Справа № 200/12131/19-а
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2020-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 лютого 2020 року справа №200/12131/19-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Геращенка І.В., суддів: Арабей Т.Г., Міронової Г.М.,

секретар судового засідання Мирошниченко О.Л.

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 грудня 2019 року у справі № 200/12131/19-а (головуючий І інстанції Льговська Ю.М., повний текст складений у м. Слов`янську Донецької області) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною, стягнення середнього грошового забезпечення та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Донецькій області (далі ГУНП в Донецькій області, відповідач), в якому просив:

- визнанти протиправною бездіяльність щодо відмови у виплаті середнього грошового забезпечення з 31 липня 2019 року по день винесення рішення у справі;

- стягнути середнє грошове забезпечення з 31 липня 2019 року по день винесення рішення у справі;

- зобов`язати нараховувати та сплачувати середнє грошове забезпечення з розрахунку 12775,76 грн. на місяць з наступного дня після винесення рішення у справи до моменту фактичного звільнення зі служби в складі Збройних сил України (а.с. 4-6).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 12 грудня 2017 року позов задоволений частково:

- визнано протиправною бездіяльність ГУНП в Донецькій області щодо невиплати ОСОБА_1 середнього грошового забезпечення за період з 31 липня 2019 року по 12 грудня 2019 року;

- стягнуто з ГУНП в Донецькій області на користь ОСОБА_1 середнє грошове забезпечення з 31 липня 2019 року по 12 грудня 2019 року в сумі 56547,45 грн.;

- в іншій частині позовних вимог відмовлено;

- звернуто до негайного виконання рішення суду в частині присудження ОСОБА_1 виплати заробітної плати в межах суми стягнення за один місяць у розмірі 12984,97 грн. (а.с. 81-83).

Відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволенні позову в повному обсязі через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та невідповідність нормам матеріального права.

В обгрунтування доводів посилався на те, що позивач проходить військову службу за контрактом; після поновлення на посаді не приступив до виконання службових обов`язків, у зв`язку з чим відсутні підстави для виплати позиву грошового забезпечення за період служби в поліції, оскільки відповідно до п. 8 розділу І Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженимх наказом МВС України від 06.04.2016 року № 260, за час відсутності поліцейського на службі без поважних причин грошове забезпечення не виплачується (а.с. 88-90).

Позивач в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, звернувся із заявою про розгляд справи у його відсутність.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, вивчив доводи апеляційної скарги, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлені такі обставини.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 30 липня 2019 року рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 квітня 2019 року у справі № 200/1639/19-а скасовано та прийнято нове судове рішення, яким адміністративний позов задоволено: визнано протиправним та скасовано наказ ГУНП в Донецькій області від 21 грудня 2018 року № 541 о/с в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в Національній поліції відповідно до пункту 7 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію»; поновлено ОСОБА_1 на службі в органах Національної поліції на посаді заступника начальника сектору розкриття злочинів проти власності відділу кримінальної поліції Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області з 29 грудня 2018 року; стягнуто з ГУНП в Донецькій області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 29 грудня 2018 року по 30 липня 2019 року в сумі 89219,31 грн. (а.с. 10-18).

З листа відповідача від 09.08.2019 року, надісланого позивачу, встановлено, що наказом ГУНП в Донецькій області від 9 серпня 2019 року № 326 о/с на виконання постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 30 липня 2019 року у справі № 200/1639/19-а скасовано пункт 8 наказу від 21 грудня 2018 року № 541 о/с в частині звільнення та поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника сектору розкриття злочинів проти власності відділу кримінальної поліції Слов`янського відділу поліції з 29 грудня 2018 року (а.с. 29).

26 лютого 2019 року між Міністерством оборони України та позивачем підписаний контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних силах України на посадах осіб сержантського та рядового складу (а.с. 19-22).

Наказом начальника Донецького зонального відділу військової служби правопорядку від 6 квітня 2019 року № 74 солдата ОСОБА_1 , призначеного наказом першого заступника начальника Генерального штабу Збройних сил від 3 квітня 2019 року № 50-РС (по особовому складу) на посаду стрільця групи охорони та патрульно-постової служби взводу охорони та патрульно-постової служби роти Військової служби правопорядку Донецького зонального відділу військової служби правопорядку, зараховано до списків особового складу відділу на всі види забезпечення з 6 квітня 2019 року (а.с. 30).

Згідно ч. 2 статті 21 Закону України «Про військовий обов`язок і війську службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII (далі Закон № 2232) громадяни України для виконання обов`язків, пов`язаних із взяттям на військовий облік, призовом або прийняттям на військову службу, а також особи, які направляються районними (міськими) військовими комісаріатами на медичний огляд (медичне обстеження в амбулаторних чи стаціонарних умовах), лікування, звільняються від роботи на час, необхідний для виконання зазначених обов`язків та перебування в лікувальному закладі охорони здоров`я, із збереженням за ними місця роботи, займаної посади і середньої заробітної плати.

Відповідно до ч. 3 статті 119 Кодексу законів про працю України за працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб - підприємців, у яких вони працювали на час призову. Таким працівникам здійснюється виплата грошового забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 94 Закону України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року № 580-VIII (далі Закон № 580) поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

За приписами п. 4 розділу І Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженимх наказом МВС України від 06.04.2016 року № 260 (далі Порядок № 260) грошове забезпечення виплачується поліцейським, які призначені на штатні посади в Національній поліції, та курсантам ВНЗ МВС із специфічними умовами навчання.

Згідно п. 8 Порядку № 260 за час відсутності поліцейського на службі без поважних причин грошове забезпечення не виплачується. Підставою припинення виплати грошового забезпечення поліцейському є наказ керівника (начальника) органу поліції, у якому вказується, за який період припиняється виплата грошового забезпечення.

Суд зазначає, що працівникам, які прийняті на військову службу за контрактом під час дії особливого періоду, в тому числі поліцейським, гарантується збереження місця роботи, посада і середній заробіток.

Верховний Суд, забезпечуючи єдність правозастосовної практики, дотримується правової позиції, згідно з якою особливий період в Україні діє. В постанові Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 205/1993/17-ц взазначено, що особливий період діє в Україні від 17 березня 2014 року, після оприлюднення Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17 березня 2014 року № 303/2014. Президент України відповідного рішення про переведення державних інституцій на функціонування в умовах мирного часу не приймав. Аналогічна правова позиція наведена в постанові Верховного Суду від 22 жовтня 2019 року у справі № 812/204/18.

Матеріалами справи встановлено, що станом на дату видання ГУНП в Донецькій області наказу від 9 серпня 2019 року № 326 о/с про поновлення позивача на посаді начальника сектору розкриття злочинів проти власності відділу кримінальної поліції Слов`янського відділу поліції з 29 грудня 2018 року, останній проходив військову службу в Збройних силах України за контрактом від 26 лютого 2019 року.

На цей час позивач перебуває на штатній посаді в органах Національної поліції України, звільнення позивача з посади у зв`язку із зарахуванням на військову службу не здійснювалось.

На виконання постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 30 липня 2019 року відповідачем виплачено позивачу середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 29 грудня 2018 року по 30 липня 2019 року.

З 31 липня 2019 року нарахування та виплата Головним управлінням Національної поліції в Донецькій області грошового забезпечення позивачеві не здійснюється. Наказ керівника органу поліції про припинення виплати грошового забезпечення ОСОБА_1 відповідачем не надано.

Суд не бере до уваги посилання апелянта на відсутність позивача на службі з неповажних причин як на підставу невиплати грошового забезпечення за спірний період, оскільки позивач проходить військову служби у Збройних силах України за контрактом вд 26.02.2019 року, про що позивачем повідомлено відповідача 12.08.2019 року (а.с. 64).

Таким чином, відповідачем допущено протиправну бездіяльність з невиплати позивачу середнього розміру грошового забезпечення з 31 липня 2019 року.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції про задоволення позову про визнання протиправною бездіяльності ГУНП в Донецькій області щодо невиплати позивачу середнього грошового забезпечення за період з 31 липня 2019 року по 12 грудня 2019 року та стягнення середнього грошового забезпечення з 31 липня 2019 року по 12 грудня 2019 року.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що апелянтом не оскаржено рішення суду в частині розрахунку суми грошового забезпечення з 31 липня 2019 року по 12 грудня 2019 року в сумі 56547,45 грн., яке стягнуто з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України судом апеляційної інстанції переглянуто законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції про часткове задоволення позову.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції рішення прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст.ст. 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Донецькій області - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 грудня 2019 року у справі № 200/12131/19-а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною, стягнення середнього грошового забезпечення та зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Повний текст постанови складений 26 лютого 2020 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді: Т.Г. Арабей

Г.М. Міронова