Справа № 200/3199/19-а
Суддя: Бабіч С.І.
Дата ухвалення: 2020-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2020 р. Справа№200/3199/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабіча С.І. за участю секретаря судового засідання Картавих Г.В. (сторони чи їх представники у судове засідання не з`явились), розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Донецькій області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції України в Донецькій області (далі - відповідач) відповідно до якого просить суд:

- визнати неправомірними дії відповідача в частині незарахування в наказі № 138 ос від 10.04.2018 р. про звільнення позивача відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» за п. 7 ч. 1 ст. 77 до календарної вислуги років (16 років 06 місяців 18 днів) на пільгових умовах часу участі в антитерористичній операції з 21.07.2014 р. по 06.11.2015 р. та з 07.11.2015р. по 10.04.2018р. один місяць за три місяці;

- зобов`язати відповідача обчислити позивачу вислугу років з урахуванням Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-Х1І та «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» від 17.07.1992 р. № 393 та внести зміни до наказу № 138 ос від 10.04.2018 року про звільнення позивача відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» за п. 7 ч. 1 ст. 77 до календарної вислуги років (16 років 06 місяців 18 днів) на пільгових умовах шляхом врахування періоду участі в антитерористичній операції з 21.07.2014 р. по 06.11.2015 р. та з 07.11.2015р. по 10.04.2018р. один місяць за три місяці;

- визнати протиправною відмову відповідача в оформленні документів для призначення позивачу пенсії за вислугою років.

- зобов`язати відповідача оформити та подати до органу Пенсійного фонду України необхідні документи для призначення позивач пенсії за вислугою років, відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262- XII та постанови Кабінету Міністрів України № 393 від 17 липня 1992 року «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби та контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей».

Позивач, серед іншого, зазначає, що при звільненні його зі служби з поліції та розрахунку його вислуги років відповідачем не було включено до вислуги років час проходження служби, протягом якого він приймав участь в антитерористичній операції та відповідачем не подано до пенсійного органу відповідні відповідні документи для призначення йому пенсії за вислугою років, що призвело до грубого порушення його прав на пенсійне забезпечення.

Крім того, вказує, що під час звільнення відповідачем не повідомлено позивачу про наявність у нього на пільгових умовах вислуги років, достатньої для оформлення пенсії за вислугою років, не роз`яснено порядок звернення із заявою про подання до пенсійного органу відповідних документів для призначення позивачу пенсії за вислугою років, що призвело до грубого порушення прав позивача на пенсійне забезпечення.

Відповідач надав відзив на позов, відповідно до якого проти позову заперечує та, серед іншого посилається на те, що вислуги календарних років служби в органах внутрішніх справ та поліції позивача недостатньо для підготовки та направлення ГУНП в Донецькій області документів для призначення йому пенсії відповідно до Закону № 2262-ХІІ.

Під час перебування у відпустках та на лікарняному, позивач тимчасово не проходив службу та протягом цього часу не брав участь в антитерористичній операції, а отже положення п. 3 Порядку № 393 на зазначені проміжки часу не розповсюджуються.

Зазначає, що вислугу років у пільговому розрахунку позивачу нараховано відповідно до вимог чинного законодавства, отже дана позовна вимога є безпідставною та задоволенню не підлягає.

Представники сторін у призначене судове засідання не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду даної справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Отже, суд визнав за можливе розглянути дану справу по суті.

Дослідивши подані сторонами докази, встановивши всі обставини даної справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на таке.

Наказом ДІВС МВС України від 29.07.2001 року № 150 о/с ОСОБА_1 , призначений на посаду курсанта денного відділення Донецького інституту внутрішніх справ МВС України з 15.08.2001 року.

Наказом УМВД України в Донецькій області від 11.08.2005 року № 248о/с призначений на посаду дізнавача відділення дізнання Дзержинського МВ УМВС України в Донецькій області з 11.08.2005 року.

Наказом ГУМВС України в Донецькій області звільнений з ОВС України згідно п. 9 розділу ХІ ЗУ «Про Національну поліцію» та п. 64 «з» Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом ОВС.

Наказом ГУНП в Донецькій області від 07.11.2015 року № 20 о/с призначений на посаду старшого слідчого СВ Дзержинського ВП Артемівського ВП ГУНП в Донецькій області.

Наказом ГУНП від 10.04.2018 року № 138 о/с звільнений зі служби в поліції за п. 7 ч. 1 ст. 77 ЗУ «Про Національну поліцію» з 10.04.2018 року.

Таким чином, судом встановлено, що вислуга років позивача, станом на 10.04.2019 року, у календарному обчисленні склала 16 років 07 місяці 25 днів.

Відповідно до ст. 102 Закону України «Про Національну поліцію» пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Згідно з ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі за текстом - Закон № 2262) особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Частина 1 статті 2 вказаного закону встановлює, що військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

Відповідно до п. б ст. 1-2 Закону № 2262 право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби (крім випадків призначення пенсії в разі втрати годувальника дружині (чоловіку) з урахуванням вимог частини п`ятої статті 30 цього Закону, яка призначається незалежно від звільнення зі служби):

б) особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, співробітники Служби судової охорони, особи начальницького складу податкової міліції, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту.

Пунктом а ч.1 ст. 12 Закону № 2262 встановлено, що пенсія за вислугу років призначається:

а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби:

по 30 вересня 2011 року і на день звільнення мають вислугу 20 років і більше;

з 1 жовтня 2011 року по 30 вересня 2012 року і на день звільнення мають вислугу 20 календарних років та 6 місяців і більше;

з 1 жовтня 2012 року по 30 вересня 2013 року і на день звільнення мають вислугу 21 календарний рік і більше;

з 1 жовтня 2013 року по 30 вересня 2014 року і на день звільнення мають вислугу 21 календарний рік та 6 місяців і більше;

з 1 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки і більше;

з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше;

з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки і більше;

з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки та 6 місяців і більше;

з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки і більше;

з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки та 6 місяців і більше;

з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у частині другій статті 17 цього Закону.

Обчислення вислуги років поліцейських здійснюється відповідно до Порядку обчислення вислуги років поліцейських, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей, затвердженого постановою КМУ № 393 від 17.07.1992 року (далі Порядок № 393).

Підпунктом «а» пункту 3 Порядку № 393 визначено, що до вислуги років для призначення пенсій особам, на пільгових умовах зараховується один місяць служби за три, зокрема, час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції.

Відповідно до пункту 1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 30.01.2007 № 3-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.02.2007 за № 135/13402 (далі - Порядок № 3-1), заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом ( 2262-12 ), та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України (далі - міністерства та інші органи). Міністерства та інші органи, їх територіальні підрозділи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі визначають уповноважені структурні підрозділи, на які за їх рішенням покладаються функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважені структурні підрозділи).

Пунктом 12 Порядку № 3-1 передбачено, що уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії (додаток 2), ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи. Уповноважений структурний підрозділ надає допомогу особі в одержанні відсутніх на момент подання заяви документів для призначення пенсії. У разі, якщо підготовлені не всі необхідні для призначення пенсії документи, подаються наявні документи, а документи, яких не вистачає, подаються додатково в строки, визначені пунктом 6 цього Порядку.

Згідно з підпунктом 5 пункту 4 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 22.12.2014 року № 28-2 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.01.2015 року за № 40/26485, Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

У постанові Верховного суду від 28.10.19 року в справі №200/2857/19-а суд встановив такі обставини та дійшов до наступних висновків.

...судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до витягів з наказів по надання відпусток співробітникам Дзержинського міськвідділу від 18.08.2015 № 504 та від 19.08.2014 № 431 ОСОБА_1 надавались відпустки з 07 серпня по 18 вересня 2015 року та з 07 серпня по 13 вересня 2014 року. Крім того, згідно копії відкріпного відпускного талону від 24.02.2015 № 36 ОСОБА_1 знаходилась у відпустці з 27.02.2015 по 11.03.2015.

Отже, суд апеляційної інстанції, враховуючи досліджені докази, дійшов правильного висновку, що відповідачем надано належне обґрунтування не зарахування повних періодів, визначених в довідці від 23.08.2018 № 5089/05/12-2018, до вислуги років на пільгових умовах для призначення пенсії особі, з урахуванням днів відпустки, під час яких ОСОБА_1 не брала безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на території Донецької області.

З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про відсутність підстав для внесення змін до наказу від 21.12.2018 № 541 о/с про звільнення ОСОБА_1 в частині зазначення кількості вислуги років у пільговому обчисленні та задоволення позовних вимог у цій частині.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області необхідні документи для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугою років, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначено, що пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж» статті 12 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема, з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки і більше.

Виходячи з наведеного, положення Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не передбачають можливості призначення пенсії за вислугу років особам, звільненим зі служби з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року, при наявності 24 календарних роки і більше, обчисленої на пільгових умовах.

При цьому, зазначеною вище законодавчою нормою чітко передбачено, що пенсія за вислугу років призначається при наявності саме календарної, а не загальної чи пільгової вислуги років.

Аналогічний правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії міститься, зокрема, у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 27.03.2018 у справі № 295/6301/17, від 19.09.2018 у справі № 725/1959/17, від 22.11.2018 у справі № 161/4876/17, від 22.01.2019 у справі № 295/10742/16-а, від 27.02.2019 у справі № 295/6454/17, від 10.07.2019 у справі № 299/509/15-а, від 25.07.2019 у справі № 806/1402/16, від 22.08.2019 у справі № 295/7220/16-а.

Таким чином, враховуючи приписи чинного законодавства, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку щодо відсутності у позивача права на призначення пенсії за вислугою років з урахуванням пільгової вислуги років, оскільки позивач не має встановленої пунктом «а» частини першої статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарної вислуги років.....

Суд зазначає, що в Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не вказано, що пенсію за вислугу років можна призначати особам при наявності 23 років вислуги, обчисленої на пільгових умовах; вказаним Законом чітко передбачено, що пенсія за вислугу років призначається за наявності 23 років, та міститься виключний перелік періодів служби, які враховуються в календарну вислугу років.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 31 січня 2019 року в справі №295/15121/16-а, від 19.09.2018 року в справі № 725/1959/17.

Суд застосовує вказані висновки Верховного суду щодо застосування норм права у аналогічних правовідносинах, на підставі ч.5 ст. 242 КАС України.

Суд звертає увагу позивача на те, що законодавець розмежовує такі поняття як "вислуга років" та "календарна вислуга років".

При цьому, до вислуги років є можливим зарахування стажу роботи у пільговому обчисленні і цей стаж теж враховується при призначенні пенсії.

В той же час, для отримання права на призначення пенсії обов`язковою умовою є наявність саме календарної вислуги років у мінімально визначеному Законом розмірі, а до цієї вислуги зарахування стажу роботи у пільговому обчисленні Законом не передбачено.

Посилання позивача на положення пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України № 393 від 17 липня 1992 року "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей", де визначено, що до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за три місяці час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції, - судом не приймається до уваги, оскільки ним передбачено можливість зарахувати період служби на пільгових умовах до вислуги років, а не до календарної вислуги років.

Таким чином, приймаючи до уваги, що позивач звільнений від служби 10.04.2018 року, пенсія за вислугу років йому може бути призначена лише за наявності 23 календарних роки та 6 місяців і більше календарної вислуги років.

Проте, відповідно до його трудової книжки календарна вислуга років позивача складає 16 років 07 місяців 25 днів, отже, позивач не має встановленої пунктом «а» частини першої статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарної вислуги років (23 роки 6 місяців або більше), що є необхідною для призначення йому пенсії за вислугою років з урахуванням пільгової вислуги років.

Крім цього, згідно з довідкою відповідача від 20.12.2018 року позивач у період з 21.07.2014 року по 06.11.2015 року та з 07.11.2015 року по 10.04.2018 року був зарахований до складу сил та засобів, які беруть безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпечення її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції.

Проте, позивач у вказані періоди перебував у відпустках.

Так, відповідно до відомостей із відпускного посвідчення № 21 (відкріпного корінця) позивач перебував у черговій відпустці за 2014 рік у період з 09.02.2015 року по 17.03.2015 року.

Відповідно до наказу ГУНП в Донецькій області від 20.03.2017 року № 140 о/с ОСОБА_1 перебував у щорічній основній оплачуваній відпустці з 18.04.2017 року до 20.05.2017.

Також позивач перебував у відпустках:

- з 01.08.2016 року до 31.08.2016 року (наказ від 15.07.2016 року № 207 о/с);

- з 03.10.2016 року до 23.10.2016 року (наказ від 16.09.2019 року № 315 о/с);

- з 13.03.2017 року до 02.04.2017 року (наказ від 13.03.2017 року № 126 о/с);

- з 19.10.2017 року до 30.10.2017 року (наказ від 09.10.2017 року № 487 о/с);

- з 01.03.2018 року до 03.04.2018 року (наказ від 15.02.2018 року № 61 о/с).

Крім цього, позивач перебував на лікарняних:

- з 09.11.2017 року до 13.11.2017 року (КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги», м. Торецьк, амбулаторія № 4);

- з 03.04.2018 року до 06.04.2018 року (КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги», м. Торецьк, амбулаторія № 4).

Позивач своє перебування у відпустках та на лікарняних у вказані періоди не заперечує.

Суд вважає за необхідне вказати на те, що особа перебуваючи на лікарняному, втрачає працездатність, а перебуваючи у відпустці не знаходиться на службі, отже, не бере безпосередньої участі в антитерористичної операції та не виконує будь-яких завдань, пов`язаних із проведенням антитерористичної операції.

Враховуючи викладене, вищевказані періоди правомірно не зараховано відповідачем позивачу до вислуги років для призначення пенсії на пільгових умовах із зарахуванням один місяць служби за три.

Таким чином, позовні вимоги є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають.

Судові витрати відшкодуванню позивачу не підлягають, оскільки позивачем сплачені не були, через його звільнення від сплати судового збору.

Керуючись Законами України «Про Національну поліцію», "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", .

Згідно з ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Порядком обчислення вислуги років поліцейських, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей, затвердженого постановою КМУ № 393 від 17.07.1992 року, Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України 30.01.2007 № 3-1 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.02.2007 за № 135/13402, Кодексом адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Донецькій області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Вступну та резолютивну частини рішення складено та підписано у нарадчій кімнаті та проголошено у судовому засіданні 29 січня 2020 року.

Рішення складено у повному обсязі 10 лютого 2020 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Приймаючи до уваги те, що в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.І. Бабіч