Справа № 240/12157/19
Суддя: Шуляк Любов Анатоліївна
Дата ухвалення: 2020-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

(про забезпечення позову)

28 лютого 2020 року м. Житомир справа № 240/12157/19

категорія 113040000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шуляк Л.А., розглянувши у письмовому провадженні заяву про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Житомирській області про визнання протиправною та скасування постанови,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову Управління Держпраці у Житомирській області №ЖИ 122/ЖТ2192/86/АВ/П/ТД-ФС від 07 листопада 2019 року про накладення штрафу уповноваженими особами.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження із проведенням підготовчого засідання та викликом (повідомленням) учасників справи на 09 січня 2020 року. Наступне судове засідання призначено на 04 березня 2020 о 12:00.

27 лютого 2020 року представником позивача до відділу документального забезпечення суду подано заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа - постанови №ЖИ 122/ЖТ2192/86/АВ/П/ТД-ФС від 07 листопада 2019 року, винесеної Управлінням Держпраці у Житомирській області, відповідно до якої на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 125 190,00 грн до набрання законної сили судовим рішенням.

В обґрунтування поданої заяви вказує, що спірна постанова про накладення штрафу, правомірність винесення якої є предметом розгляду у вказаній адміністративній справі, була пред`явлена до примусового виконання до органів державної виконавчої служби, а тому оскаржуване рішення суб`єкта владних повноважень може бути примусово виконано до закінчення розгляду вказаної справи. Крім того, зазначено, що 13 лютого 2020 року державним виконавцем винесено постанову про накладення арешту на все рухоме майно позивача, про що свідчить постанова ВП№61216615. Наголошує, що у разі подальшого примусового виконання спірної постанови наявні реальні ризики настання негативних наслідків для суб`єкта господарювання, а відновлення порушених прав у випадку задоволення позовних вимог потребуватиме значного часу та зусиль.

У відповідності до частини першої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи та заяву представника позивача про забезпечення позову, суд дійшов наступних висновків. Частиною першою статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Положеннями статті 150 КАС України визначено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

За приписами частини 1 статті 151 КАС України позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб (ч.2 ст.151 КАС України).

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Тобто інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (постанова Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" №9 від 22.12.2006).

Принципами Рекомендації №К(89)8 стосовно тимчасового судового захисту в адміністративних справах, що прийнята Комітетом Міністрів Ради Європи 13.09.1998, визначено наступне:

- приймаючи рішення щодо необхідності надання особі тимчасового захисту, суд бере до уваги всі фактори та інтереси, які мають відношення до цієї справи. Рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта;

- заходи тимчасового захисту, про вжиття яких розпорядився правомочний суд, можуть мати форму повного або часткового призупинення виконання адміністративного акта, повного або часткового відновлення ситуації, яка існувала на момент прийняття цього адміністративного акта або після його прийняття, а також покладення судом, згідно з його повноваженнями, відповідного обов`язку на адміністративний орган влади;

- заходи тимчасового захисту жодним чином не можуть наперед визначати рішення, що його має прийняти суд у певній справі проти адміністративного акта;

- провадження в суді має здійснюватися без зволікання.

Отже, тимчасовий судовий захист є гарантією і заходом «очікування». Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акту; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акту.

При цьому заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Аналогічна правова позиція міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 826/8556/17, від 25 квітня 2019 року у справі № 826/10936/18.

Встановлено, що державним виконавцем Бердичівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 13 лютого 2020 року ВП №61216615 з примусового виконання постанови Управління Держпраці у Житомирській області від 07.11.2019 №ЖИ122.

Крім того, державним виконавцем Бердичівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) винесено постанову від 13 лютого 2020 року ВП №61216615 про накладення арешту на все рухоме майно боржника.

Здійснивши системний аналіз долучених до заяви доказів, суд зазначає, що органами державної виконавчої служби розпочато примусове виконання постанови Управління Держпраці у Житомирській області №ЖИ 122/ЖТ2192/86/АВ/П/ТД-ФС від 07 листопада 2019 року, правомірність якої є предметом розгляду у адміністративній справі №240/12157/19.

Внаслідок примусового виконання спірної постанови для позивача як боржника у виконавчому провадженні, настали негативні фінансові наслідки у вигляді накладення арешту на все його рухоме майно, що може істотно вплинути на господарську та фінансову діяльність позивача як суб`єкта господарювання.

Суд погоджується із доводами позивача та наголошує, що за наведених обставин існує реальна ймовірність фактичного примусового виконання постанови Управління Держпраці у Житомирській області від 07 листопада 2019 року №ЖИ 122/ЖТ2192/86/АВ/П/ТД-ФС до винесення Житомирським окружним адміністративним судом судового рішення за результатами розгляду адміністративної справи №240/12157/19 та до надання судом правової оцінки оскаржуваній постанові.

Крім того, не вжиття заходів забезпечення позову також суттєво ускладнить подальше відновлення порушених прав позивача у разі задоволення позову.

При цьому, забезпечення позову жодним чином не вказує на протиправність спірної постанови та не свідчить про фактичне вирішення справи, оскільки забезпечення позову жодним чином не буде впливати на обов`язки позивача сплати штраф у разі, якщо у задоволенні позовних вимог буде відмовлено.

Слід зазначити, що у разі вжиття забезпечення позову буде досягнуто збереження правовідносин у стані, що існували на дату їх виникнення, а забезпечення позову не призведе до порушення прав чи законних інтересів учасників справи.

Частиною четвертою статті 154 КАС України встановлено, що залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Згідно з частиною п`ятою статті 154 КАС України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Заява представника ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову подана позивачем у строк та в порядку встановленому статтею 153 КАС України та оформлена з дотриманням вимог статті 152 КАС України.

Виходячи з фактичних обставин справи та вищенаведених положень чинного законодавства, суд дійшов висновку про наявність об`єктивних обставин для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову та вважає необхідним вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документу - постанови Управління Держпраці у Житомирській області від 07 листопада 2019 року №ЖИ 122/ЖТ2192/86/АВ/П/ТД-ФС, до набрання законної сили судовим рішенням за результатами розгляду адміністративної справи №240/12157/19.

Враховуючи вищевикладене, заява представника ОСОБА_1 про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 150, 151, 156, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Задовольнити заяву представника ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії постанови Управління Держпраці у Житомирській області від 07 листопада 2019 року №ЖИ 122/ЖТ2192/86/АВ/П/ТД-ФС про накладення на Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 штрафу в розмірі 125 190,00 грн, до набрання законної сили судовим рішенням за результатами розгляду адміністративної справи №240/12157/19.

Негайно надіслати примірник ухвали про забезпечення позову заявнику та всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Сьомого апеляційного суду через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвалу суду складено у повному обсязі: 28 лютого 2020 року.

Суддя Л.А.Шуляк