Справа № 260/157/20
Суддя: Дору Ю.Ю.
Дата ухвалення: 2020-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

18 лютого 2020 року м. Ужгород№ 260/157/20

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Дору Ю.Ю.,

за участі:

секретаря судового засідання - Завидняк А.В.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Секерні Є.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) про визнання постанови протиправною, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) (далі - відповідач), в якій просить: скасувати постанову державного виконавця Ужгородського міського відділу ДВС ГТУЮ у Закарпатській області Дупин Віталія Михайловича від 19 лютого 2018 року ВП 55836339 про відкриття виконавчого провадження з стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1 у розмірі 18853,45 грн.; скасувати постанову державного виконавця Ужгородського міського відділу ДВС у Закарпатській області Дупин Віталія Михайловича від 15 березня 2018 року ВП№55836339 про арешт майна боржника.

30 січня 2020 року ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження у адміністративній справі.

17.02.2020 року у судовому засіданні представником відповідача подано відзив на позовну заяву. Відповідно до вказаного відзиву, представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі та вказує, що позивачем у адміністративному позові не зазначено які норми закону порушено державним виконавцем при винесенні постанов, які позивач просить скасувати в адміністративному позові.

У судовому засіданні 17.02.2020 позивач просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позовних вимог заперечував у повному обсязі та просив відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 15.06.2017 року по справі №807/604/17 стягнуто з ОСОБА_1 суму податкового боргу в розмірі 188534,57 грн. На виконання вказаного рішення Закарпатським окружним адміністративним судом 19.09.2017 видано виконавчий лист №807/604/17.

Водночас постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 14.08.2017 року у справі №807/880/17 задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Закарпатській області про скасування податкових повідомлень-рішень та визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Закарпатській області № від 21.06.2016 року та № від 21.06.2016 року. Вказана постанова набрала законної сили 12.10.2017 року.

20.10.2017року головним державним виконавцем Ужгородського MB ДВС ГТУЮ у З/о Секерня Є.М. керуючись статтями 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України „Про виконавче провадження" постановою про відкриття виконавчого провадження було відкрито виконавче провадження по виконанню виконавчого листа №807/604/17 виданого 19.09.2017 року Закарпатським окружним адміністративним судом про стягнення з ОСОБА_1 податкового боргу в сумі 188534,57грн.

26.10.2017 року головним державним виконавцем Ужгородського MB ДВС ГТУЮ у З/о Секерня Є.М. у межах виконавчого провадження №54955784 винесено постанову про арешт майна боржника (а.с.47).

У зв`язку з вказаними обставинами ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. 12.03.2018 року ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду по справі №807/604/17 вказану заяву ОСОБА_1 задоволено. Виконавчий лист № 807/604/17 від 19 вересня 2017 року виданий Закарпатським окружним адміністративним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь Головного управління ДФС у Закарпатській області суми податкового боргу у розмірі 188534,57 грн. визнаний таким, що не підлягає виконанню. Вказана ухвала суду набрала законної сили 27.03.2018 року.

Судом встановлено, що 09.01.2018р. на адресу Ужгородського MB ДВС ГТУЮ у З/о надійшла заява стягувача ГУ ДФС у З/о про повернення виконавчого документа за заявою стягувача у порядку п. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» (а.с.42).

16.02.2018р. головним державним виконавцем Ужгородського MB ДВС ГТУЮ у З/о Секерня Є.М. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з поданням стягувачем письмової заяви про повернення виконавчого документа у відповідності до п. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» (а.с.41).

16.02.2018р. у порядку ст. 3, 27, 40 ЗУ «Про виконавче провадження» винесено постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 18853,45 грн. та пред`явлено на виконання до Ужгородського MB ДВС ГТУЮ у З/о (виділено в окреме виконавче провадження) (а.с.39).

19.02.2018 року державним виконавцем Ужгородського MB ДВС ГТУЮ у З/о Дупин В.М., відповідно до вимог статей 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження», винесено оскаржувану постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП№55836339).

15.03.2018 року державним виконавцем Ужгородського MB ДВС ГТУЮ у З/о Дупин В.М. керуючись ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження» винесено постанову про арешт майна боржника, яку разом із супровідним листом згідно ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження» надіслано у відповідні установи для виконання та сторонам виконавчого провадження (а.с.а.с.5-6).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступних приписів законодавства, чинного на момент виникнення спірних правовідносин та встановлених в судовому засіданні фактичних обставин справи.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 р. № 1730-VIII від 03.11.2016 (далі - Закон № 1730-VIII) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ст.5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Частиною 3 статті 40 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав; передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно ст. 27 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів. За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

У відповідності до пункту 7 статті 27 ЗУ «Про виконавче провадження» (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню.

Відповідно до п.8 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень затвердженої наказом від 02.04.2012 № 512/5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 2 квітня 2012 р. за № 489/20802 (далі - Інструкція №512/5) стягнення виконавчого збору здійснюється у порядку, визначеному статтею 27 Закону.

Згідно пункту 22 розділу ІІІ Інструкції №512/5 у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу, виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, розмір авансового внеску, який підлягає поверненню стягувачу, а також наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа, передбачені частиною першою статті 40 Закону.

При закінченні виконавчого провадження, поверненні виконавчого документа стягувачу, виконавець залишає у матеріалах виконавчого провадження копію виконавчого документа, а на виконавчому документі ставить відповідну відмітку, у якій зазначаються підстава закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа з посиланням на відповідну норму Закону, залишок нестягненої суми, якщо за виконавчим документом проводилося стягнення, сума стягнутого виконавчого збору або сума стягнутої основної винагороди приватного виконавця.

Відмітка на виконавчому документі засвідчується підписом виконавця та скріплюється печаткою.

Тобто, відповідно до вказаного пункту у постанові про повернення виконавчого документу стягувача, виконавець вказує результати виконання (суму, яку фактично стягнуто), а на виконавчому документі робить відмітку про суму стягнутого виконавчого збору, тим самим законодавець підтверджує, що виконавчий збір стягується тільки з суми, яка фактично стягнута на користь стягувача.

При стягненні виконавчого збору відповідно до частини 3 статті 40 Закону № 1404-VIII, без реального стягнення суми боргу з боржника у разі повернення виконавчого документа стягувачу за його заявою, створюються умови для стягнення з боржника подвійної суми виконавчого збору або ж стягнення його без реального виконання рішення суду.

У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" від 26.12.2003 № 14 роз`яснено, що відповідно до статей 45, 46 Закону № 606-XIV витрати виконавчого провадження та виконавчий збір стягуються за постановою державного виконавця з боржника, якщо останній не виконав рішення добровільно в установлений для цього строк і воно було виконане примусово.

Таким чином, суд приходить до переконання, що виконавчий збір не стягується за відсутності здійснення виконавчих дій.

Окрім цього, згідно пункту 5 частини 1 статті 39 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Як встановлено судом, постанову про стягнення виконавчого збору ВП №54955784 від 16.02.2018 винесено на підставі виконавчого листа №807/604/17 виданого Закарпатським окружним адміністративним судом 19.09.2017. Разом з тим, згідно доказів наявних у матеріалах справи та відомостей Єдиного реєстру судових рішень України встановлено, що ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 12 березня 2018 року вказаний виконавчий лист №807/604/17 від 19.209.2017 визнано таким, що не підлягає виконанню у зв`язку із скасуванням постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 14.08.2017 у справі №807/880/17 (яка набрала законної сили 12.10.2017) податкових повідомлень-рішень стягувача за виконавчим провадженням ВП №54955784.

Суд зауважує, що стягувачем за виконавчим провадженням №54955784 було подано заяву про повернення виконавчого документа, проте вказана заява жодним чином не обґрунтована. Водночас відповідачем не було вжито достатніх заходів для з`ясування підстав подання заяви вказаного змісту, зокрема не встановлено наявність ухвали суду про визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. Так, у відповідно до приписів пункту 5 частини 1 статті 39 ЗУ «Про виконавче провадження», у даному випадку виконавче провадження підлягало закінченню та, відповідно виконавчий збір не підлягає стягненню.

Суд вважає, що хоча дії відповідача по винесенню оскаржуваних постанов формально ґрунтуються на положеннях норм чинного законодавства, зокрема такі винесені у зв`язку з поверненням виконавчого документа стягувачу, проте, суд вважає їх непропорційними та вчиненими без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії)

У зв`язку з чим оскаржувані постанови державного виконавця Ужгородського міського відділу ДВС ГТУЮ у Закарпатській області Дупин Віталія Михайловича від 19 лютого 2018 року ВП 55836339 про відкриття виконавчого провадження з стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1 у розмірі 18853,45 грн. та від 15 березня 2018 року ВП№55836339 про арешт майна боржника підлягають скасуванню.

Відповідно до частини 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, а відтак для ефективного захисту прав позивача суд вважає за необхідне скасувати постанову про стягнення виконавчого збору (а.с.39).

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

З огляду на викладене, відповідач як суб`єкт владних повноважень, на якого частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України покладено обов`язок щодо доказування правомірності своїх дій та рішень, не довів суду правомірність своїх дій щодо винесення оскаржуваних постанов.

Оскільки оскаржувані постанови винесені, як наслідок здійснення виконання виконавчого листа №807/604/17 від 19.09.2017, який в подальшому ухвалою суду визнано таким, що не підлягає до виконання, то позовні вимоги підлягають до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду згідно квитанції №0.0. від 15.01.2020 року було сплачено судовий збір у розмірі 840.80 грн.. Відтак, у відповідності до ст. 139 КАС України судові витрати у вказаному розмірі підлягають стягненню з відповідача на користь ОСОБА_1 .

Виходячи з вищенаведеного та керуючись статтями 6, 9, 72-76, 126, 139, 242 -246, Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) (88000, Закарпатська область, м.Ужгород, вул.Заньковецької, буд.10, ) про визнання постанови протиправною - задовольнити повністю.

Скасувати постанову державного виконавця Ужгородського міського відділу ДВС ГТУЮ у Закарпатській області Секерня Євгенія Миколайовича від 16 лютого 2018 року ВП 54955784 про стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1 у розмірі 18853,45 грн..

Скасувати постанову державного виконавця Ужгородського міського відділу ДВС ГТУЮ у Закарпатській області Дупин Віталія Михайловича від 19 лютого 2018 року ВП 55836339 про відкриття виконавчого провадження з стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1 у розмірі 18853,45 грн..

Скасувати постанову державного виконавця Ужгородського міського відділу ДВС у Закарпатській області Дупин Віталія Михайловича від 15 березня 2018 року ВП№55836339 про арешт майна боржника

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) (88000, Закарпатська область, м.Ужгород, вул.Заньковецької, буд.10, ) за рахунок його бюджетних асигнувань судові витрати у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень 80 копійок).

Відповідно до ч.1 ст.272 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарги на судове рішення може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення (ч.6 ст.287 КАС України).

СуддяЮ.Ю.Дору