Справа № 280/5273/19
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2020-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

11 лютого 2020 року Справа № 280/5273/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Лазаренка М.С.,

за участю секретаря судового засідання Дєткова Р.О.,

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Козлова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 )

до Департаменту охорони здоров`я Запорізької обласної державної адміністрації (69107, м.Запоріжжя, пр.Соборний, 164, )

про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

29 жовтня 2019 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Департаменту охорони здоров`я Запорізької обласної державної адміністрації (далі - відповідач), в якому позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати наказ №193-О від 25.06.2019 «Про накладення дисциплінарного стягнення у виді зауваження» ОСОБА_1 , головного спеціаліста лікувально-профілактичного відділу управління реформ і розвитку медичної допомоги Департаменту охорони здоров`я Запорізької обласної державної адміністрації.

Ухвалою суду від 04 листопада 2019 відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання на 02 грудня 2019 року.

Протокольною ухвалою суду від 02 грудня 2019 відкладено підготовче судове засідання на 23.12.2019.

Протокольною ухвалою суду від 23 грудня 2019 рок закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на той же день, в судовому засіданні оголошено перерву до 20 січня 2020 року.

Протокольною ухвалою суду від 20 січня 2020 року ухвалено викликати до суду та допитати в якості свідка ОСОБА_2 , оголошено перерву до 05 лютого 2020 року.

05 лютого 2020 року у зв`язку з неявкою свідка в судовому засіданні оголошено перерву до 11 лютого 2020 року.

11 лютого 2020 року у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що з 06.06.2012 він знаходиться в трудових відносинах з Департаментом охорони здоров`я Запорізької обласної державної адміністрації, перебуває на посаді головного спеціаліста лікувально-профілактичного відділу управління реформ і розвитку медичної допомоги Департаменту охорони здоров`я Запорізької обласної державної адміністрації, є державним службовцем. Наказом директора Департаменту охорони здоров`я Запорізької обласної державної адміністрації №193-О о/с від 25.06.2019 року на позивача накладено дисциплінарне стягнення у вигляді зауваження. Проте позивач вважає, що вищезазначений наказ є незаконним та таким, що грубо порушує його права, а відтак підлягає скасуванню. На підставі вищезазначеного, позивач просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

22.11.2019 відповідач надав суду відзив (вх. №49112), відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позову у зв`язку з тим, що відповідно до графіку прийому громадян по особистим питанням співробітниками Департаменту охорони здоров`я Запорізької облдержадміністрації на 2019 рік, що затверджений Директором Департаменту 01 лютого 2019 року, черговий по Департаменту приймає всі звернення заявників та передає на реєстрацію відповідальній особі. Саме 07.06.2019 з 13.00 до 15.45 по графіку чергувань по Департаменту черговим був позивач. При цьому, як вбачається із доповідної записки (пояснювальної) позивача від 07.06.2019 (зареєстрована у Департаменті 10.06.2019) він відмовився прийняти звернення заявника та перенаправляв заявника до державного службовця, який 07.06.2019 не чергував. У вказаній пояснювальній записці позивач звертав увагу, що питання, порушені у зверненні громадянина, перебувало поза межами його компетенції, як фахівця, тому ОСОБА_1 і відмовляв у прийнятті звернення. Дисциплінарне стягнення у вигляді зауваження згідно наказу Департаменту від 25.06.2019 № 193-0 було накладено на ОСОБА_1 відповідно до ст. 65, 66 Закону України «Про державну службу». Факт неналежного виконання посадових обов`язків, що є порушенням вимог правил, підтверджений відповідними доповідними записками та визнається Позивачем у своїх поясненнях. Факт зверхнього ставлення до відвідувача зафіксований в зверненні-скарзі громадянина ОСОБА_2 . За наведених обставин відповідач вказує на законне накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді зауваження в межах наданих повноважень, а тому позов задоволенню не підлягає. У зв`язку з вищевикладеним просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

28.11.2019 позивач надав суду відповідь на відзив (вх. №50022), в якій зазначено що що наказ від 25.06.2019 № 193-0 про накладання на нього дисциплінарного стягнення у виді зауваження складений з численними порушеннями та є упередженим, є результатом необ`єктивного розгляду, без залучення зацікавлених осіб ( ОСОБА_1 , заявника ОСОБА_2 та ін.) У доповідних начальника відділу охорони материнства та дитинства ОСОБА_3 , головного спеціаліста цього відділу Логвінової Г.С. та заяві ОСОБА_2 , викладена неправдива інформація, яка направлена на дискредитацію позивача, як державного службовця, наносить шкоду честі та гідності ОСОБА_1 . Вважає, що заява батька новонародженої дитини поза закладом охорони здоров`я написана під тиском зацікавлених осіб ( ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ), з метою виправдання припущених ними порушень законодавства, а саме Постанови Кабінету Міністрів України від 09 січня 2013 року № 9 (зі змінами Постанова КМУ від 06.12.2017 № 1004). Доповідна позивача була використана адміністрацією у якості пояснювальної, а не як повідомлення про порушення законодавства посадовими особами. Спілкуючись з особою, що звернулася за телефоном до чергового по Департаменту охорони здоров`я облдержадміністрації ( ОСОБА_2 ), ОСОБА_1 керувався положеннями діючого наказу ДОЗ ОДА від 20.11.2015 № 1145 «Про затвердження Поряду розгляду звернень громадян у Департаменті охорони здоров`я Запорізької облдержадміністрації», зареєстрованого в головному територіальному управлінні юстиції у Запорізькій області 01.12.2015 № 57/1721, п.4.9 якого говорить, що у разі необхідності відповідальна посадова особа надає допомогу громадянину у визначенні посадової особи Департаменту, до якої необхідно записатися на особистий прийом відповідно до специфіки питання, яке порушене громадянин, та компетенції відповідних посадових осіб. У той же час, враховуючи, що розгляд питання, порушеного заявником ОСОБА_2 , виходить поза межі компетенції ОСОБА_1 , діючи виключно в інтересах заявника, позивач спустився до заявника особисто (з 6-го поверху на 1-й поверх), запросив його у будівлю, надав можливість звернутися письмово до Департаменту, забезпечивши його чистим аркушем А4 та ручкою. Вважає, що фактично прийом ним заявника відбувся при свідках цих подій. Зазначає, що відповідачем у клопотанні від 30.01.2019 № 03-3/2300 та відзиві на позовну заяву від 20.11.2019 № 03-37/2958 безпідставно наголошується на проступку, начебто вчиненому ОСОБА_1 , при цьому залучається неправдива інформація та фальсифікації. Дозволяється вільне тлумачення фактів, викладених у доповідній позивача. Стверджується факт відмови ОСОБА_1 прийняти звернення заявника, чого не було.

29.11.2019 відповідач надав суду відзив (вх. №50322), в якому зазначає, що існуючий порядок прийому звернень громадян, які звернулися до Департаменту, не передбачає переадресування питань, які ставляться заявниками, іншим посадовцям Департаменту, або залучення до прийому громадян інших працівників Департаменту, окрім тих, які задіяні в чергуванні. Від позивача не вимагалося розгляду питання, яке порушувалося заявником, безпосередньо на місці, в присутності заявника, позивач мав лише прийняти звернення, та, за потреби, допомогти заявнику з його оформленням. Для цього не потрібні будь-які спеціалізовані фахові знання, отже, посилання позивача на те, що він не мав необхідного фаху і вирішив залучити до прийому громадян іншого фахівця, позбавлені підстав. Позивач самовільно змінив встановлений порядок, фактично відмовившись прийняти звернення що призвело до подання на нього скарги заявником. Факт подання скарги спростовує твердження позивача про те, що він діяв нібито в інтересах заявника. При цьому позивач допустив зневажливе та зверхнє ставлення до заявника, гр. ОСОБА_2 , що останній відобразив у відповідній скарзі. Наведені у відповіді на відзив посилання про нібито упереджене ставлення керівництва Департаменту до відповідача нічим не обґрунтовані та є спробами ввести суд в оману.

Під час розгляду справи по суті позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги, з підстав, викладених в адміністративному позові та у відповіді на відзив. Просили суд задовольнити позовні вимоги повністю.

Представник відповідача проти позову заперечив, з підстав, викладених у відзиві та у запереченнях на відповідь на відзив. Просив суд відмовити у задоволені позовних вимог.

Суд, вислухавши думку сторін по справі, допитавши свідка, оцінивши повідомлені обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

Наказом Управління охорони здоров`я Запорізької обласної державної адміністрації Міністерства охорони здоров`я України від 01.06.2012 № 148/в відповідно до статті 33 Закону України «Про державну службу», постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 №268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату управління органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» ОСОБА_1 призначено за переводом з 06 червня 2012 року на посаду головного спеціаліста відділу лікувально-профілактичної допомоги управління охорони здоров`я обласної державної адміністрації, присвоєно 13 ранг державного службовця.

Наказом Департаменту охорони здоров`я Запорізької обласної державної адміністрації від 16.04.2019 №114-о присвоєно ОСОБА_1 головному спеціалісту відділу лікувально-профілактичної допомоги управління реформ і розвитку медичної допомоги Департаменту охорони здоров`я облдержадміністрації 7 ранг державного службовця в межах категорії «В» посад державних службовців з 01 травня 2019.

Наказом Департаменту охорони здоров`я Запорізької обласної державної адміністрації від 25.06.2019 №193-О відповідно до п.6 ч.2 ст.65, ч.2 ст.66 Закону України «Про державну службу», розділу ІІ Правил внутрішнього службового розпорядку в Департаменті охорони здоров`я Запорізької обласної державної адміністрації, які затверджені рішенням загальних зборів державних службовців та інших працівників Департаменту охорони здоров`я Запорізької обласної державної адміністрації (протокол від 11.12.2017 №1), графіку прийому громадян по особистим питанням співробітниками Департаменту охорони здоров`я Запорізької облдержадміністрації на 20019 рік, що затверджений Директором Департаменту 01 лютого 2019 року (далі графік прийому), фактів викладених у зверненні ОСОБА_2 , доповідних записок начальника відділу охорони материнства і дитинства управління реформ і розвитку медичної допомоги ОСОБА_3 , головного спеціаліста відділу охорони материнства і дитинства управління реформ і розвитку медичної допомоги ОСОБА_4 , головного спеціаліста лікувально-профілактичного відділу управління реформ і розвитку медичної допомоги відділу Мартакова ОСОБА_5 та враховуючи, що 07.06.2019 з 13.00 до 15.45 по графіку чергувань по Департаменту був ОСОБА_1 , накладено на ОСОБА_1 , головного спеціаліста лікувально-профілактичного відділу управління реформ і розвитку медичної допомоги, дисциплінарне стягнення у виді зауваження.

Не погодившись із винесеним наказом про накладення дисциплінарного стягнення у виді зауваження, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1 ст. 8 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015р.№ 889-VIII, державний службовець зобов`язаний, зокрема, дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки; виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України. Державні службовці виконують також інші обов`язки, визначені у положеннях про структурні підрозділи державних органів та посадових інструкціях, затверджених керівниками державної служби в цих органах.

В частині 1 ст. 64 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015р.№ 889-VIII визначено, що за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Частиною 1 ст.65 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015р.№ 889-VIII визначено, що підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Дисциплінарний проступок - це протиправне порушення державним службовцем норм законодавства та покладених на нього службових обов`язків, яке тягне за собою накладення (застосування) дисциплінарного стягнення.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для накладення на позивача дисциплінарного стягнення визначено п.6 ч.2 ст.65 Закону України «Про державну службу» згідно якого дисциплінарним проступком є недотримання правил внутрішнього службового розпорядку.

Згідно з п. З розділу І Правил внутрішнього службового розпорядку в Департаменті охорони здоров`я Запорізької обласної державної адміністрації (далі - Правила), службова дисципліна в Департаменті ґрунтується на засадах сумлінного та професійного виконання державними службовцями своїх обов`язків.

Згідно п.п. 2, 3 розділу II Правил, державні службовці у своїй роботи повинні дотримуватися правил професійності, принциповості і доброзичливості, при цьому неприпустимими є прояви зверхності до колег та громадян (відвідувачів).

Із матеріалів справи встановлено, що відповідно до графіку прийому громадян по особистим питанням, співробітниками Департаменту охорони здоров`я Запорізької облдержадміністрації на 2019 рік, що затверджений Директором Департаменту 01 лютого 2019 року, черговий по Департаменту приймає всі звернення заявників та передає на реєстрацію відповідальній особі.

07.06.2019 з 13.00 до 15.45 по графіку чергувань по Департаменту черговим був ОСОБА_1

07.06.2019 року, ОСОБА_1 , перебуваючи на своєму робочому місці, отримав усне звернення громадянина ОСОБА_2 , який намагався вирішити питання встановлення факту народження та отримання відповідних підтверджуючих медичних документів стосовно новонародженого малюка, дитини, народженої поза закладом охорони здоров`я.

Судом під час розгляду справи, з урахуванням наданих сторонами пояснень, встановлено, що позивачем у прийомі громадянина ОСОБА_2 та наданні йому консультації фактично було відмовлено з обґрунтуванням того, що поставлене заявником питання стосується вирішення питання оформлення та отримання документів стосовно новонародженого малюка, дитини, народженої поза закладом охорони здоров`я та не відноситься до компетенції позивача, оскільки його компетентність полягає у питаннях травмотології та хірургії.

Зазначені обставини також не спростовані показами свідка.

В судовому засіданні, в якості свідка був допитаний громадянин ОСОБА_2 , який пояснив, що 07.06.2019 він прийшов до Департаменту охорони здоров`я Запорізької обласної державної адміністрації для написання заяви про народження дитини поза межами медичного закладу, в приймальні ОСОБА_2 надали номер телефону чергового ОСОБА_1 . Після чого ОСОБА_2 подзвонив по наданому номеру телефону, ОСОБА_1 відповів, що це питання не входить до його компетенції, сказав, щоб в приймальні надали інший номер телефона. Заявник звернувся до приймальної знов, де йому надали номер телефона ОСОБА_4 . Після цього ОСОБА_4 спустилася на перший поверх до ОСОБА_2 та почала оформляти документи. Після цього ОСОБА_1 також спустився на перший поверх, але не до ОСОБА_2 , а до іншої особи, яка також прийшла на прийом. У зв`язку з вищевикладеним, ОСОБА_2 і написав заяву скаргу на ОСОБА_1 , оскільки іншу особу він прийняв, а до ОСОБА_2 йому діла не було (зі слів свідка). Заявник вважає, що його проблему було проігноровано, та ОСОБА_1 до нього поставився зверхньо та зневажливо, що не відповідає поведінці державного службовця. Скаргу заявник написав без примушування, оскільки не був задоволений поведінкою ОСОБА_1 .

Що стосується іншої заявниці ОСОБА_6 , яку позивачем прийнято та надано консультацію.

З наданих в судовому засіданні пояснень, заявниця звернулась з питань що стосувались її звільнення, з її слів незаконного, та позивачем проведено прийом та надано консультацію.

Відповідно до п.13 розділу 2 «Завдання і обов`язки» посадової інструкції Мартакова В.В., головний спеціаліст розглядає звернення громадян, установ та організацій, які стосуються діяльності служби.

Також відповідно до розділу 4 Посадової інструкції головний спеціаліст несе відповідальність за неякісне або несвоєчасне виконання посадових завдань та обов`язків, бездіяльність або невикористання наданих йому прав, порушення норм етики поведінки державного службовця та обмежень, пов`язаних з прийняттям на державну службу та її проходженням.

Згідно з п. З розділу І Правил внутрішнього службового розпорядку в Департаменті охорони здоров`я Запорізької обласної державної адміністрації (далі - Правила), службова дисципліна в Департаменті ґрунтується на засадах сумлінного та професійного виконання державними службовцями своїх обов`язків.

Згідно п.п. 2, 3 розділу II Правил, державні службовці у своїй роботи повинні дотримуватися правил професійності, принциповості і доброзичливості, при цьому неприпустимими є прояви зверхності до колег та громадян (відвідувачів).

Факт неналежного виконання посадових обов`язків, що є порушенням вимог правил, підтверджений відповідними доповідними записками посадових осіб Департаменту охорони здоровя Запорізької обласної державної адміністрації, а саме: ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та Мартакова В.В.

Факт зверхнього ставлення до відвідувача зафіксований в зверненні-скарзі громадянина ОСОБА_2 .

Згідно п.1 розділу IX Правил, не дотримання вимог правил є підставою для притягнення державного службовця Департаменту охорони здоров`я Запорізької обласної державної адміністрації до відповідальності у порядку, передбаченому чинним законодавством.

Наказом Департаменту охорони здоров`я Запорізької обласної державної адміністрації від 25.06.2019 №193-О відповідно до п.6 ч.2 ст.65, ч.2 ст.66 Закону України «Про державну службу», розділу ІІ Правил внутрішнього службового розпорядку в Департаменті охорони здоров`я Запорізької обласної державної адміністрації, які затверджені рішенням загальних зборів державних службовців та інших працівників Департаменту охорони здоров`я Запорізької обласної державної адміністрації (протокол від 11.12.2017 №1), графіку прийому громадян по особистим питанням співробітниками Департаменту охорони здоров`я Запорізької облдержадміністрації на 20019 рік, що затверджений Директором Департаменту 01 лютого 2019 року (далі графік прийому), фактів викладених у зверненні ОСОБА_2 , доповідних записок начальника відділу охорони материнства і дитинства управління реформ і розвитку медичної допомоги ОСОБА_3 , головного спеціаліста відділу охорони материнства і дитинства управління реформ і розвитку медичної допомоги ОСОБА_4 , головного спеціаліста лікувально-профілактичного відділу управління реформ і розвитку медичної допомоги відділу ОСОБА_1 та враховуючи, що 07.06.2019 з 13.00 до 15.45 по графіку чергувань по Департаменту був ОСОБА_1 , накладено на ОСОБА_1 , головного спеціаліста лікувально-профілактичного відділу управління реформ і розвитку медичної допомоги, дисциплінарне стягнення у виді зауваження.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.66 Закону України «Про державну службу» до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення як, зокрема, зауваження.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 Закону № 889-VIII дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 68 цього Закону дисциплінарні провадження ініціюються суб`єктом призначення, яким у свою чергу є державний орган або посадова особа, яким відповідно до законодавства надано повноваження від імені держави призначати на відповідну посаду державної служби в державному органі та звільняти з такої посади (п. 7 ч. 1 ст. 2).

Відповідно до ч. 2 ст. 68 Закону №889-VIII дисциплінарні стягнення, окрім зауважень, накладаються (застосовуються) на державних службовців, які займають посади державної служби категорій «Б» і «В» суб`єктом призначення за поданням дисциплінарної комісії.

Тобто, з огляду на характер зазначеного дисциплінарного стягнення у вигляді зауваження, воно, відповідно до норм ч. 6 ст. 66 Закону України «Про державну службу» в редакції, що діяла на день накладення стягнення, не потребувала залучення дисциплінарної комісії та/або проведення службового розслідування.

З урахуванням викладеного вище, судом встановлено, що позивач власними діями порушив норми Конституції України, Закону України «Про державну службу», Правил внутрішнього службового розпорядку в Департаменті охорони здоров`я Запорізької обласної державної адміністрації, які затверджені рішенням загальних зборів державних службовців та інших працівників Департаменту охорони здоров`я Запорізької обласної державної адміністрації.

Крім того, суд звертає увагу на те, що позивачем не вчинено жодних дій та не надано суду жодних доказів на спростування факту неналежного виконання ним посадових обов`язків.

Судом встановлено, що відповідач діяв в межах повноважень відповідно до норм чинного законодавства та правомірно виніс наказ №193-О від 25.06.2019 «Про накладення дисциплінарного стягнення у виді зауваження» ОСОБА_1 , головного спеціаліста лікувально-профілактичного відділу управління реформ і розвитку медичної допомоги Департаменту охорони здоров`я Запорізької обласної державної адміністрації, у зв`язку з чим вимоги позивача про визнання протиправним та скасування наказу заявлені безпідставно та задоволенню не підлягають.

Відповідно до приписів ч.1 та ч.2 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві вимоги позивача є такими, що задоволенню не підлягають.

У зв`язку із відмовою у задоволенні адміністративного позову, розподіл судових витрат згідно ст. 139 КАС України судом не здійснюється.

Керуючись ст.ст.9, 139, 243-246 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Департаменту охорони здоров`я Запорізької обласної державної адміністрації (69107, м.Запоріжжя, пр.Соборний, 164, ) про визнання протиправним та скасування наказу відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 26.02.2020.

Суддя М.С. Лазаренко