Справа № 620/142/19
Суддя: Хохуляк В.В.
Дата ухвалення: 2020-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

25 лютого 2020 року

Київ

справа №620/142/19

адміністративне провадження №К/9901/15376/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Хохуляка В.В.,

суддів - Бившевої Л.І., Шипуліної Т.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Комбікормник» на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.04.2019 (головуючий суддя - Бєлова Л.В., судді: Безименна Н.В., Кучма А.Ю.) у справі №620/142/19 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Комбікормник» до Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Комбікормник» звернулось до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 27.12.2018 №0, №0 та №0.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 12.03.2019 у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.04.2019 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Комбікормник» на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 12.03.2019 у справі №620/142/19 повернуто заявнику.

Не погодившись з ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.04.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю «Комбікормник» оскаржило її у касаційному порядку.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції положень статей 55, 57, 59, 60 Кодексу адміністративного судочинства України, статей 26, 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», просить скасувати ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.04.2019 та направити справу для продовження розгляду до цього ж суду.

В обґрунтування своїх вимог заявник касаційної скарги зазначає, що договором про надання професійної правничої допомоги від 24.12.2018, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Комбікормник» та адвокатом Руденком С.А., жодних обмежень правомочностей адвоката не передбачено. Право адвоката Руденка С.А. підписати та подати апеляційну скаргу було вказано у договорі про надання професійної правничої допомоги від 24.12.2018.

У відзиві на касаційну скаргу Головне управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області зазначає, що рішення суду апеляційної інстанції постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, правову оцінку обставинам судом надано правильно, а доводи касаційної скарги є необґрунтованими. Отже, відповідач просить залишити касаційну скаргу позивача без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Частиною першою статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно з частиною першою статті 57 Кодексу адміністративного судочинства України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Частиною четвертою статті 59 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Відповідно до частини першої та другої статті 60 Кодексу адміністративного судочинства України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері.

Вирішуючи питання про прийняття апеляційної скарги на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 25.04.2019 у даній справі, суд апеляційної інстанції зазначив, що подана апеляційна скарга підписана Руденко С.А., який визначає себе як представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Комбікормник».

На підтвердження повноважень на представництво позивача Руденка С.А. долучено ордер про надання правової допомоги та Договір про надання правової допомоги від 24.12.2018.

Разом з тим, наданий до апеляційної скарги ордер не містить обов`язкових реквізитів, а саме інформації про наявність/відсутність обмежень правомочностей адвоката, встановлених угодою про надання правової допомоги, у відповідності до пункту 14 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів.

Враховуючи те, що до апеляційної скарги не додано документів, які б підтверджували волевиявлення Товариства з обмеженою відповідальністю «Комбікормник» на надання повноважень адвокату щодо його представництва, та які могли б надати можливість суду перевірити обсяг наданих повноважень, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга подана за відсутності належних доказів на підтвердження повноважень на здійснення представництва, що стало підставою для повернення апеляційної скарги.

Колегія суддів Верховного Суду не погоджується з таким висновком суду апеляційної інстанції з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, апеляційна скарга підписана адвокатом Руденком С.А., що підтверджується долученим до матеріалів справи ордером від 11.04.2019 серії ЧК №100035, який виданий на підставі договору про надання правової допомоги від 24.12.2018 та в якому зазначено особу якій надається правова допомога.

Відповідно до переліку документів, копію договору з адвокатом Руденком С.А. додано до апеляційної скарги.

Згідно з частиною першою статті 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема складати заяви, скарги, клопотання, інші правові документи та подавати їх у встановленому законом порядку.

Згідно з частиною першою статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Ордер - це письмовий документ, що у випадках, установлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката (частина друга статті 26 цього Закону №).

Відповідно до пункту 4 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17.12.2012 №36 (далі - Положення) ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням та повинен містити обов`язкові реквізити, передбачені цим Положенням.

Пункт 14 Положення передбачає, що ордер встановленої цим Положенням форми є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта. Про обмеження правомочності адвоката, встановлені угодою про надання правової допомоги, останній або керівник адвокатського об`єднання (бюро) зобов`язані вказати на звороті ордера.

Згідно з підпунктами 15.3, 15.4 пункту 15 Положення ордер повинен містити посилання на договір про надання правової допомоги/доручення органу/установи, уповноважених законом на надання безоплатної правової допомоги, номер (у випадку наявності) та дату документа; назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом із зазначенням, у випадку необхідності, виду адвокатської діяльності, відповідно до статті 19 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Колегія суддів Верховного Суду звертає увагу, що виходячи зі змісту частин першої, третьої статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», ордер може бути оформлений адвокатом (адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням) лише на підставі вже укладеного договору. Крім того, адвокат несе кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення суду про повноваження представляти іншу особу в суді, а так само умисне невнесення адвокатом до ордера відомостей щодо обмежень повноважень, установлених договором про надання правничої допомоги (стаття 400-1 Кримінального кодексу України).

Положенням частини п`ятої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, яка гарантує право на судовий захист, передбачено, що ніхто не може бути позбавлений права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги - є порушенням права на справедливий судовий захист.

Зокрема, у рішенні від 04.12.1995 у справі «Беллет проти Франції» Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

У рішенні від 13.01.2000 у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» та у рішенні від 28.10.1998 у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції.

Отже, виходячи з норм Конституції України, а також з норм міжнародного права, повернення апеляційної скарги з формальних підстав унеможливило доступ скаржника до правосуддя для повного захисту своїх прав та інтересів шляхом судового розгляду справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.12.2018 № 11-989заі18.

Враховуючи наведене, Верховний Суд вважає, що суд апеляційної інстанції дійшов передчасного висновку про наявність підстав для повернення апеляційної скарги позивача у зв`язку з тим, що до апеляційної скарги не додано документів, які підтверджували волевиявлення Товариства з обмеженою відповідальністю «Комбікормник» на надання повноважень адвокату щодо його представництва, та які могли б надати можливість суду перевірити обсяг наданих повноважень.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.04.2019 та направлення справи до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду на стадії вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

постановив:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Комбікормник» задовольнити.

Ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.04.2019 скасувати.

Справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду на стадії вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

В.В. Хохуляк

Л.І. Бившева ,

Т.М. Шипуліна

Судді Верховного Суду