважив, що в управлінні освіти, як у розпорядника інформації, фактично відсутня запитувана інформація, а також відсутній юридичний обов`язок розпорядника інформації володіти такою інформацією.

З огляду на викладене, на запит позивача від 07.10.2019 року № 322 посадовою особою відповідача була надала відповідь, що управління освіти Могилів-Подільської міської ради не володіє запитуваною інформацією. Таким чином відповідачем дана вмотивована і вичерпна відповідь за запит позивача.

18.02.2020 до канцелярії суду позивачем подано заяву про відвід судді Жданкіній Наталії Володимирівні.

Ухвалою від 18.02.2020 заяву Управління освіти Могилів-Подільської міської ради Вінницької області про відвід головуючому судді Жданкіній Н.В. у справі №120/218/20-а передано для вирішення питання про відвід в порядку встановленому частиною першою статті 31 КАС України.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.02.2020 для вирішення питання про відвід судді визначено суддю Поліщук І.В.

Ухвалою від 20.02.2020, суддею Поліщук І.В. відмовлено в задоволенні клопотання Управління освіти Могилів-Подільської міської ради Вінницької області про відвід судді Жданкіної Н.В. Адміністративну справу передано для продовження розгляду.

Ухвалою від 24.02.2020 залишено без задоволення клопотання представника Управлінням освіти Могилів-Подільської міської ради Вінницької області про залишення позовної заяви без розгляду.

Дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 07.10.2019 ТОВ «Вінпродтрейд» звернулось до Управління освіти Могилів-Подільської міської ради Вінницької області, як розпорядника інформації, в порядку Закону України «Про доступ до публічної інформації», із запитом № 322 про надання інформації, у якому просило:

1. Зареєструвати та розглянути даний запит.

2. Надати інформацію у якій вказати :

- ким і коли був призначений на посаду начальника управління освіти Могилів-Подільської міської ради ОСОБА_1 ;

- розмір заробітної плати начальника управління освіти за 2019 роки;

- чи виплачувались начальнику управління освіти премії і/або грошові винагороди протягом вищезазначеного періоду;

- вказати правові підстави на підставі яких було здійснено виплату премії і/або інших грошових винагород за цей період зазначеному працівнику управління. Надати копії цих документів.

3. Надати відповідь на вказаний запит, надати інформацію вказану в запиті та надати клпії запитуваних документів у встановлений законодавством термін, шляхом надсилання поштового листа на адресу ТОВ «Вінпродтрейд»: вул. Волошкова, 51 А, м. Вінниця, 21034 та електронного листа (у pdf. форматі) на е-mail ТОВ «Вінпродтрейд»: .

Листом № 01-11/620 від 17.10.2019 Управління освіти Могилів-Подільської міської ради Вінницької області у відповідь на запит позивача на отримання публічної інформації повідомило, що не володіє запитуваною інформацією.

Вважаючи, що відповідачем не надано інформацію на інформаційний запит, чим порушено вимоги Закону України «Про доступ до публічної інформації», позивач звернувся до суду із цим позовом, в якому просив:

- визнати протиправною відмову Управління освіти Могилів-Подільської міської ради Вінницької області у надані інформації на запит про надання інформації № 322 від 07.10.2019;

- зобов`язати Управління освіти Могилів-Подільської міської ради Вінницької області повторно розглянути запит про надання інформації № 322 від 07.10.2019 та надати запитувану інформацію товариству з обмеженою відповідальністю «Вінпродтрейд»;

- стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Вінпродтрейд» судові витрати в розмірі 5911 грн., що складається із судового збору в розмірі 1921 грн. та витрат на професійну правничу допомогу - 3990 грн., за рахунок бюджетних асигнувань Управління освіти Могилів-Подільської міської ради Вінницької області.

- встановити судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання Управління освіти Могилів-Подільської міської ради Вінницької областінадати у десятиденний строк з моменту набрання рішенням законної сили звіт про виконання рішення суду.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Правовідносини, які складаються у сфері розгляду звернень суб`єктів стосовно отримання інформації, врегульовані Конституцією України та відповідними спеціальними законами, а саме Законом України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 № 393/96-ВР (далі Закон від 02.10.1996 № 393/96-ВР), Законом України «Про інформацію» від 02.10.1996 № 2657-XII (далі Закон від 02.10.1996 № 2657-XII) та Законом України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 № 2939-VI (далі Закон від 13.01.2011 № 2939-VI).

Згідно з ч. 2 ст. 34 Конституції України кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Відповідно до ст. 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Закон від 02.10.1996 № 2657-XII визначає, що кожен має право на вільне одержання, використання, поширення, зберігання та захист інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Статтею 1 Закону від 02.10.1996 № 2657-XII визначено, що інформація - це будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

У свою чергу порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації та інформації, що становить суспільний інтерес, визначено Законом України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 № 2939-VI.

При цьому суд враховує, що інформаційний запит позивача від 20.09.2019 року був ним поданий та розглянутий відповідачем саме в порядку, визначеному цим Законом, а тому суд надає оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами у зв`язку з поданням та розглядом такого запиту саме з урахуванням вимог Законом України «Про доступ до публічної інформації»

Відповідно до статті 1 Законом України «Про доступ до публічної інформації», публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 3 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначені гарантії забезпечення права на публічну інформацію, зокрема: обов`язок розпорядників інформації надавати інформацію, крім випадків, передбачених законом, визначення розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє, максимальне спрощення процедури подання запиту та отримання інформації.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про доступ до публічної інформації» одним із способів доступу до інформації є надання такої за запитами на інформацію.

Згідно із статтею 12 Закону України «Про доступ до публічної інформації» суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань запитів на інформацію розпорядників інформації.

Водночас, в силу вимог п. 6 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядники інформації зобов`язані надати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації.

Згідно з положеннями ст. 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації» під запитом на інформацію розуміється прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача. Письмовий запит подається в довільній формі.

У відповідності до частини першої статті 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації», розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Частиною четвертою тієї ж статті закріплено, що у разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Відтак, право позивача звертатись із інформаційними запитами та отримати інформацію кореспондує обов`язок відповідача який володіє статусом розпорядника публічної інформації надати достовірну, точну та повну інформацію у встановлені Законом строки.

Статтею 23 Закону України «Про доступ до публічної інформації» закріплено право на оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядника інформації та передбачено, що такі рішення, дії або бездіяльність можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду. Запитувач має право оскаржити, у тому числі, надання недостовірної або неповної інформації.

У ході розгляду справи, судом встановлено, що позивач звертався до відповідача із чітко визначеним переліком запитань з метою отримання інформації, що належить до публічної у відповідності до Закону України «Про доступ до публічної інформації». Зокрема запитувалася інформація стосовно призначення на посаду начальника Управління освіти Могилів-Подільської міської ради ОСОБА_1 та його заробітної плати та премій за 2019 рік.

Проте, як встановлено судом із оглянутого листа № 01-11/620 від 17.10.2019 (відповідь на запит), відповідачем не було надано відповіді на вказані питання з посиланням на те, що не володіє запитуваною інформацією.

Мотивуючи правомірність своїх дій, відповідач у відзиві зазначив, що не володіє запитуваною інформацією, оскільки відповідальною особою управління освіти було зроблено ряд запитів в структурні підрозділи управління освіти: відділ кадрів, відділ централізованого бухгалтерського обліку та навчальні заклади, однак бажаної позивачем інформації не було отримано. Саме відсутність в розпорядженні відповідача запитуваної інформації, зумовило відповідача формування та надсилання позивачу відповіді відповідного змісту.

Однак, суд такі твердження оцінює критично, оскільки відмова в задоволенні запиту на інформацію врегульована ст.22 Закону України "Про доступ до публічної інформації": розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

При цьому, відмова в задоволенні запиту на інформацію надається в письмовий формі (ч.5 ст. 22 Закону України "Про доступ до публічної інформації").

Пунктом 6 ч.1 ст. 14 Закону України "Про доступ до публічної інформації" визначено обов`язок розпорядника інформації надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

З положення про управління освіти Могилів-Подільської міської ради Вінницької області слідує, що воно створене рішенням 22 сесії Могилів-Подільської міської ради 3 скликання від 18.05.2001 та являється структурним підрозділом міської ради, яке утворюється за рішенням засновника та є підзвітним і підконтрольним засновнику, підпорядковується виконавчому комітету міської ради, міському голові.

Управління освіти є юридичною особою, має самостійний баланс, рахунки в установах банків в національній та іноземній валютах, печатку із зображенням Державного Герба України і своїм найменуванням та зареєстроване 04.10.2001.

Управління освіти очолює начальник, який призначається на посаду міським головою відповідно до статті 10 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.

З посади начальник управління освіти міської ради може бути звільнений за власним бажанням, з ініціативи міського голови у відповідності за порушення вимог Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», Закону України «Про запобігання корупції».

Згідно наданих пояснень у відзиві та оскаржуваній відмові, відповідач зазначає, що не володіє запитуваною інформацією.

Однак, суд погоджується з твердженням позивача, що у відповідності до ч. 3 чт. 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації», розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. В своїх запереченнях відповідач також вказує, що начальник управління освіти є посадовою особою органу місцевого самоврядування - Могилів-Подільської міської ради, а не управління освіти. Управління освіти начальника не призначає на посаду, не виплачує йому заробітну плату і не здійснює преміювання. Тобто, з наведеного вище, можна зробити висновок, що навіть, якщо відповідач і не володів запитуваною інформацією, йому було відомо про розпорядника запитуваної інформації.

Однак, в порушення вимог ч. 3 ст. 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» відповідач не вчинив таких дій.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 цього Закону, у відмові в задоволенні запиту на інформацію має бути зазначено:

1) прізвище, ім`я, по батькові та посаду особи, відповідальної за розгляд запиту розпорядником інформації;

2) дату відмови;

3) мотивовану підставу відмови;

4) порядок оскарження відмови;

5) підпис.

Відповідальність за порушення законодавства про доступ до публічної інформації несуть особи, винні у вчиненні таких порушень:

3) безпідставна відмова у задоволенні запиту на інформацію;

4) неоприлюднення інформації відповідно до статті 15 цього Закону;

7) необґрунтоване віднесення інформації до інформації з обмеженим доступом;

Оглянувши відповідь відповідача № 01-11/620 від 17.10.2019 на запит позивача про надання інформації, вбачається, що остання не містить усіх вище перерахованих складових для відмови у задоволенні запиту позивача.

Аналізуючи вказані норми, суд зазначає, що розпорядник інформації повинен надати відповідь на письмовий запит запитувача інформації, при цьому, такий, повинен бути повним, достовірним та точним або вмотивовану відмову у наданні запитуваної інформації, у разі наявності підстав, унормованих ст. 22 Закону України "Про доступ до публічної інформації".

У правовідносинах, з приводу яких подано позов, судом встановлено відсутність підстав, визначених ст. 22 Закону України "Про доступ до публічної інформації" для відмови у наданні запитуваної інформації.

Враховуючи те, що позивачу не надано відповідь та не надано копій усіх документів відповідно до запиту на інформацію, а також не вчинено дій щодо направлення запиту належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача, суд вважає, що відповідач вчинив протиправні дії щодо неналежного розгляду та не надання інформації на запит позивача від 07.10.2019 за № 322, чим порушив норми Закону України «про доступ до публічної інформації». За таких обставин позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду, як джерело права.

Європейський суд з прав людини у п. 50 рішення від 13 січня 2011 року (остаточне) по справі «Чуйкіна проти України» (case of Chuykina v. Ukraine) (Заява № 28924/04) зазначив, що суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином, стаття 6 Конвенції втілює «право на суд», в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom), пп. 2836, Series A № 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог п. 1 ст. 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для п. 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах «Мултіплекс проти Хорватії» (Multiplex v. Croatia), заява № 58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та «Кутіч проти Хорватії» (Kutic v. Croatia), заява № 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II).

У цьому випадку, задоволення позовної вимоги про зобов`язання відповідача надати позивачу повну інформацію на його інформаційний запит від 20.09.2019 року № 281 є засобом дотриманням судом гарантій того, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

Що ж до встановлення судового контролю за виконанням судового рішення шляхом подання звіту, то суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд першої чи апеляційної інстанції може під час прийняття постанови у справі. Тобто, питання щодо зобов`язання відповідача подати такий звіт вирішується судом під час постановлення судового рішення.

Таким чином, встановлення строку на подачу звіту про виконання судового рішення є правом суду, який ухвалив судове рішення, а не його обов`язком.

В даному ж випадку, суд не вбачає підстав для встановлення судового контролю за виконанням зазначеного рішення.

Що стосується відшкодуванню витрат на професійну правничу допомогу, то суд зазначає наступне.

Про витрати на професійну правничу допомогу зазначено у статті 134 КАС України. Так, частиною 1 цієї статті визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до частини 2 статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина 3 статті 134 КАС України).

Приписами частини 4-6 статті 134 КАС України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Зі змісту вказаних норм вбачається, що від учасника справи, який поніс витрати на професійну правничу допомогу, вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Водночас, стороною позивача до суду не надано жодного доказу передбаченого приписами частини 4-6 статті 134 КАС України в підтвердження понесення витрат на правничу допомогу.

З огляду на викладене суд позбавлений можливості на час прийняття вказаного рішення вирішити питання про відшкодування відповідачем на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу.

В свою чергу, визначаючись щодо наявності підстав для стягнення на користь ТОВ "Вінпродтрейд" судового збору в сумі 1921,00 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в сумі 1921,00 грн. Сплата позивачем судового збору у вищезазначеному розмірі підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням №2329 від 13.01.2020.

Отже, сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір в розмірі 1921 грн. належить стягнути на користь ТОВ «Вінпродтрейд» за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

в и р і ш и в :

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною відмову Управління освіти Могилів-Подільської міської ради Вінницької області щодо ненадання інформації при розгляді запиту Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінпродтрейд» про надання інформації № 322 від 07.10.2019 викладену в листі № 01-11/620 від 17.10.2019.

Зобов`язати Управління освіти Могилів-Подільської міської ради Вінницької області повторно розглянути запит про надання інформації № 3221 від 07.10.2019 та надати товариству з обмеженою відповідальністю «Вінпродтрейд» повну інформацію.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Вінпродтрейд» понесені витрати зі сплати судового збору в сумі 1921,00 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Управління освіти Могилів-Подільської міської ради Вінницької області.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Вінпродтрейд" (, місцезнаходження: вул. Волошкова, буд. 51 А, м. Вінниця, 21034);

Відповідач: Управління освіти Могилів-Подільської міської ради Вінницької області (, місцезнаходження: вул. Полтавська, буд. 23, м. Могилів-Подільський, Могилів-Подільський район, Вінницька область, 24000).

Рішення виготовлено та підписано: 27.02.2020

Суддя Жданкіна Наталія Володимирівна