Справа № 555/872/17
Суддя: Гриців Михайло Іванович
Дата ухвалення: 2020-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

17 лютого 2020 року

м. Київ

Справа № 555/872/17

Провадження № 11-1042апп19

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача Гриціва М. І.,

суддів: Антонюк Н. О., Анцупової Т. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Гудими Д. А., Данішевської В. І., Єленіної Ж. М., Золотнікова О. С., Кібенко О. Р., Князєва В. С., Лобойка Л. М., Лященко Н. П., Прокопенка О. Б., Пророка В. В., Рогач Л. І., Ситнік О. М., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.

перевірила наявність підстав для прийняття до розгляду справи за касаційною скаргою Прислуцької сільської ради Березнівського району Рівненської області на постанову Березнівського районного суду Рівненської області від 06 вересня 2017 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2017 року. у справі за позовом ОСОБА_1 до Прислуцької сільської ради Березнівського району Рівненської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, і

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2017 року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила:

визнати протиправною відмову виконавчого комітету Прислуцької сільської Ради винести на розгляд сесії Прислуцької сільської Ради та ухвалити рішення за її заявою про безоплатну передачу у власність земельних ділянок загальною площею 0,35 га для ведення особистого селянського господарства: земельних ділянок межах села Хотин площею 0,15 га та дві по 0,10 га у урочищах «Кінця», «За школою» (натепер) «За церквою») і «Мички відповідно, а також надати дозвіл на виготовлення технічної документації стосовно відведення цих земельних ділянок;

зобов`язати відповідача розглянути на пленарному засіданні з прийняттям рішення питання про надання їй у власність земельних ділянок загальною площею 0,35 га для ведення особистого селянського господарства:земельних ділянок межах села Хотин площею 0,15 га та дві по 0,10 га у урочищах «Кінця», «За школою» (натепер називається «За церквою») і «Мички відповідно та надати дозвіл на виготовлення технічної документації стосовно відведення вказаних земельних ділянок.

Березнівський районний суд Рівненської області постановою від 06 вересня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2017 року, позов задовольнив.

У цій справі суди виходили з таких обставин. Позивачка є ветераном праці, учасником війни, нагороджена почесним званням «Мати-героїня», майже 40 років пропрацювала у колишньому місцевому господарстві. Упродовж останніх п`яти років намагається відповідно до Земельного Кодексу України реалізувати своє право на безоплатну передачу у власність земельних ділянок, які надані їй для ведення особистого селянського господарства. Згідно з кадастровою книгою Прислуцької сільської ради Березнівського району Рівненської області під №53 за нею обліковано 0,50 га земель, із них: 0,15 га для будівництва та обслуговування господарських будівель та споруд та 0,35 га для ведення особистого селянського господарства. Земельні ділянки площею 0,35 га знаходяться на території Прислуцької сільської ради: земельна ділянка, яку використовує з 1982 року, площею 0,15 га знаходиться в межах села Хотин в урочищі «Кінця»; земельна ділянка площею 0,10 га, якою вона користується з 1989 року, знаходиться в тому самому селі в урочищі «За школою» (або натепер «За церквою»); земельна ділянка площею 0,10 га, якою користується з 1982 року, знаходиться там же в урочищі «Мички». Позивачка не раз зверталась до Прислуцької сільської ради із заявою безоплатно передати їй у власність ці земельних ділянок з означеною ціллю та надати дозвіл на виготовлення технічної документації на них. Однак жодне її звернення Прислуцька сільська рада не розглянула, а лише її виконавчий комітет надсилав листи з відмовами у безоплатній передачі земельних ділянок.

Прислуцька сільська рада Березнівського району Рівненської області не погодилася із зазначеними рішеннями і подала касаційну скаргу, в якій послалася на порушення судами першої й апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права і просить скасувати оскаржені судові рішення та ухвали нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

У касаційній скарзі серед іншого зазначає, що оскаржувані рішення ухвалені з порушенням норм процесуального права, оскільки справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, адже індивідуальні акти органів держави або місцевого самоврядування, якими реалізовуються волевиявлення держави або територіальної громади як учасника цивільно-правових відносин і з яких виникають, змінюються, припиняються цивільні права і обов`язки, не належать до правових актів управління. Спори щодо їх оскарження мають приватноправовий характер й підвідомчі судам загальної (цивільної) юрисдикції.

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 07 грудня 2017 року відкрив касаційне провадження у цій справі.

15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд і набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) та інших законодавчих актів», яким КАС України викладено в новій редакції.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу VII Перехідних положень КАС України касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Касаційний адміністративний суду у складі Верховного Суду ухвалою від 19 вересня 2019 року передав справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі частини шостої статті 346 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідно до частини шостої статті 346 КАС України справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду в усіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної юрисдикції.

Згідно із частиною третьою статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

На час вирішення Великою Палатою Верховного Суду питання про наявність підстав для прийняття до розгляду цієї справи набрав чинності Закон України від 02 жовтня 2019 року № 142-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підстав передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду та щодо строків повернення справи» (дата набрання чинності 19 жовтня 2019 року; далі - Закон № 142-IX).

Згідно з частиною шостою статті 346 КАС України в редакції цього Закону справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної юрисдикції, крім випадків, якщо: 1) учасник справи, який оскаржує судове рішення, брав участь у розгляді справи в судах першої чи апеляційної інстанції і не заявляв про порушення правил предметної юрисдикції; 2) учасник справи, який оскаржує судове рішення, не обґрунтував порушення судом правил предметної юрисдикції наявністю судових рішень Верховного Суду у складі колегії суддів (палати, об`єднаної палати) іншого касаційного суду у справі з подібною підставою та предметом позову у подібних правовідносинах; 3) Велика Палата Верховного Суду вже викладала у своїй постанові висновок щодо питання предметної юрисдикції спору у подібних правовідносинах.

Відповідно до частини шостої статті 347 КАС України у редакції цього Закону Велика Палата Верховного Суду через постановлення ухвали повертає (передає) справу відповідній колегії (палаті, об`єднаній палаті), якщо дійде висновку про відсутність підстав для передачі справи на її розгляд, <…> про недоцільність розгляду справи Великою Палатою Верховного Суду, <…>, або якщо Великою Палатою Верховного Суду вже висловлена правова позиція щодо юрисдикції спору у подібних правовідносинах. Справа, повернута на розгляд колегії суддів (палати, об`єднаної палати), не може бути передана повторно на розгляд Великої Палати.

У розумінні наведених положень з дати набрання ними чинності колегія суддів (палата, об`єднана палата) касаційного суду не повинні направляти до Великої Палати Верховного Суду для перегляду справи за наявності виняткових умов, передбачених частиною шостою статті 346 КАС України, а Велика Палата зобов`язана повернути (передати) справу до відповідної колегії чи складу суду, який її направив, якщо будуть встановлені обставини, що унеможливлювали скерування справи до Великої Палати.

Таким, що відповідає вимогам частини сьомої статті 347 КАС України, належить визнавати й рішення, коли Велика Палата Верховного Суду ухвалою поверне або передасть назад до суду, який її направив, справу, що була направлена до Великої Палати раніше, тобто ще до набрання чинності змін до цього Кодексу, внесених Законом № 142-IX, оскільки на час вчинення процесуальної дії щодо прийняття до розгляду Великою Палатою Верховного Суду такої справи вже діє норма процесуального закону, що забороняє брати її до провадження цього суду за наявності підстав, передбачених частиною шостою статті 346 КАС України. Однією з таких підстав власне й є висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у її постанові щодо питання предметної юрисдикції спору у подібних правовідносинах.

Велика Палата Верховного Суду вже викладала правову позицію з питань юрисдикції спорів щодо оскарження дії або бездіяльності органів місцевого самоврядування щодо неприйняття рішення про передачу земельних ділянок у власність громадян, зокрема у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 638/8079/16-а.

У цій справі суди встановили, що 28 грудня 2015 року позивач звернувся до Харківської міської ради (далі - Міськрада) із заявою про передачу у приватну власність земельної ділянки, на якій розміщений його житловий будинок. Листом від 11 лютого 2016 року Департамент земельних відносин Міськради повідомив позивача, що відповідно до листа управління містобудування та архітектури від 08 лютого 2016 року встановлено, що спірна земельна ділянка знаходиться у межах перспективного будівництва третьої лінії метрополітену від станції «Метробудівників ім. Г. І. Ващенко» до станції «Одеська». Зазначені обмеження відсутні у землевпорядній документації позивача, тому подані ним документи були повернуті на доопрацювання. 26 квітня 2016 року позивач повторно звернувся до Міськради з аналогічною заявою та доданими до неї документами. Листом від 11 травня 2016 року цей самий Департамент Міськради повторно повернув документи на доопрацювання із пропозицією оформити земельну ділянку в оренду. Відмову відповідача розглянути заяву про передачу у приватну власність земельної ділянки, якою позивач користується, останній розцінив як протиправну, тому звернувся за захистом до адміністративного суду.

У зазначеній постанові Велика Палата Верховного Суду констатувала, що спір про визнання протиправною бездіяльності відповідача та зобов`язання його винести на розгляд пленарного засідання сесії Міськради питання щодо передачі позивачу в приватну власність земельної ділянки, не пов`язаний з вирішенням питання щодо речового права, а є публічно-правовим, оскільки виник за участю суб`єкта владних повноважень (Міськради як органу місцевого самоврядування), який реалізовує у цих правовідносинах надані йому чинним законодавством владні управлінські функції шляхом розгляду питання щодо передачі земельної ділянки у власність. Законність таких дій (бездіяльності) підлягає перевірці адміністративним судом.

Далі Велика Палата визнала, що наведені в касаційній скарзі доводи відповідача про те, що у спірних правовідносинах Міськрада виступає як власник землі, а тому спір про оскарження її волевиявлення на розпорядження земельною ділянкою не може розглядатися за правилами КАС України, є помилковими.

Отож, зміст та матеріали касаційної скарги, подібність спірних правовідносин до тих, щодо яких формульований правозастосовний висновок Великої Палати Верховного Суду, нормативні положення, які регламентують порядок направлення справи до цього Суду, вказують на існування обставин, за яких касаційна скарга Прислуцької сільської ради Березнівського району Рівненської області на судові рішення у справі з означеними вище позовними вимогами підлягає поверненню відповідній колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду для продовження розгляду.

Керуючись статтями 345, 346, 347 Кодексу адміністративного судочинства України, Велика Палата Верховного Суду

УХВАЛИЛА:

Справу за позовом ОСОБА_1 до Прислуцької сільської ради Березнівського району Рівненської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії повернути на розгляд відповідній колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

Надіслати учасникам справи копії цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М. І. Гриців

Судді: Н. О. Антонюк В. С. Князєв

Т. О. Анцупова Л. М. Лобойко

С. В. Бакуліна Н. П. Лященко

В. В. Британчук О. Б. Прокопенко

Д. А. Гудима В. В. Пророк

В. І. Данішевська Л. І. Рогач

Ж. М. Єленіна О. М. Ситнік

О. С. Золотніков В. Ю. Уркевич

О. Р. Кібенко О. Г. Яновська