Справа № 520/1160/2020
Суддя: Біленський О.О.
Дата ухвалення: 2020-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

27 лютого 2020 р. справа № 520/1160/2020

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Біленський О.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, площа Свободи, 5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, м. Харків, 61022, ) про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить суд:

- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №113 від 04.10.2019 року, щодо неврахування в загальний страховий стаж періоду роботи з 04.09.1992 року по 29.02.2000 року в Повному товаристві науково-виробниче підприємство «Едельвейс» ( );

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести повторний розрахунок пенсії гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 рнокпп НОМЕР_1 , починаючи з часу призначення шляхом зарахування до страхового стажу період роботи з 04.09.1992 року по 29.02.2000 року в Повному товаристві науково-виробниче підприємство «Едельвейс» ( ).

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 03.02.2020 року відкрито спрощене провадження в адміністративній справі згідно з положеннями п.2 ч.1 ст.263 КАС України, якою унормовано що суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Згідно з положеннями ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до положень ч.2 ст.263 КАС України, справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з положеннями ч.1 та ч.2 ст.262 КАС України, розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що позивач 15.07.2019 року, звернулась ззаявою до відповідача, щодо призначення пенсії за віком згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». За результатами розгляду заяви позивача, була призначена пенсія за віком. Крім того, відповідачем було прийнято Рішення №113 від 04.10.2019 року, відповідно до якого, до загального страхового стажу не було зараховано (виключено) період роботи з 04.09.1992 року по 29.02.2000 року, оскільки запис до трудової книжки внесений з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Міністерством соціальної захисту населення України від 29.07.1993 року №58 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 року №110, а саме запис про звільнення зроблено поверх печатки. За таких підстав, прийнято рішення провести розрахунок стажу для призначення пенсії, не враховуючи цей період до надання уточнюючої довідки з підприємства з 04.09.1992 року по 29.02.2000 року. Позивач вважає що відповідач, приймаючи оскаржуване рішення діяв не у спосіб, визначений чинним законодавством з питань пенсійного забезпечення, що є підставою для задоволення позовних вимог.

Представник відповідача надав до суду відзив на позов, в якому зазначив, що відповідачем правомірно винесено рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №113 від 04.10.2019 року, щодо неврахування в загальний страховий стаж періоду роботи з 04.09.1992 року по 29.02.2000 року в Повному товаристві науково-виробниче підприємство «Едельвейс» ( ), оскільки запис до трудової книжки внесений з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Міністерством соціальної захисту населення України від 29.07.1993 року №58 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 року №110, а саме запис про звільнення зроблено поверх печатки. Оскільки, позивачем не було надано уточнюючих довідок, наказів або розпоряджень про звільнення, управлінням було прийнято рішення про незарахування періоду роботи з 04.09.1992 року по 29.02.2000 року в ПТ НВП «Едельвейс». Представник відповідача вказав, що управління, здійснювало свої повноваження в межах та у спосіб, що передбачені конституцією України та законами України, відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України, а отже своїми діями права та законні інтереси позивача не порушило. З огляду на викладене, представник відповідача з адміністративним позовом не погоджується та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

З наявних матеріалів справи вбачається, що 15.07.2019 року позивач звернулась ззаявою до відповідача, щодо призначення пенсії за віком згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

За результатами розгляду заяви позивача, була призначена пенсія за віком з 19.05.2019 року, що підтверджується наявними матеріалами справи.

Крім того, відповідачем було прийнято Рішення №113 від 04.10.2019 року, відповідно до якого, до загального страхового стажу не було зараховано (виключено) період роботи з 04.09.1992 року по 29.02.2000 року, оскільки запис до трудової книжки внесений з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Міністерством соціальної захисту населення України від 29.07.1993 року №58 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 року №110, а саме запис про звільнення зроблено поверх печатки. Враховуючи зазначене, прийнято рішення провести розрахунок стажу для призначення пенсії, не враховуючи цей період до надання уточнюючої довідки з підприємства з 04.09.1992 року по 29.02.2000 року.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною другою статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Згідно із статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, який підтверджує стаж роботи, в тому числі і спеціальний, є трудова книжка.

Аналогічна норма передбачена Постановою Кабінету Міністрів «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» від 12 серпня 1993 року № 637.

Відповідно постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 "Про трудові книжки працівників" Міністерством праці України, Міністерством юстиції України і Міністерством соціального захисту населення України затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок № 58 від 29 липня 1993 року.

Згідно з цією Інструкцією усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження) (абзац 1 пункту 2.4.); записи виконуються арабськими цифрами (абзац 2 пункту 2.4.); записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення (абзац 3 пункту 2.4.); виправлені відомості про роботу, про переведення на іншу роботу, про нагородження та заохочення та інші мають повністю відповідати оригіналу наказу або розпорядження (пункт 2.9.).

Судом встановлено, що відповідно до записів у трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 , позивач 04.09.1992 року відповідно до наказу №08 від 04.09.1992 року прийнята на роботу до Повного товариства науково-виробниче підприємство «Едельвейс» ( ) на посаду комірника в цех, а 29.02.2000 року відповідно до наказу №02 від 29.02.2000 року звільнена відповідно до ст.38 КЗпП України за власним бажанням.

Із дослідженої судом вищевказаної трудової книжки ОСОБА_1 встановлено, що наведені записи №20 та №21 у ній виконані без перекреслень, виправлень, чітким правописом, у чіткій послідовності та відповідності дати, номеру запису з посиланням на відповідний наказ, на підставі якого внесено відповідний запис, і завірені печаткою роботодавця.

При цьому, суд зазначає, що Інструкцією не регламентовано чіткого порядку проставляння печатки на документах, єдиною вимогою є завірення печаткою запису про звільнення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що записи до трудової книжки позивача за період роботи з 04.09.1992 року по 29.02.2000 року виконані відповідно до вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників і дефектів їх вчинення не мають.

Відповідно до ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 20 Порядку № 637, передбачено, що уточнюючі довідки підприємств або організацій для підтвердження спеціального трудового стажу, приймаються у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років.

Судом встановлено, що в трудовій книжці позивача наявні відповідні записи, що підтверджують стаж роботи позивача, відповідно вимога відповідача надати уточнюючої довідки з підприємства з 04.09.1992 року по 29.02.2000 року є неправомірною.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №113 від 04.10.2019 року, щодо неврахування в загальний страховий стаж періоду роботи позивача з 04.09.1992 року по 29.02.2000 року в Повному товаристві науково-виробниче підприємство «Едельвейс» ( ).

Відносно позовної вимоги зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести повторний розрахунок пенсії гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 рнокпп НОМЕР_1 , починаючи з часу призначення шляхом зарахування до страхового стажу період роботи з 04.09.1992 року по 29.02.2000 року в Повному товаристві науково-виробниче підприємство «Едельвейс» ( ), суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Зі змісту Рекомендації № R (80) 2 Комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980 року під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Суди не вправі втручатися в діяльність державних органів та органів місцевого самоврядування при здійсненні ними функцій та повноважень, визначених законодавством, не вправі переймати на себе функції суб`єктів владних повноважень, оскільки чинним законодавством України суди не наділені правом створювати норми права, а наділені лише компетенцією перевіряти уже створені норми права на їх відповідність вищестоящим в ієрархії нормативно-правовим актам.

Суб`єкти владних повноважень застосовують надані їм в межах закону повноваження на власний розсуд, без необхідності узгодження у будь-якій формі своїх дій з іншими суб`єктами (дискреційні повноваження). Втручання в дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Таким чином, суди не вправі підміняти собою державні органи, компетенція яких чітко регламентована чинним законодавством. Так, повноваженнями щодо призначення та виплати пенсії за віком наділений виключно відповідач, а тому зазначення судом конкретних дій відповідача під час розгляду заяви про призначення пенсії, є виходом за межі повноважень суду, наданих чинним законодавством при постановленні судових рішень.

Відповідно до вимог абзацу 2 частини 4 статті 245 КАС України, у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне задовольнити вказану позовну вимогу частково та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області розглянути питання щодо повторного розрахунку пенсії гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 рнокпп НОМЕР_1 , починаючи з часу призначення та розглянути питання зарахування до страхового стажу період роботи позивача з 04.09.1992 року по 29.02.2000 року в Повному товаристві науково-виробниче підприємство «Едельвейс» (), з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

За приписами ч.1 та ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За викладених обставин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги в частині визнання протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №113 від 04.10.2019 року, щодо неврахування в загальний страховий стаж періоду роботи позивача з 04.09.1992 року по 29.02.2000 року в Повному товаристві науково-виробниче підприємство «Едельвейс» ( ) та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області розглянути питання щодо повторного розрахунку пенсії гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 рнокпп НОМЕР_1 , починаючи з часу призначення та розглянути питання зарахування до страхового стажу період роботи позивача з 04.09.1992 року по 29.02.2000 року в Повному товаристві науково-виробниче підприємство «Едельвейс» (), з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні, документально і нормативно обґрунтовані та підлягають задоволенню.

В іншій частині позовних вимог підстави для задоволення відсутні.

Вказані висновки суду узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 11.07.2019 року по справі №607/14795/16-а.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 19, 139, 205, 229, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, площа Свободи, 5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, м. Харків, 61022, ) про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №113 від 04.10.2019 року, щодо неврахування в загальний страховий стаж періоду роботи ОСОБА_1 з 04.09.1992 року по 29.02.2000 року в Повному товаристві науково-виробниче підприємство «Едельвейс» ( ).

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, площа Свободи, 5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, м. Харків, 61022, ) розглянути питання щодо повторного розрахунку пенсії ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ), починаючи з часу призначення та розглянути питання зарахування до страхового стажу період роботи ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) з 04.09.1992 року по 29.02.2000 року в Повному товаристві науково-виробниче підприємство «Едельвейс» (), з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, площа Свободи, 5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, м. Харків, 61022, ) на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судовий збір у сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 27.02.2020 року.

Суддя Біленський О.О.