Справа № 464/304/20
Суддя: Горбань О. Ю.
Дата ухвалення: 2020-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/304/20
пр.№ 2-а/464/38/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.02.2020 Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого-судді Горбань О.Ю.

при секретарі судового засідання Бігун Ю.І.,

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові адміністративну справу ОСОБА_1 до Головного Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та скасування постанови, -

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання протиправними дії інспектора СРПП № 3 Борогодчанського ВПРУНП в Івано-Франківській області Порохницької Н.В. при винесенні постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та скасування постанови серії БАА №501405 від 11.01.2020 про застосування до нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Обґрунтовує позов тим, що 11.01.2020 відносно нього винесено оскаржувану постанову. Відповідно до змісту постанови, позивач 11.01.2020 о 11.04 год. на автодорозі Мукачево-Львів, керував автомобілем марки "Рено Логан" д.н.з. НОМЕР_1 без ввімкнення ближнього світла фар поза населеним пунктом. З оскаржуваною постановою не погоджується, вважає її безпідставною, незаконною та необґрунтованою, виходячи з наступного. Вважає, що відповідач після зупинки автомобіля висловив лише звинувачення, не роз`яснив позивачу права, не провів підготовку до розгляду справи, не вирішив клопотання, не дослідив докази, не заслухав його пояснення в порушення положень ст. 278, 279 КУпАП. Зазначає, що оскільки не доведено факту вчинення вказаного у оскаржуваній постанові правопорушення саме ним, не взято до уваги його пояснення про ввімкнені денні ходові вогні, тому дії інспектора є протиправними, оскаржувану постанову просить скасувати.

Ухвалою від 16.01.2020 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою від 11.02.2020 відкрито провадження у справі.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав, показав, що 11.01.2020 на автодорозі Мукачево-Львів він не керував автомобілем марки "Рено Логан" д.н.з. НОМЕР_1 , за кермом знаходився його брат. Оскільки у брата не було при собі посвідчення водія, тому відразу після зупинки працівниками поліції автомобіля, він помінявся з братом місцями і пересів з пасажирського сидіння на місце водія. Визнав, що надав свої документи інспектору, а під час руху в автомобілі не горіло ближнє світло фар, зупинка сталась поза населеним пунктом. Незважаючи на це, вважає дії інспектора протиправними, оскільки вважає, що інспектор порушив процедуру і його права, розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу без його пояснень і без роз`яснення йому прав. Визнав, що дійсно він розписався в оскаржуваній постанові, що йому права роз`яснено, натомість вважає, що працівник поліції зобов`язний був надати йому докази порушення ПДР. Зазначив, що в автомобілі встановлені додаткові денні ходові вогні, які горіли, що вказує на те, що порушень ПДР не було.

Відповідач Головне управління патрульної поліції в Івано-Франківській області не забезпечив явку свого представника, відзив до суду не подав.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності та з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Як передбачено ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як передбачено ч. 1 ст. 3 Закону України «Про Національну поліцію», у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

За змістом п. 1-2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою щодо якої її винесено.

Судом встановлено, що інспектором СРПП №3 Борогодчанського ВП РУНП у Івано-Франківській області 11.01.2020 винесена постанова серії БАА №501405 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Відповідно до статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Так, ч.2 ст.122 КУАП встановлено адміністративну відповідальність у виді штрафу в розмірі 25 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

Зазначена норма, за своєю конструкцію є бланкетною, а тому у регулюванні суспільних відносин відсилає до інших нормативно-правових актів, якими, в тому числі, є Правила дорожнього руху України.

У пункті 9.8. Правил дорожнього руху України (далі Правил) встановлено, що з 1 жовтня до 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

Враховуючи те, що ближнє світло фар відноситься до зовнішніх освітлювальних приладів, це правило фактично визначає порядок їх використання протягом певного періоду на рівні із вимогами розділу 19 Правил, незважаючи на положення п.п.г п.9.1 Правил, якими передбачено, що увімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби є також попереджувальним сигналом.

Недотримання цього правила слід тлумачити як порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами, що передбачено диспозицією ч.2 ст.122 КУАП, у зв`язку з чим дії ОСОБА_1 за вказаною нормою кваліфіковано вірно.

Як вбачається з матеріалів справи, 11.01.2020 близько 11:04 год. на автодорозі Мукачево - Львів виявлено транспортний засіб Рено Логан, номерний знак НОМЕР_1 , який рухався без ввімкненого ближнього світла фар поза населеним пунктом, що слугувало підставою для зупинки транспортного засобу та притягнення водія ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Належних доказів, що за кермом знаходився не позивач, а інша особа, суду не надано.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що відповідачем не надано до суду належного та допустимого доказу порушення позивачем п.9.8 ПДР, однак, суд наголошує на тому, що ОСОБА_1 жодним чином не оспорює відсутність ввімкнених світлових фар, з наданих суду пояснень встановлено факт порушення позивачем ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП. Жодних доказів про те, що денні ходові вогні встановлені конструкцією транспортного засобу Рено Логан суду не надано.

З огляду на наведене, з представлених на розгляд суду матеріалів вбачається вчинення позивачем порушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУАП. Оскаржувана постанова винесена правомочною особою (ст.222 КУАП) в межах санкції статті, з врахуванням вимог ст.33 КУАП, відповідає вимогам ст.ст.283, 284 КУАП, є обґрунтованою та правомірною.

Доводи позивача, що відповідачем порушені його права при розгляді справи, суд вважає необґрунтованими,оскільки ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права позивачем, є голослівними і не впливають на правомірність оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень.

Щодо заявленої позовної вимоги про визнання дій протиправними суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Отже, суд не вправі визнавати дії інспектора протиправними щодо розгляду справи про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 19 Конституції України, Законом України «Про Національну поліцію», ст.ст. 7, ч. 2 ст. 122, 245-247, 251, 258, 283, 287, 289 КУпАП, ст.ст. 2, 8, 9, 72-77, 78, 229, 241-246, 250, 286, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, -

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 до Головного Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та скасування постанови залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Сихівський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 .

Відповідач: Головне Управління Патрульної поліції в Івано-Франківській області, Івано-Франківська область, Микитинці, вул.Юності, 23, .

Повний текст рішення виготовлено та проголошено 24.02.2020.

Суддя О.Ю.Горбань