Справа № 240/12044/19
Суддя: Панкеєва Вікторія Анатоліївна
Дата ухвалення: 2020-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2020 року м. Житомир справа № 240/12044/19

категорія 111030600

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панкеєвої В.А.,

секретар судового засідання Бондаренко Д.А.,

за участю: представника позивача - Стецька Р.М.,

представника відповідача - Домарацької В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом комунального підприємства "Водоканал" Ємільчинської селищної ради Житомирської області до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

встановив:

Комунальне підприємство "Водоканал" Ємільчинської селищної ради звернулось до суду з позовом, в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення:

- від 21.11.2018 № про застосування штрафних санкцій у розмірі 34045,81 грн;

- від 18.01.2019 № про застосування штрафних санкцій у розмірі 4702,69 грн;

- від 14.02.2019 № про застосування штрафних санкцій у розмірі 5423,43 грн;

- від 22.10.2019 № про застосування штрафних санкцій у розмірі 4011,86 грн.

В обґрунтування позову вказано, що за результатами камеральних перевірок з питань своєчасності реєстрації податкових накладних з податку на додану вартість відповідачем встановлено порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних впродовж 2017-2019 років та винесено оскаржувані податкові повідомлення-рішення. Позивач вважає, що штрафи застосовані за податкові накладні, які були виписані покупцям яким вони не надаються, а тому штрафна санкція, передбачена п.120-1.1. ст.120-1 ПК України за порушення строків їх реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних не застосовується. Крім того, зазначає, що контрагенти підприємства не зазнали шкоди від несвоєчасної реєстрації накладних, підприємством своєчасно сплачено податкові зобов`язання, відтак бюджет не зазнав втрат, а застосування штрафних санкцій до підприємства не є доцільним.

Ухвалою судді від 18.12.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, яка буде розглядатися за правилами загального позовного провадження.

Представник позивача в судових засіданнях позов підтримав, просив його задовольнити в повному обсязі з підстав, зазначених в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву від 10.01.2020 (а.с.42-44).

Заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Як встановлено з матеріалів справи Головним управлінням ДФС у Житомирській області на підставі п.п.20.1.4. п.20.1. ст.20 розділу І, п.57.2. ст.57, п.п.75.1.1. п.75.1. ст.75 розділу II Податкового кодексу України, проведено камеральні перевірки даних податкової звітності з податку на додану вартість та даних Єдиного реєстру податкових накладних комунального підприємства "Водоканал" Ємільчинської селищної ради.

За результатами перевірок встановлено порушення підприємством граничних термінів реєстрації накладних з податку на додану вартість та складено:

- за січень-травень, липень-вересень, листопад 2017, липень, вересень 2018 року акт від 15.11.2018 № 3980/06-30-54-12-31 (а.с.14-16);

- за жовтень 2018 року акт від 16.01.2019 № 168/06-30-54-12-31 (а.с.17);

- за грудень 2018 року акт від 13.02.2019 № 579/06-30-54-12-31 (а.с.19-20);

- за вересень 2019 року акт від 18.10.2019 № 778/06-30-54-04-08 (а.с.21-22).

За результатами розгляду матеріалів перевірки ГУ ДФС у Житомирській області винесено податкові повідомлення-рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних в ЄРПН:

- від 21.11.2018 № про застосування штрафних санкцій у розмірі 34045,81 грн (а.с.24);

- від 18.01.2019 № про застосування штрафних санкцій у розмірі 4702,69 грн (а.с.25);

- від 14.02.2019 № про застосування штрафних санкцій у розмірі 5423,43 грн (а.с.26);

- від 22.10.2019 № про застосування штрафних санкцій у розмірі 4011,86 грн (а.с.27).

Вважаючи вказані податкові повідомлення-рішення протиправними, позивач звернувся до суду з вказаним позовом за захистом порушеного права.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до абзацу першого підпункту 75.1.1. пункту 75.1. статті 75 Податкового кодексу України (далі - ПК України) камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Відтак, об`єктом перевірки за положеннями абзацу першого підпункту 75.1.1. пункту 75.1. статті 75 ПК України (у редакції до 01.01.2017) є, серед іншого, дані Єдиного реєстру податкових накладних.

Законом України № 1797-VIII від 21.12.2016 підпункт 75.1.1. пункту 75.1. статті 75 ПК України доповнено абзацом другим згідно з яким предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Відповідно до пункту 201.1. статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Форма та порядок заповнення податкової накладної затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику (п.201.2. ст.200 ПК України).

Згідно п.201.5. ст.200 ПК України для операцій, що оподатковуються, і операцій, звільнених від оподаткування, складаються окремі податкові накладні.

Відповідно до підпункту 201.10. статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені; для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Пунктом 198.5. ст.198 ПК України передбачено, що платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1. статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:

а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7. пункту 196.1. статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28. пункту 197.1. статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11. статті 197 цього Кодексу);

в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9. статті 189 цього Кодексу).

Пунктом 120-1.1. ст.120-1 ПК України передбачено, що порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів; 50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

Системний аналіз статті 201, пункту 120-1.1. статті 120-1 ПК України дає підстави для висновку про те, що порушення платником податку на додану вартість граничного строку реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних є підставою для застосування до такого платника штрафу, за виключенням випадку порушення строку реєстрації податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю) та складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Як встановлено з матеріалів справи, спірні податкові повідомлення-рішення винесені відповідачем у зв`язку з порушенням позивачем граничних термінів реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Суд зауважує, що за порушення термінів реєстрації податкових накладних в ЄРПН або відсутність реєстрації податкової накладної в ЄРПН штрафні санкції, визначені Кодексом, не застосовуються виключно до податкових накладних, що не надаються отримувачу (покупцю) та складені на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування та/або оподатковуються за нульовою ставкою.

Так, позивачем факт реєстрації вказаних податкових накладних не заперечується, обставини порушення строків реєстрації таких накладних також не заперечуються сторонами, однак позивач вказує на безпідставне застосування штрафів, у зв`язку з відсутністю необхідності реєстрації таких накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Суд погоджується з твердженнями позивача, що податкове законодавство передбачає випадки, коли складені в установленому порядку податкові накладні не надаються покупцю, що разом з тим не позбавляє права продавця зареєструвати такі податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування.

Водночас позивачем у позовній заяві п.120-1.1. ст.120-1. ПК України трактується в такому розумінні, що штрафні санкції не застосовуються за трьома окремими підставами серед яких вказано податкові накладні, що не надаються отримувачу (покупцю).

Суд звертає увагу на невірне тлумачення комунальним підприємством "Водоканал" Ємільчинської селищної ради норм Податкового кодексу України, що призводить до невірного праворозуміння, а як наслідок суб`єктивного сприйняття спірних правовідносин.

Так, п.120-1.1. ст.120-1 ПК України визначено два випадки не застосування штрафних санкцій у разі порушення термінів або відсутності реєстрації: податкові накладні складені на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування та/або оподатковуються за нульовою ставкою. Водночас обов`язковою умовою не застосування штрафних санкцій у будь-якому з двох наведених випадків є той факт, що такі податкові накладні не надаються отримувачу (покупцю).

Суд зауважує, що позивачем не надано до суду податкових накладних, з яких вбачалося б, що податкові накладні, що не надаються (покупцю), складені на операції з постачання товарів/послуг, для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Тобто, для звільнення від відповідальності, передбаченої пунктом 120-1.1. статті 120-1 Податкового кодексу України, необхідна наявність двох обов`язкових складових: податкова накладна не повинна надаватись отримувачу (покупцю) та, водночас, повинна бути складена на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 04.09.2018 по справі № 816/1488/17, від 11.12.2018 по справі № 807/68/18, від 07.02.2019 по справі 808/3250/17, від 13.08.2019 по справі № 2040/7988/18, яка є обов`язковою для врахування в силу приписів ч.5 ст.242 КАС України.

У зв`язку з наведеним, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін та надати покупцю за його вимогою.

Так, за результатами перевірки встановлено саме факт порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних в ЄРПН, а не відсутність реєстрації таких накладних.

Так, Верховний Суд у рішенні від 23 липня 2019 року по справі №816/955/18 дійшов висновку, що дотримання встановлених строків реєстрації податкових накладних продавцем є безумовним та визначальним відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.10. статті 201 ПК України обов`язком платника податків.

Як встановлено судом та не заперечується позивачем, податкові накладні, які зареєстровані позивачем з порушенням граничного строку, встановленого пунктом 201.10. статті 201 ПК України, містять код ставки податку надодану вартість "20", що свідчить проте, що податкові накладні складені на постачання товарів/послуг для операцій, що оподатковуються податком на додану вартість.

Отже, вказані податкові накладні, які не надавались покупцю (отримувачу) та зареєстровані позивачем з порушенням граничного строку, встановленого пунктом 201.10. статті 201 ПК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), складені на постачання товарів/послуг для операцій, що оподатковуються податком на додану вартість.

Вказані обставини свідчать про обґрунтованість застосування до позивача штрафних санкцій за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних в ЄРПН, та відсутність підстав для звільнення позивача від відповідальності, передбаченої пунктом 120-1.1. статті 120-1 ПК України.

Суд не погоджується з обґрунтуванням позивачем підстав незастосування штрафних санкцій у вказаних правовідносинах у зв`язку з відсутністю шкоди контрагентам та втрат бюджету.

Оскільки недотримання податкової дисципліни в частині своєчасності реєстрації податкових накладних в єдиному Реєстрі є податковим правопорушенням за яке передбачено застосування штрафів.

З огляду на наведене, позивач не дотримався податкової дисципліни в частині своєчасності реєстрації податкових накладних в єдиному Реєстрі, чим допустив податкові правопорушення за які відповідачем на підставі норм чинного законодавства було прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення.

Вирішуючи спір по суті, суд ураховує, що згідно з ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

При цьому суд відмічає, що "на підставі" означає, що суб`єкт владних повноважень: 1) повинен бути утворений у порядку, визначеному Конституцією та законами України; 2) зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним; "у межах повноважень" означає, що суб`єкт владних повноважень повинен приймати рішення, а дії вчиняти відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх; "у спосіб" означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби; "з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано", тобто використання наданих суб`єкту владних повноважень повинно відповідати меті та завданням діяльності суб`єкта, які визначені нормативним актом, на підставі якого він діє; "обґрунтовано", тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії). Рішення повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.

Відповідно до ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Приписами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на наведене, з урахуванням того, що відповідачем спростовано доводи позовної заяви, суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування податкових повідомлень-рішень, а тому у задоволенні позову комунального підприємства "Водоканал" Ємільчинської селищної ради слід відмовити в повному обсязі.

Керуючись статтями 9, 77, 90, 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України

вирішив:

У задоволенні позову комунального підприємства "Водоканал" Ємільчинської селищної ради Житомирської області (пров. Шкільний, 8, Ємільчине, Ємільчинський район, Житомирська область, 11201, ) відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.А. Панкеєва

Повне судове рішення складене 25 лютого 2020 року