Справа № 540/489/20
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2020-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

27 лютого 2020 р. м. ХерсонСправа № 540/489/20

Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді: Пекного А.С., дослідивши адміністративний позов ОСОБА_1 до Поліцейського Воловецького відділення поліції Мукачівського відділу поліції Головного управління національної поліції в Закарпатській області Фізер Дмитра Михайловича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,

встановив:

26 лютого 2020 року ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Поліцейського Воловецького відділення поліції Мукачівського відділу поліції Головного управління національної поліції в Закарпатській області Фізер Дмитра Михайловича (далі-відповідач), в якому просить скасувати постанову, винесену відповідачем, серія БАА №717491 від 15.02.2020р., якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 170,00 грн. за ч.6 ст.121 КУпАП.

Крім того, позивач просить витребувати з Воловецького відділення поліції Мукачівського відділу поліції Головного управління національної поліції в Закарпатській області та долучити до матеріалів адміністративної справи відеозапис з боді-камери старшого сержанта поліції ОСОБА_2 за період з 20 год.30 хв. по 21 год.40 хв. 15.02.2020р. та звільнити його від сплати судового збору відповідно до вимог пп.13 п.1 ст.5 ЗАкону України "Про судовий збір".

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Статтею 20 КАС України визначено предметну юрисдикцію адміністративних судів.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні, зокрема адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності передбачені ст.286 КАС України, відповідно до якої адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Отже з наведених норм процесуального законодавства вбачається, що даний спір предметно підсудний місцевому загальному суду як адміністративному.

Слід звернути увагу, що відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

За змістом ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно із ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом

верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20 липня 2006 року у справі "Сокуренко і Стригун проти України" встановив порушення пункту 1 статті 6 Конвенції, зазначивши у п.п. 22-24 рішення наступне:

"Суд знову зазначає, що стаття 6 Конвенції не зобов`язує держав - учасників Конвенції створювати апеляційні чи касаційні суди. Однак там, де такі суди існують, необхідно дотримуватись гарантій, визначених у статті 6 (див. рішення у справі "Брула Гомез де ла Торе проти Іспанії" від 19 грудня 1997 року, п. 37).

Відповідно до прецедентної практики Суду термін "встановленим законом" у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, "що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом" (див. рішення у справі "Занд проти Австрії", заява N 7360/76, доповідь Комісії від 12 жовтня 1978 року). У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного національного законодавства (див. рішення у справі "Коем та інші проти Бельгії", N N 32492/96, 32547/96, 32548/96, 33209/96 та 33210/96, п. 98, ECHR 2000-VII).

Суд повторює, що, як було раніше визначено, фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі "Занд проти Австрії", що згадувалось раніше, Комісія висловила думку, що термін "судом, встановленим законом" у пункті 1 статті 6 передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з (...) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (...)"."

Зазначена правова позиція Європейського суду з прав людини дає можливість виділити дві умови відповідності критерію "суд, встановлений законом": організаційну (організація судової системи повинна регулюватися законами у їх буквальному значенні) та юрисдикційну (суд повинен діяти у спосіб та відповідно до повноважень, передбачених законом, у межах своєї компетенції). З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Чинним Кодексом адміністративного судочинства України не регламентовано дії суду у разі встановлення належності справи до предметної юрисдикції іншого адміністративного суду, а тому убачається необхідність застосувати аналогію закону, а саме п. 2 ч. 1 ст. 29 КАС України, відповідно до якого суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

За правилами статті 25 КАС України, адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Як видно з матеріалів позову, зареєстрованим місцем проживання позивача є АДРЕСА_1 . Крім того, позивач вказав у позові адресу листування - АДРЕСА_1 .

Ураховуючи наведене, розгляд даного спору належить до територіальної юрисдикції Новокаховського міського суду Херсонської області.

Таким чином, зазначена адміністративна справа не відноситься до предметної юрисдикції Херсонського окружного адміністративного суду, а тому підлягає передачі до Новокаховського міського суду Херсонської області для розгляду, як адміністративним судом.

Керуючись ст.29 КАС України,

ухвалив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського Воловецького відділення поліції Мукачівського відділу поліції Головного управління національної поліції в Закарпатській області Фізер Дмитра Михайловича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху - передати разом з усіма додатками за підсудністю до Новокаховського міського суду Херсонської області.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею і може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду в 15-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження апеляційна скарга подається протягом 15 днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя А.С. Пекний