Справа № 240/11310/19
Суддя: Гурін Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2020-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2020 року м. Житомир справа № 240/11310/19

категорія

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гуріна Д.М.,

секретар судового засідання Шуляк О.Ю.,

за участю: представника позивача - Клинчука І.В.,

представника ГУ ДПС у Житомирській області - Діброви Л.О.,

представника ГУ ДФС у Житомирській області у судове засідання не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Житомирській області, Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

встановив:

28 жовтня 2019 року до Житомирського окружного адміністративного суду звернувся фізична особа-підприємець ОСОБА_1 із позовом до Головного управління ДФС у Житомирській області, у якому просить визнати протиправними (недійсними) та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області: від 1 серпня 2019 року №; від 1 серпня 2019 року №; від 1 серпня 2019 року №; від 20 листопада 2017 року №.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, наступне. Стосовно протиправності податкового повідомлення-рішення від 1 серпня 2019 року № позивачем зазначено, що вказане податкове повідомлення-рішення винесено на підставі порушення позивачем підпункту "а" пункту 176.1 статті 176, пункту 177.10 статті 177 Податкового кодексу України, а саме перевіряючими встановлено неведення Книги обліку доходів та витрат та ненадання вказаної книги до перевірки, позивач вважає безпідставними такі висновки контролюючого органу, оскільки щодо вказаного порушення винесено окреме податкове повідомлення рішення про накладення штрафу у сумі 510,00 грн. Стосовно протиправності податкового повідомлення-рішення від 1 серпня 2019 року № позивачем зазначено, що ним було придбано на підставі договору купівлі-продажу металопрокат, який був використаний позивачем в ході ремонту приміщення, в якому позивач здійснює свою господарську діяльність. Вказане приміщення та земельна ділянка на якій воно розташоване належать матері позивача. Позивач зазначає, що договір на оренду вказаного приміщення та земельної ділянки не укладався, а було досягнуто усної домовленості. Стосовно телефону та аксесуарів до нього позивачем пояснено, що вказаний телефон не є його особистим майном, а є службовим телефоном та використовуються виключно для господарської діяльності підприємця. Стосовно протиправності податкового повідомлення-рішення від 20 листопада 2017 року № позивачем зазначено, що облік залишків товарно-матеріальних цінностей ним не здійснювався. Підтверджуючі документи щодо надходження товару за досліджуваний період були надані посадовим особам податкового органу під час проведення перевірки. Крім того, позивачем зазначено, що Податковим кодексом України не передбачено обов`язку для фізичної особи-підприємця на загальній системі оподаткування ведення обліку товарно-матеріальних цінностей. Залишки під час проведення попередньої перевірки не перевірялись, аналіз собівартості виготовленої продукції не проводився. Щодо протиправності податкового повідомлення-рішення від 1 серпня 2019 року № позивачем зазначено, що були відсутні підстави для реєстрації податкових накладних, оскільки позивачем був придбаний телефон з комплектуючими та металопрокат, які у подальшому були використані у господарській діяльності позивача без реалізації вказаних товарів покупцям, тому і підстав реєструвати податкові накладні не було.

Після усунення позивачем недоліків позовної заяви, ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначенням підготовчого судового засідання на 6 грудня 2019 року на 11:00.

5 грудня 2019 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (а.с.116-121). В якому проти заявлених вимог заперечував та просив у задоволенні позову відмовити з підстав, що викладені у відзиві на адміністративний позов. В обґрунтування заперечень пояснив, що перевіркою було встановлено ряд порушень податкового законодавства, зокрема занижено суми податкових зобов`язань з ПДВ на суму 12093,00 грн за період червень-липень, листопад 2017 року. Так, до складу податкового кредиту у податкових деклараціях було включено суми ПДВ за придбані товари: прокат плоский з вуглецевої сталі алюмооцинкований з полімерним покриттям в рулонах, захисне скло Okcase Samsung J5(2016) J510, термінал Samsung Galaxy J5 2016 Duos SM-J510H 16Gb Black, чохол Nillkin Frosted Shield PC Samsung J5(2016) J510. На підставі наданих під час перевірки документів перевіряючими встановлено, що вищезазначені товарно-матеріальні цінності реалізовані не були ФОП ОСОБА_1 у період з 1 січня 2017 року до 31 грудня 2018 року. Стосовно тверджень позивача щодо того, що непотрібно реєструвати податкові накладні у разі використання придбаного товару, то відповідачем зазначено, що незалежно чи сам позивач користується придбаним товаром чи продає, зареєструвати податкову накладу згідно встановленого Порядку №137/28267 зобов`язаний. Крім того, відповідачем зазначено, що проведеною перевіркою відображеного показника за період з 1 січня 2017 року до 31 грудня 2018 року в сумі 199525 грн на підставі таких документів: договорів з постачальниками, додаткових угод та доповнень до них, видаткових накладних на придбання товарно - матеріальних цінностей, податкових накладних на придбання товарно - матеріальних цінностей (робіт, послуг), рахунків, банківських виписок про рух коштів на рахунках, розшифровок податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (додаток №5 до податкових декларацій з ПДВ), витягів з Єдиного реєстру податкових накладних встановлено завищення задекларованих фізичною особою - підприємцем показників у рядку 16.1 колонка Б податкових декларацій з податку на додану вартість «Від`ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду: значення рядка 21 попереднього звітного (податкового) періоду» на суму 106380 грн. Дане порушення виникло внаслідок того, що позивачем не проведено коригування від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду за січень 2017 року в сумі 39268 грн відповідно попереднього акту перевірки від 6 жовтня 2017 року №692/06-30-13-11/ НОМЕР_1 . Також, перевіркою встановлено, що в порушення пункту 187.1 статті 187, пункту 189.1 статті 189, абзацу «г» пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України позивачем не нараховано податкові зобов`язання, виходячи з бази оподаткування, за товарами/послугами, необоротними активами, під час придбання або виготовлення яких суми податку були включені до складу податкового кредиту, у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи починають використовуватися в операціях, що є не господарською діяльністю платника податку всього на суму 203731,50 грн у результаті чого занижено податкові зобов`язання з ПДВ на суму 39268,47 грн. Позивачем включено до складу податкового кредиту суму ПДВ по ТМЦ у сумі 235610,80 (в тому числі ПДВ 39268,47 грн), які придбані, та у подальшому не використовувались в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податків та відсутні в залишках товару на кінець перевіряємого періоду. За даними платника та даними перевірки залишки на початок перевіряємого періоду залишки товарів становили 0 грн. Крім того, під час перевірки встановлено, що позивачем не ведеться книга обліку доходів і витрат, інформацію про структуру витрат задекларованих у податкових деклараціях про майновий стан і доходи за 2017 - 2018 роки (у додатках Ф2 до них) не надано, з огляду на що застосована штрафна санкція у розмірі 510,00 грн податковим повідомленням-рішенням від 1 серпня 2019 року № правомірно.

Підготовче засідання, призначене на 6 грудня 2019 року, відкладено на 17 січня 2020 року на 14:00, у зв`язку з необхідністю позивачу підготувати відповідь на відзив, що внесено секретарем до протоколу судового засідання від 6 грудня 2019 року (а.с.143-144).

17 січня 2020 року на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив (а.с.148-150), в якому позивач доводи позовної заяви підтримав та просив задовольнити позовні вимоги.

У підготовчому засіданні суд ухвалою від 17 січня 2020 року, постановленою у порядку статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України без виходу до нарадчої кімнати, залучив до участі у справі співвідповідача Головне управління ДПС у Житомирській області, що внесено секретарем до протоколу судового засідання від 17 січня 2020 року (а.с.166-168).

У підготовчому засіданні суд ухвалою від 17 січня 2020 року, постановленою у порядку статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України без виходу до нарадчої кімнати, закрив підготовче провадження та призначив розгляд справи по суті на 5 лютого 2020 року на 15:00, що внесено секретарем до протоколу судового засідання від 17 січня 2020 року (а.с.166-168).

21 січня 2020 року на адресу суду від представника відповідача надійшло клопотання про заміну сторони у справі (а.с.170).

5 лютого 2020 року представником відповідача подано письмові пояснення щодо позову, в яких ним повністю підтримано доводи, що зазначені у відзиві на адміністративний позов та просить відмовити у задоволенні позовних вимог (а.с.178-179).

5 лютого 2020 року представником позивача подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи (а.с.180-181).

У судовому засіданні суд ухвалою від 5 лютого 2020 року, постановленою у порядку статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України без виходу до нарадчої кімнати, відклав розгляд справи на 12 лютого 2020 року на 16:00 для виклику свідка та надання додаткових документів до матеріалів справи позивачем, що внесено секретарем до протоколу судового засідання від 5 лютого 2020 року (а.с.208-210).

12 лютого 2020 року представником позивача подані додаткові пояснення по суті спору та додаткові документи (а.с.213-220).

У судове засідання 12 лютого 2020 року прибув представник позивача, який заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, що зазначені у позовній заяві, відповіді на відзив та додаткових поясненнях.

У судове засідання 12 лютого 2020 року прибув представник відповідача, який заперечував проти позову з підстав, що зазначені у відзиві на адміністративний позов та додаткових поясненнях, просив у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача та свідків дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі наказу Головного управління ДФС у Житомирській області від 23 травня 2019 року №953 та плану-графіка проведення документальних перевірок суб`єктів господарювання на 2019 рік, була проведена документальна планова виїзна перевірка фінансово-господарської діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з питань дотримання законодавства щодо укладення трудових договорів, оформлення трудових відносин з працівниками, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 1 січня 2017 року до 31 грудня 2018 року.

За результатами вказаної перевірки був складений акт перевірки від 12 липня 2019 року №487/06-30-13-05/ НОМЕР_1 згідно з висновками якого ФОП ОСОБА_1 порушено:

- вимоги абзацу «а» пункту 185.1, статті 185, пункту 188.1 статті 188, пункту 187.1, статті 187, пункту 189.1 статті 189, абзацу «г» пункту 198.5 статті 198, пункту 192.1 статті 192, пункту 198.1 статті 198, пункту 200.1, пунктів 201.7, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, у результаті чого ФОП ОСОБА_1 занижено податкове зобов`язання з податку на додану вартість за період з 1 січня 2017 року до 31 грудня 2018 року всього на загальну суму 52251 грн у тому числі за січень 2017 року у сумі 17429 грн, за лютий 2017 року у сумі 6772 грн, за березень 2017 року у сумі 15067 грн, за вересень 2017 року у сумі 12078 грн, за листопад 2017 року у сумі 905 грн;

- пункт 201.1 статті 201, пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов`язань, що були включені до р.4.1 податкових декларацій з податку на додану вартість та не складено податкові накладні в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та не зареєстровано такі накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін на суму 12093 грн в тому числі за червень 2017 на суму 6050 грн, за липень 2017 на суму 5138 грн, листопад 2017 на суму 905 грн, та ряд інших порушень викладених у висновках акта перевірки, які позивачем не оскаржуються (а.с.19-47).

На підставі вказаного акта перевірки ГУ ДФС у Житомирській області було прийнято податкові повідомлення-рішення від 1 серпня 2019 року №, №, № (а.с.81, 83, 85) та інші податкові повідомлення-рішення, які позивач не оскаржує.

Крім того, у жовтні 2017 року Головним управлінням ДФС у Житомирській області було проведено документальну планову виїзну перевірку суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 1 січня 2014 року до 31 грудня 2016 року, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 1 січня 2014 року до 31 грудня 2016 року.

За результатами вказаної перевірки, було складено акт від 6 жовтня 2017 року №692/06-30-13-11/ НОМЕР_1 (а.с.50-79).

На підставі вказаного акта перевірки ГУ ДФС у Житомирській області винесене податкове повідомлення-рішення від 20 листопада 2017 року № (а.с.87).

Вважаючи, що податкові повідомлення-рішення від 1 серпня 2019 року №, №, № та від 20 листопада 2017 року № є безпідставними та протиправними, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку спірним правовим відносинам, суд виходив з наступного.

Правовідносини у даній справі регулюються нормами Податкового кодексу України у редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин.

Щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 1 серпня 2019 року № суд зазначає наступне.

Документальною плановою виїзною перевіркою встановлено порушення ФОП ОСОБА_1 підпункту 16.1.2 пункт 16.1 статті 16, пункт 44.1, пункту 44.3, пункту 44.5 статті 44, «а» пункту 176.1 статті 176, пункт 177.10 статті 177 Податкового кодексу України та застосовано штрафну санкцію за незбереження первинних документів, що підтверджують дані по актових декларацій (розрахунків), зокрема, фінансову, статистичну звітність та іншу звітність, регістри податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом на підставі підпункту 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України та відповідно до пункту 121.1 статті 121 Податкового кодексу України застосовано штрафну санкцію у розмірі 510 грн.

Суд погоджується з такими висновками контролюючого органу з огляду на наступне.

Відповідно до підпункту 16.1.2 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України.

Відповідно до абзацу «а» пункту 176.1 статті 176 Податкового кодексу України, платники податку зобов`язані вести облік доходів і витрат в обсягах, необхідних для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу, у разі якщо такий платник податку зобов`язаний відповідно до цього розділу подавати декларацію або має право на таке подання з метою повернення надміру сплачених податків, у тому числі при застосуванні права на податкову знижку.

Форми такого обліку та порядок його ведення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику;

Так, під час проведення документальної перевірки на адресу ФОП ОСОБА_1 контролюючим органом було надіслано ряд листів про надання інформації та пояснень, а саме: від 25 червня 2019 року №7270/14/06-30-13-05 (а.с.125-126), від 23 травня 2019 року №6192/14/06-30-13-05 (а.с.127) (отримано платником 4 червня 2019 року), від 25 червня 2019 року №7249/14/06-30-13-05 (а.с.128) (отримано платником 27 червня 2019 року).

На вказані запити ФОП ОСОБА_1 надано пояснення віл 5 липня 2019 року №23103/ФОП (а.с.129), від 1 липня 2019 року №22524/ФОП (а.с.130) та від 21 червня 2019 року №21698/ФОП (а.с.131).

Стосовно вказаних запитів ФОП ОСОБА_1 було надано наступні пояснення:

1. Підприємець підтвердив, що Книга обліку доходів та витрат за період проведення перевірки не велась, оскільки її ведення передбачено лише для ФОП на загальній системі оподаткування до якої позивач не відноситься.

2. Інформація про кредиторську/дебіторську заборгованість в розрізі контрагентів-постачальників та покупців також відсутня. Причина відсутності Книги обліку доходів та втрат, а також відомостей про кредиторську/дебіторську заборгованість полягає у тому, що у підприємця не має бухгалтера.

3. Інформація про залишки товарно-матеріальних цінностей в кількісному та вартісному вигляді в розрізі номенклатури станом на 1 січня 2017 року, 1 січня 2018 року та 31 грудня 2018 року відсутня. Облік залишків ТМЦ підприємцем не здійснюється. Згідно з пунктом 177.10 статті 177 Податкового кодексу України (в редакції станом на дату здійснення господарських операцій) ФОП на загальній системі оподаткування зобов`язаний вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо надходження товарів. Підтверджуючі документи щодо надходження товару за досліджуваний період надано посадовим особам податкового органу для проведення перевірки. Крім того, ФОП ОСОБА_1 пояснено, що Податковим кодексом України не передбачено обов`язку для ФОП на загальній системі оподаткування ведення обліку товарно-матеріальних цінностей. Також, Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (в редакції станом на дату здійснення господарських операцій), що визначає методологічні засади ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності, не поширюється на фізичних осіб-підприємців. Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 9 «Запаси», який визначає методологічні засади формування в бухгалтерському обліку та звітності інформації про запаси, до яких належать товарно-матеріальні цінності, що призначені для продажу та обігу, терміном менше 1 року, також не поширюється на фізичних осіб-підприємців. З огляду на вищенаведені норми чинного законодавства, на думку ФОП ОСОБА_1 ведення бухгалтерського обліку, у цілому, та обліку товарно-матеріальних цінностей (запасів), зокрема, в тому числі і формування інформації про залишки товарно-матеріальних цінностей в кількісному та вартісному вигляді, для фізичних осіб-підприємців не передбачено.

4. Інформація про середню націнку на товар по роках, що підлягають перевірці (в розрізі товару) відсутня. Підприємцем пояснено, що у його господарській діяльності таке поняття, як середня націнка відсутнє. Націнка залежить від ринкових умов в конкретний проміжок часу, від конкуренції на аналогічний товар, податків та від багатьох інших факторів.

Крім того, позивачем пояснено, що відповідно до статті 44 Господарського кодексу України, будь-яка господарська діяльність пов`язана із комерційними ризиками і будується на принципах вільного вибору контрагентів, встановлення ринкових цін на товари та послуги з врахуванням обмежень встановлених законом на деякі види товарів. В даному конкретному випадку, у господарській діяльності ФОП ОСОБА_1 , законом не передбачено державне регулювання цін.

5. Інформація щодо калькуляції (розрахунку) собівартості виготовленої продукції, наданих (послуг) відсутня. Як, пояснив ФОП ОСОБА_1 , калькуляція не передбачена статтею 177 Податкового кодексу України, а також вона не обраховувалась, оскільки у ФОП ОСОБА_1 відсутній бухгалтер.

6. Засоби виробництва у ФОП ОСОБА_1 є у наявності - це спеціалізоване обладнання яке знаходиться за адресою: Житомирська область, Житомирський район, с.Світин. За вказаною адресою знаходяться виробничі потужності, які позивач готовий представити для огляду працівникам ГУ ДФС у Житомирській області.

7. Щодо договору оренди приміщень ФОП ОСОБА_1 пояснено, що він не укладався у письмовій формі, а був усною домовленістю, що не заборонено законодавством. Крім того, земельна ділянка на якій розташовані виробничі потужності, належить па праві приватної власності матері ФОП ОСОБА_1 - ОСОБА_2 .

Також підприємцем пояснено, що у своїй господарській діяльності він використовує власний автотранспорт, це ватажний автомобіль марки «Renault». За допомогою вказаного автомобіля ним особисто здійснюється як доставка до місця здійснення його господарської діяльності сировини, так і відвантаження на адресу покупців готової продукції. Інколи, ФОП ОСОБА_1 замовляє доставку сировини пересічним транспортом. У випадках здійснення доставки власним транспортом, позивачем пояснено, що він не складає договори на транспортування, акти виконаних робіт, товарно-транспортні накладні, бо у цьому не має необхідності.

На запити контролюючого органу ФОП ОСОБА_1 надано лише: банківські виписки по рахункам за період 2017-2018 роки, накладні на товар, акти виконаних робіт, договори із контрагентами, відомості про нарахування заробітної плати, трудові договори, первинні документи про нарахування та сплату єдиного внеску (а.с.130).

На підставі чого, контролюючий орган дійшов правомірного висновку, що під час документальної перевірки ФОП ОСОБА_1 не надано було у повному обсязі первинних документів, а саме виписки про рух коштів по банківському рахунку НОМЕР_2 , відкритому в ПАТ «Альфа-Банк» у м. Києві, МФО банку 300346 (980-українська гривня), за період з 1 січня 2017 року до 31 грудня 2018 року.

Про надання документів не в повному обсязі під час проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ГУ ДФС у Житомирській області складено акт від 5 липня 2019 року №370/06-30-13-05 (а.с.132).

Таким чином, оскільки ФОП ОСОБА_1 не надано під час перевірки виписки про рух коштів по банківському рахунку відкритому в ПАТ «Альфа-Банк», то суд дійшов висновку про те, що застосована штрафна санкція у розмірі 510,00 грн на підставі податкового повідомлення-рішення від 1 серпня 2019 року № є правомірною, а податкове повідомлення-рішення таким, що не підлягає скасуванню.

Щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 1 серпня 2019 року № суд зазначає наступне.

Так, за висновками акта перевірки в порушення пункту 189.1 статті 189, абзацу «г» пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України ФОП ОСОБА_1 не нараховано податкові зобов`язання, виходячи з бази оподаткування, за товарами/послугами, необоротними активами, під час придбання або виготовлення яких суми податку були включені до складу податкового кредиту, у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи починають використовуватися в операціях, що є не господарською діяльністю платника податку всього на суму 12093 грн, в результаті чого занижено податкові зобов`язання з ПДВ на суму 12093 грн.

В ході перевірки було встановлено, що ФОП ОСОБА_1 до складу податкового кредиту в податкових деклараціях з ПДВ:

- за червень 2017 року було включено суми податку на додану вартість за придбані товарно-матеріальні цінності (прокат плоский з вуглецевої сталі, алюмооцинкований з полімерним покриттям, в рулонах, 0,40 х 1250 мм RAL 9003) в сумі ПДВ 6050 грн (згідно податкової накладної ТОВ "МЕТАЛОЦЕНТР "ДНІПРО" від 7 червня 2017 року №14 на загальну суму 36297,00 грн в тому числі ПДВ 6049,50 грн;

- за липень 2017 року було включено суми податку на додану вартість за придбані товарно-матеріальні цінності (лист гладкий 2м, прокат плоский з вуглецевої сталі, алюмооцинкований з полімерним покриттям, в рулонах, 0,45x1250мм RAL 8017М) в сумі ПДВ 5138 грн (згідно податкової накладної ТОВ "МЕТАЛОЦЕНТР "ДНІПРО" від 17 липня 2017 року №22 на загальну суму 30825 грн, в тому числі ПДВ 5137,50 грн);

- за листопад 2017 року було включено суми податку на додану вартість за придбані товарно-матеріальні цінності (захисне скло Okcase Samsung J5 (2016) J510, термінал Samsung Galaxy J5 2016 Duos SM - J510H 16 Gb Black, чохол Nillkin Frosted Shield PC Samsung J5 (2016) J510 чорн.) в сумі ПДВ 905 грн (згідно податкової накладної ТОВ "АЛЛО" від 27 листопада 2017 року №1103512 на загальну суму 5427 грн, в тому числі ПДВ 904,50 грн); але згідно наданих для перевірки первинних документів було встановлено, що ФОП ОСОБА_1 в періоді з 1 січня 2017 року до 31 грудня 2018 року не було реалізовано вище зазначені товарно-матеріальні цінності, які були включені до податкового кредиту та відсутні в залишку на кінець перевірки.

В порушення вимог абзацу «г» пункту 198.5 статті 198, пункту 189.1 статті 189 Податкового кодексу України ФОП ОСОБА_1 не нараховано податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та не складено не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і не зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку, в результаті чого занижено податкові зобов`язання всього у сумі 12093 грн, у тому числі: червень 2017 на суму 6050 грн; липень 2017 на суму 5138 грн; листопад 2017 на суму 905 грн.

Суд не погоджується з такими висновками контролюючого органу з огляду на наступне.

У червні 2017 року на підставі договору купівлі-продажу ФОП ОСОБА_1 було придбано у ТОВ «Металоцентр «Дніпро» - товар (металопрокат). Вказаний товар був використаний в ході ремонту приміщення, в якому фактично здійснює свою господарську діяльність підприємець. Приміщення знаходиться за адресою: Житомирська область, Житомирській район, с.Світин. Вказане приміщення та земельна ділянка на якій воно знаходиться належать на праві власності матері підприємця згідно Технічного паспорта на об`єкт незавершеного будівництва (а.с.140-141) - громадянці ОСОБА_2 , що також підтвердила у судовому засіданні викликана, як свідок ОСОБА_2 . Крім того, свідок ОСОБА_2 пояснила, що договір оренди з нею у письмовій формі не укладався. Представником позивача також пояснено, що у вищезазначеному приміщенні знаходиться усе обладнання пов`язане із господарською діяльністю суб`єкта господарювання, саме тут відбувається процес виробництва і саме це приміщення було оздоблене металопрокатом, який придбавався у ТОВ «Металоцентр «Дніпро». Крім того, представником позивача зазначено, що Цивільний кодекс України не містить заборон укладати договори, у тому числі і договори оренди, в усній формі, тим паче якщо між сторонами висока ступінь спорідненості.

На підтвердження вищезазначеного у матеріалах справи містяться наступні документи: договір купівлі-продажу №74 від 1 червня 2017 року (а.с.88-90); видаткова накладна №108 від 7 червня 2017 року (а.с.91); рахунок на оплату по замовленню №112 від 6 червня 2017 року (а.с.92); видаткова накладна №137 від 17 липня 2017 року (а.с.93); рахунок на оплату по замовленню №147 від 14 липня 2017 року (а.с.94); платіжне доручення №314 від 2 серпня 2017 року (а.с.95); податкова накладна №22 від 17 липня 2017 року (а.с.96); податкова накладна №14 від 7 червня 2017 року (а.с.97); платіжне доручення №292 від 20 червня 2017 року (а.с.98).

Стосовно захисного скла Okcase Samsung J5 (2016) J510, терміналу Samsung Galaxy J5 2016 Duos SM-J510H 16 Gb Black, чохла Nillkin Frosted Shield PC Samsung J5 (2016) J510 представником позивача було пояснено, що телефон та комплектуючі до нього придбані на загальну суму 5427 грн, у тому числі ПДВ 904,50 грн, що підтверджується видатковою накладною №2961-006961 від 4 грудня 2017 року (а.с.99); платіжним дорученням №376 від 27 листопада 2017 року (а.с.100); випискою по рахунку № НОМЕР_3 з 27 листопада 2017 року до 27 листопада 2017 року. Вказаний телефон та комплектуючі до нього не є особистим майном ФОП ОСОБА_1 , а є службовим телефоном та використовується виключно у господарській діяльності ФОП ОСОБА_1 для зв`язку із контрагентами, здійснення замовлень матеріалів, доставки, формування повідомлень у системі «Клієнт-банк», зв`язку із менеджерами банківських установ, тощо. Крім того, представником позивача до матеріалів справи додано копії видаткових накладних від 26 червня 2019 року №РН-0000323, від 18 березня 2019 року №1803-1 та копію додаткової угоди №4 від 6 серпня 2018 року (а.с.218-220) з яких встановлено, що ФОП ОСОБА_1 дійсно використовує вказаний телефон ( НОМЕР_4 ) у своїй господарській діяльності, зокрема зазначає його в угодах з контрагентами та інших первинних документах, як контактний.

Крім того, як встановлено з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, номер телефону зазначений як контактний телефон ФОП ОСОБА_1 (а.с.215-217).

Відповідно до пункту 177.4 статті 177 Податкового кодексу України передбачено, що до переліку витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів, належать інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов`язані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1-177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги зв`язку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов`язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов`язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

На підставі вищенаведеного суд дійшов висновку, що позивачем правомірно сформовано податкові зобов`язання за період червень-липень, листопад 2017 року по операціям з придбання металопрокату у ТОВ «Металоцентр «Дніпро» та телефону з комплектуючими та доведено їх використання у господарській діяльності. Зворотнього відповідачем не доведено. Отже, податкове повідомлення-рішення від 1 серпня 2019 року № є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 1 серпня 2019 року № суд зазначає наступне.

В акті перевірки перевіряючі дійшли висновків, що ФОП ОСОБА_1 неправомірно сформовано податковий кредит при закупівлі товарів (телефон, захисне скло, чохол та металопродукція), що стало підставою для застосування штрафних санкцій у сумі 6047,00 грн до ФОП ОСОБА_1 за порушення термінів реєстрації податкових накладних при придбанні вказаних товарів.

Суд не погоджується з такими висновками контролюючого органу з огляду на наступне.

Відповідно до абзацу другого пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України, датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Крім того, пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до пункту 201.7 статті 201 Податкового кодексу України, податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Як вбачається з пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Враховуючи вищевикладене, податкове повідомлення-рішення від 1 серпня 2019 року №, згідно з яким застосовано до ФОП ОСОБА_1 штрафні санкції за платежем податок на додану вартість у сумі 6047,00 грн, за порушення термінів реєстрації податкових накладних, є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки були відсутні підстави для реєстрації податкових накладних. ФОП ОСОБА_1 купував металопрокат та телефон, і у подальшому використав ці речі у своїй господарській діяльності без проведення реалізації вказаного товару покупцям, тому і підстав реєструвати в ЄРПН податкові накладні не було.

Щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 20 листопада 2017 року № суд зазначає наступне.

В акті перевірки перевіряючі дійшли висновків, що перевіркою відображеного показника за період з 1 січня 2017 року до 31 грудня 2018 року у сумі 199525 грн на підставі таких документів: договорів з постачальниками, додаткових угод та доповнень до них, видаткових накладних на придбання товарно-матеріальних цінностей, податкових накладних на придбання товарно-матеріальних цінностей (робіт, послуг), рахунків, банківських виписок про рух коштів на рахунках, розшифровок податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (додаток №5 до податкових декларацій з ПДВ), витягів з Єдиного реєстру податкових накладних встановлено завищення задекларованих фізичною особою - підприємцем показників у рядку 16.1 колонка Б податкових декларацій з податку на додану вартість «Від`ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду: значення рядка 21 попереднього звітного (податкового) періоду» на суму 106380 грн.

Дане порушення виникло внаслідок того, що ФОП ОСОБА_1 не проведено коригування від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду за січень 2017 року в сумі 39268 грн відповідно попереднього акту перевірки від 6 жовтня 2017 року №692/06-30-13-11/ НОМЕР_1 , податкового повідомлення рішення форми В4 від 2о листопада 2017 року № та в інших періодах за рахунок порушень викладених в пункті 2.6.1 та пункті 2.6.2 акта (а.с.73).

Перевіркою повноти нарахування позитивного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, яке сплачується до державного бюджету (р.18.1) встановлено його заниження всього на загальну суму 52251 грн в тому числі за січень 2017 року у сумі 17429 грн, за лютий 2017 року у сумі 6772 грн, за березень 2017 року у сумі 15067 грн, за вересень 2017 року у сумі 12078 грн, за листопад 2017 року у сумі 905 грн, в результаті порушень викладених в пункті 2.6.1, пункті 2.6.2 розділу 2.6 цього акта перевірки (на звороті а.с.73).

Суд не погоджується з такими доводами контролюючого органу з огляду на наступне.

У жовтні 2017 року Головним управлінням ДФС у Житомирській області було проведено документальну планову виїзну перевірку суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 1 січня 2014 року до 31 грудня 2016 року правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 1 січня 2011 року до 31 грудня 2016 року.

За результатами вказаної перевірки було складено акт №692/06-30-13-11/ НОМЕР_1 від 6 жовтня 2017 року.

Перевіркою встановлено, в порушення пункту 187.1 статті 187, пункту 189.1 статті 189, абзацу «г» пункту 198.5 статті 198 Податкового Кодексу України, а саме встановлено, що ФОП ОСОБА_1 не нараховано податкові зобов`язання, виходячи з бази оподаткування, за товарами/послугами (а.с.69), необоротними активами, під час придбання або виготовлення яких суми податку були включені до складу податкового кредиту, у разі які товари/послуги, необоротні активи починають використовуватися в операціях, що є не господарською діяльністю платника податку всього на суму 203731,50 грн, в результаті чого занижено податкові зобов`язання з ПДВ» на суму 39268,47 грн.

ФОП ОСОБА_1 включено до складу податкового кредиту суму ПДВ по ТМЦ у сумі 235610,80 (в тому числі ПДВ 39268,47 грн), які придбані, та у подальшому не використовувались в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податків та відсутні в залишках товару на кінець перевіряємого періоду.

За даними платника та даними перевірки залишки на початок перевіряємого періоду залишки товарів становили 0 грн.

Перевіркою наданих первинних документів, а саме: накладних, податкових накладних, декларацій з ПДВ, встановлено, що ФОП ОСОБА_1 придбав протягом 2015-2016 років від постачальників ТМЦ платників ПДВ на загальну суму 3799733,04 грн (у тому числі ПДВ 633288,84 грн) та не платника ПДВ на загальну суму 44920,00 грн, перевіркою наданих первинних документів, а саме: накладних, податкових накладних, декларацій з ПДВ, податкових декларацій про майновий стан і доходи встановлено (а.с.184-193, 195-197, 199-201), що протягом 2015-2016 років ФОП ОСОБА_1 відвантажено ТМЦ покупцям на загальну суму 3328408,80 грн без торгівельної націнки, що дорівнює вартості придбаних товарно-матеріальних цінностей, що реалізовані або використані у виробництві продукції гр.5 додатків Ф4, Ф2 податкових декларацій про майновий стан і доходи за 2015 рік та 2016 рік 177300+3151108,8=3328408,80 грн (у тому числі ПДВ 554734,80 грн).

За результатами перевірки залишки товарів станом на 31 грудня 2016 року становлять 516244,24 грн (у тому числі ПДВ 86040,71 грн): на початок перевіряємого періоду залишки товарів становили 0,00 грн (у тому числі ПДВ 0,00 грн) + придбано ТМЦ на загальну суму 3799733,04 грн (у тому числі ПДВ 633288,84 грн) + 44920,00 грн - відвантажено ТМЦ на загальну суму 3328408,80 грн (у тому числі ПДВ 554734,80 грн).

ФОП ОСОБА_1 надано пояснення щодо залишків товарів на кінець перевіряємого періоду, на вручений лист ГУ ДФС у Житомирській області від 31 серпня 2017 року за №1494/14/06-30-13-10, від 18 вересня 2017 року за №1674/14/06-30-13-11 про надання відомостей щодо наявних залишків ТМЦ станом на 31 грудня 2016 року ФОП ОСОБА_1 надано відповідь від 18 вересня 2017 року за №1125/ФОП від 18 вересня 2017 року. За даними платника залишки становлять в сумі 233861,20 грн. (без ПДВ). За результатами перевірки залишки товарів станом на 31.12.2016 р. становлять 516244,24 грн. (в т.ч. ПДВ 86040,71 грн.) - за даними платника 280633,44 (в т.ч. ПДВ 46772,24 ) = 235610,80 (в т.ч. ПДВ 39268,47).

Таким чином, на думку перевіряючих товари на суму 235610,80 грн (у тому числі ПДВ 39268,47 грн) були відсутні в складі залишків товарів на кінець перевіряємого періоду станом на 31 грудня 2016 року (на звороті а.с.69).

Інформація про залишки товарно-матеріальних цінностей у кількісному та вартісному вигляді у розрізі номенклатури станом на 1 січня 2014 року, 1 січня 2015 року та 31 грудня 2016 року - була відсутня. Облік залишків ТМЦ ФОП ОСОБА_1 не здійснюється.

Згідно з пунктом 177.10 статті 177 Податкового кодексу України (в редакції станом на дату здійснення господарських операцій) ФОП на загальній системі оподаткування зобов`язаний вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо надходження товарів. Підтверджуючі документи щодо надходження товару за досліджуваний період були надані посадовим особам податкового органу для проведення перевірки.

Податковим кодексом України не передбачено обов`язку для фізичної особи-підприємця на загальній системі оподаткування ведення обліку товарно-матеріальних цінностей.

Крім того, Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (в редакції станом на дату здійснення господарських операцій), що визначає методологічні засади ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності, не поширюється на фізичних-осіб підприємців. Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 9 «Запаси», який визначає методологічні засади формування в бухгалтерському обліку та звітності інформації про запаси, до яких-належать товарно-матеріальні цінності, що призначені для продажу та обігу, терміном менше 1 року, також не поширюється на фізичних-осіб підприємців.

З огляду на вище наведені норми чинного законодавства, ведення бухгалтерського обліку, в цілому, та обліку товарно-матеріальних цінностей (запасів), зокрема, в тому числі і формування інформації про залишки товарно-матеріальних цінностей в кількісному та вартісному вигляді, для фізичних-осіб підприємців не передбачено.

Як вбачається з акта №692/06-30-13-11/ НОМЕР_1 від 6 жовтня 2017 року (а.с. 56 на звороті), ФОП ОСОБА_1 під час попередньої перевірки у 2017 році, не надавалась інформація про середню націнку на товар по роках, що підлягають перевірці (в розрізі товару), також не надавалась інформація про собівартість на виготовлену продукцію та її складові. У господарській діяльності ФОП ОСОБА_1 таке поняття як середня націнка відсутнє. Націнка залежить від ринкових умов в конкретний проміжок часу, від конкуренції на аналогічний товар, податків та від багатьох інших факторів.

Щодо розрахунків залишків товарно-матеріальних цінностей аудитор Приватної аудиторської фірми "Інтелект" ОСОБА_3 пояснила, що залишки товарно-матеріальних цінностей не можливо визначити без проведення інвентаризації, а також через відсутність відомостей про націнку і собівартість.

Таким чином, порушення яке полягає у тому, що товари на суму 235610,80 грн (у тому числі ПДВ 39268,47 грн) були відсутні у складі залишків товарів на кінець перевіряємого періоду станом на 31 грудня 2016 року є безпідставним, а винесене на підставі акта перевірки №692/06-30-13-11/ НОМЕР_1 від 6 жовтня 2017 року податкове повідомлення-рішення № від 20 листопада 2017 року підлягає скасуванню.

Відповідно до пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України, з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Згідно з статтею 102 Податкового кодексу України, передбачено строк давності тривалістю 1095 днів.

Таким чином, ФОП ОСОБА_1 дотримано встановленого пунктом 56.18 статті 56 Податкового кодексу України 1095-денного строку на судове оскарження податкового повідомлення-рішення № від 20 листопада 2017 року.

Беручи до уваги обставини викладені вище, суд вважає, що відповідачем протиправно, всупереч вимогам чинного законодавства прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 20 листопада 2017 року № яке з огляду на його безпідставність слід визнати протиправним та скасувати.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду з адміністративним позовом позивачем сплачений судовий збір у розмірі 3088,31 грн. У зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог суд дійшов висновку, що судові витрати, понесені позивачем, належать відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, а саме у сумі 2319 грн 91 коп.

Керуючись статтями 9, 77, 90, 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Задовольнити частково адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) із позовом до Головного управління ДФС у Житомирській області (вул.Юрка Тютюнника, 7, м.Житомир, 10003, ), Головного управління ДПС у Житомирській області (вул.Юрка Тютюнника, 7, м.Житомир, 10003, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Житомирській області від 20 листопада 2017 року №, від 1 серпня 2019 року № та №.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Житомирській області на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 2319 грн 91 коп. на відшкодування витрат зі сплати судового збору.

Повне судове рішення складене 25 лютого 2020 року.

Суддя Д.М. Гурін