Справа № 640/12867/19
Суддя: Глущенко Яна Борисівна
Дата ухвалення: 2020-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Глущенко Я.Б.,

суддів Мельничука В.П., Черпіцької Л.Т.,

секретаря Суркової Д.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Феррум-Імпекс» до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Феррум-Імпекс» на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 грудня 2019 року, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Феррум-Імпекс» (далі - позивач, апелянт, ТОВ «Феррум-Імпекс») звернулось у суд з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (далі - відповідач, ГУ ДФС у м. Києві) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 липня 2019 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 06 серпня 2019 року позов повернуто ТОВ «Феррум-Імпекс».

За результатами розгляду апеляційної скарги позивача постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 жовтня 2019 року ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 серпня 2019 року скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 грудня 2019 року позов повернуто ТОВ «Феррум-Імпекс» у зв`язку з невиконанням вимог ухвали суду від 03 липня 2019 року.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, позивач звернулась з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для розгляду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що висновок суду про те, що позовні вимоги є вимогами майнового характера не ґрунтуються на нормах права. Посилання на постанову Верховного Суду від 05 липня 2019 року у справі №826/17147/18 та на практику Європейського Суду з прав людини є помилковими і не можуть бути застосовані судом при визначенні характера позовних вимог адміністративного позову, ціни позову і розміру судового збору.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Апеляційний розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження на підставі пункта 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи скарг, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін, з таких підстав.

Судом установлено, що у липні 2019 року ТОВ «Феррум-Імпекс» звернулось у суд з позовом про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення ГУ ДФС у м. Києві, яким до позивача застосовано штраф у розмірі 38678190,00 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 липня 2019 року позовну заяву залишено без руху, оскільки позивачем сплачено судовий збір не в повному обсязі. В свою чергу судом запропоновано позивачу усунути недоліки позовної заяви протягом трьох днів з моменту отримання ухвали шляхом доплати судового збору в сумі 17 289,00 грн. на реквізити Окружного адміністративного суду міста Києва.

30 липня 2019 року засобами «Електронного суду» позивач направив заяву, в якій уважає, що оскарження податкових повідомлень-рішень на етапі, коли не виникло узгодженого податкового зобов`язання, не впливає на зміну майнового стану платника податків. Оскільки на момент звернення до суду з відповідним позовом оскаржуване податкове повідомлення - рішення є неузгодженим, вимоги про його скасування не є майновими.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 серпня 2019 року позов повернуто позивачу з огляду на те, що станом на дату звернення із вищенаведеною заявою Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система ще не розпочала функціонування, а тому позивач зобов`язаний звертатися до суду із заявами в паперовій формі, таким чином, суд не мав можливості розглянути заяву позивача на усунення недоліків.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 жовтня 2019 року апеляційну скаргу ТОВ «Феррум-Імпекс» задоволено, ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 серпня 2019 року скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Зокрема, у постанові апеляційного суду зроблено висновок про те, що судом першої інстанції безпідставно не надано оцінку викладеному позивачем у заяві про усунення недоліків.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 грудня 2019 року позовну заяву повернуто позивачу у зв`язку з невиконанням останнім вимог ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 липня 2019 року про залишення позовної заяви без руху. Приймаючи рішення про повернення позовної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки станом на 16 грудня 2019 року позивачем не надано суду доказів усунення недоліків, які стали підставою для залишення позовної заяви без руху, а саме не сплачено судовий збір у повному обсязі, можливість вирішення питання щодо відкриття провадження у справі у суду відсутня.

Колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції погоджується, з наступних підстав.

Відповідно до пункта 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає така вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Відповідно до частини 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Частиною 2 наведеної правової норми передбачено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Відповідно до пункта 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Правові засади справляння судового збору, платники, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені положеннями Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI у відповідній редакції (далі - Закон).

Відповідно до положень статей 3 та 4 названого Закону судовий збір справляється за подання позовної заяви у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Пунктом 1 частини 3 статті 4 Закону закріплено, що ставка судового збору за подання адміністративного позову майнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою, складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до пункта 1 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Окремі рішення, прийняті суб`єктом владних повноважень, можуть породжувати підстави для зміни майнового стану фізичної чи юридичної особи.

Зокрема, реалізація таких рішень може призводити до зменшення або збільшення майна особи. Відповідно оскарження такого рішення спрямоване на захист порушеного права в публічно-правових відносинах з метою збереження належного особі майна.

Таким чином, заявлені до адміністративного суду вимоги про скасування рішень відповідача - суб`єкта владних повноважень, безпосереднім наслідком яких є зміна складу майна позивача, є майновими.

Такий висновок суду узгоджується з позицією Верховоного Суду, викладеною у постанові від 05 липня 2019 року у справі № 826/17147/18.

Посилання позивача на необхідність застосувати аналогію закону, а саме норми Господарського процесуального кодексу України та Цивільного процесуального кодексу України, якими закріплено перелік позовів майнового характеру, колегія суддів уважає помилковим, адже суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини, лише у разі відсутності відповідного закону. Оскільки відносини справляння судового збору урегульовані Законом України «Про судовий збір», підстави для застосування до розглядуваних правовідносин аналогії закону, на яку посилається позивач, відсутні.

Отже, висновок суду першої інстанції про повернення позовної заяви є законним та обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги спростовуються вищенаведеними висновками.

Відповідно до пункта 1 частини 1 статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції судове рішення ухвалено з дотриманням норм чинного процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків судового рішення, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись статтями 33, 34, 243, 311, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Феррум-Імпекс» залишити без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 грудня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Я.Б. Глущенко

Судді В.П. Мельничук

Л.Т. Черпіцька