Справа № 160/7157/19
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 січня 2020 року Справа № 160/7157/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЄфанової О.В.
за участі секретаря судового засіданняМанько К.А.
позивача представника позивача представника відповідача Ботченко Д.В. Стрижак Є.Ю. Кравченко П.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на посаді
ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області у якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просить:
-визнати протиправним та скасувати п.1 наказу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 24 червня 2019 року № 2296 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності начальника шостого міжрайонного відділу УПН ГУНП майора поліції ОСОБА_1 ";
-визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 01 липня 2019 року № 213 о/с "По особовому складу";
-визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 23 вересня 2019 року № 297 о/с "По особовому складу";
-поновити ОСОБА_1 (0070498) на службі в Національній поліції на посаді начальника шостого міжрайонного відділу управління протидії наркозлочинності Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області з 02 липня 2019 року.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що накази Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 24 червня 2019 року № 2296 року, від 01 липня 2019 року № 213 о/с, від 23 вересня 2019 року № 297 о/с, якими притягнуто до відповідальності у виді звільнення ОСОБА_1 є протиправними, оскільки видані за результатами службової перевірки у зв`язку із порушенням щодо позивача кримінального провадження, розслідування по якому не завершено, обвинувального вироку щодо позивача судом не виносилось. Тому, на думку позивача, накази, що оскаржуються суперечать Конституції України, Рішенням Європейського Суду, практиці Верховного Суду.
Від відповідача надійшов відзив на позов, в якому зазначено, що позивач був притягнутий до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення, що реалізовано наказами, які оскаржує позивач. При цьому зазначає, що рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача ґрунтується на самостійних правових підставах, наявність в діях позивача складу кримінального правопорушення чи відсутність не є підставою для звільнення останнього від дисциплінарної відповідальності. Тобто позивач вчинив проступок проти інтересів служби , який підриває довіру до нього як носія влади, що унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.
Позивач та його представник у судовому засіданні підтримали позовні вимоги, просили позов задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві.
Представник відповідача у судовому засіданні проти позовних вимог заперечував та просив відмовити в їх задоволенні, посилаючись на доводи, викладені у запереченнях.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , перебував на службі в органах Національної поліції України з 07.11.2015 року, остання посада - начальник шостого міжрайонного відділу УПН ГУНП у званні "майор поліції" відповідно до наказу №270 о/с від 01.10.2018 р.
24.05.2019 року до ГУНП надійшла інформація про надзвичайну подію за участю начальника шостого міжрайонного відділу УПН ГУНП майором поліції ОСОБА_1 .
У період з 24.05.2019 року по 24.06.2019 року на підставі наказу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (далі - ГУНП) від 24.05.2018 року №1911 "Про організацію проведення службового розслідування", комісією проведено службове розслідування за вказаною інформацією про надзвичайну подію за участю начальника шостого міжрайонного відділу управління протидії наркозлочинності ГУНП.
24.06.2016 Комісією складено висновок про результати службового розслідування за відомостями щодо порушення службової дисципліни начальником шостого міжрайонного відділу УПН ГУНП майором поліції ОСОБА_1 (далі - Висновок).
24.05.2019 працівниками військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України, Територіального управління ДБР, розташованого у м. Полтава, УСБУ у Дніпропетровській області та поліцейськими Дніпропетровського управління ДВБ НП України у рамках вищевказаного кримінального провадження задокументовано протиправну діяльність начальника шостого міжрайонного відділу УПН ГУНП майора поліції ОСОБА_1 , який цієї ж доби о 00.30 за адресою: АДРЕСА_1, отримав від ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 10 000 доларів США, які перший вимагав раніше, як першу частину домовленої суми.
Після цього, майора поліції ОСОБА_1 було затримано працівниками правоохоронних органів, грошові кошти в сумі 10 000 доларів США вилучені.
24.05.2019 майора поліції ОСОБА_1 затримано у порядку ст. 208 КПК України.
10.04.2019 слідчим СУ ГУНП в Дніпропетровській області капітаном поліції Фартушним М.С. на підставі статей 40, 41 КПК України було доручено проведення слідчих (розшукових) дій поліцейським УПН ГУНП в Дніпропетровській області, виконання якого в подальшому було доручено безпосередньо майору поліції ОСОБА_1
17.04.2019 слідчими СУ ГУНП в Дніпропетровській області на підставі ухвали слідчого судді Індустріального суду міста Дніпропетровська від 21.03.2019 було проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_1 та під час якого було виявлено та вилучено речі, в тому числі одну пачку із під цигарок в якій знаходилася речовина зеленого походження та один пластиковий контейнер із рідиною, 15 мобільних телефонів, дві рушниці та один травматичний пістолет (пристрій для відстрілу гумових куль).
У свою чергу, ОСОБА_2 не бажаючи негативних наслідків для себе, звернувся до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення майором поліції Ботченком Д.В
22.05.2019 майор поліції ОСОБА_1 , діючи з метою отримання раніше витребуваної від ОСОБА_2 неправомірної вигоди, домовився зустрітися 23.05.2019 із останнім у закладі харчування " Караван ", який знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, місто Кам`янське, вулиця Михайла Грушевського, буд. 184 .
25.05.2019 ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави майору поліції ОСОБА_1 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 діб, з правом внесення застави у розмірі 595510 грн.
Під час проведення цього службового розслідування, начальник шостого міжрайонного відділу УГІН ГУНП майор поліції ОСОБА_1 відмовився від надання пояснень стосовно себе, посилаючись на ст. 63 Конституції України.
При цьому, відповідно до позову, позивач вину у інкримінуємому кримінальному правопорушенні, не визнає.
Також відмовився від надання будь-яких пояснень ОСОБА_2
06.05.2019 за вх. № 3138 до УКЗ ГУНП з військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України надійшла копія протоколу допиту ОСОБА_2 у якості свідка від 24.05.2019.
Так, приймаючи рішення по суті поданого позову суд виходив з наступного.
Згідно з ч.1 ст.17 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.
Статтею 64 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові.
Відповідно до ч.1, 2 ст.19 Закону України "Про Національну поліцію" у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.
Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII затверджений Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі - Дисциплінарний статут).
Відповідно до ч.1 ст.1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Згідно зі ст.12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Відповідно до частин 1-4 ст.14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.
Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.
Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Відповідно до ч.7 ст.19 Дисциплінарного статуту у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.
Згідно з ч.8 ст.19 Дисциплінарного статуту під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
Частиною 3 ст.13 Дисциплінарного статуту передбачено, що до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3)сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.
У відповідності до п.3 ст. 22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України щодо виконання дисциплінарних стягнень - дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь та звільнення із служби в поліції виконуються (реалізуються) шляхом видання наказу по особовому складу.
Підставою для застосування до поліцейського дисциплінарних стягнень, перелік яких визначено у ст.13 Дисциплінарного статуту є вчинення дисциплінарного проступку, тобто протиправних, винних дій чи бездіяльність, що полягає в порушенні поліцейським службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Перелічені у ст.13 Дисциплінарного статуту види дисциплінарних стягнень застосовуються виходячи із обставин і характеру проступку, особи поліцейського, обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередньої поведінки поліцейського, його ставлення до служби, ступеня його вини.
Звільнення зі служби в поліції є найсуворішим видом дисциплінарного стягнення за порушення службової дисципліни та є крайнім заходом дисциплінарного впливу. Передумовою звільнення поліцейського за вчинення дисциплінарного правопорушення, пов`язаного зі здійсненням службової діяльності, має бути грубе порушення службової дисципліни, встановлене внаслідок ретельного службового розслідування та підтверджене належним доказами.
Водночас, дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони (ч.2 ст.13).
Інші обставини, за межами подій кримінального правопорушення під час службового розслідування не досліджувались та не встановлювались. Також, суд робить оцінку, що кримінальна справа порушувалась за ознаками ч.3 ст. 368 КК України, та в подальшому оголошено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України, тому якщо події з певними ознаками існують, то оцінку їм остаточно має зробити суд.
Приписами частини першої статті 62 Конституції України обумовлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
У рішенні від 10.02.1995 в справі "Аллене де Рібермон проти Франції" Європейський Суд з прав людини підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.
Щодо практики судів, на яку звертає увагу представник відповідача, то суд зазначає, що відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду від 25.04.2019 у справі № 816/604/17, Верховний Суд вказав, що адміністративний суд під час розгляду справи повинен самостійно кваліфікувати поведінку особи на предмет наявності в ній ознак дисциплінарного проступку і дійти власних висновків щодо правомірності такої поведінки з відповідним застосуванням необхідних матеріально-правових норм.
Таким чином, якщо виключити дії та обставини, що є кваліфікуючими ознаками складу інкримінуємого позивачу злочину, то відсутні події, які за ознаками є дисциплінарним проступком.
Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.
Відповідно до ч.ч. 1 та 5 статті 17 Кримінального процесуального кодексу України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.
Поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою.
У подібних випадках частиною 1 ст. 154 КПК України передбачено можливість відсторонення від посади, особи, що підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину.
Отже, з огляду на вищевикладене підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є повне доведення вини особи в ході службового розслідування, метою якого і є саме з`ясування обставин вчинення дисциплінарного порушення, уточнення ступеня вини особи.
Такими підставами є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях особи рядового або начальницького складу ознак дисциплінарного проступку, зокрема протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни.
За висновком службового розслідування встановлено, що начальником шостого міжрайонного відділу УПН ГУНП майором поліції ОСОБА_1 вчинено дисциплінарний проступок, порушено вимоги п. 1 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п. 1 ч 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію", Присяги працівника поліції, абз. 1, 2 п. 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, що виразилося у недотриманні принципів діяльності поліції та вчиненні дій не сумісних з вимогами, що пред`являються до професійно-етичних якостей поліцейського, та призвело до приниження авторитету органу Національної поліції, запропоновано застосувати до начальника шостого міжрайонного відділу УПН ГУНП майора поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.
Відповідно до наказу ГУНП від 01.07.2019 року № 213 о/с начальника шостого міжрайонного відділу УПН ГУНП майора поліції ОСОБА_1 було звільнено зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення) з 01.07.2019 року.
Проте, які дії не сумісні з вимогами, що пред`являються до професійно-етичних якостей поліцейського, які не є складовими кримінального правопорушення, ані у висновку службового розслідування, ані в пояснення представника відповідача в ході розгляду справи судом не встановлено.
Крім того, судом встановлено, що на час винесення наказу ГУНП від 01.07.2019 року №213 о/с (виконання дисциплінарного стягнення) ОСОБА_1 перебував на лікарняному, що підтверджується відповідним листком звільнення від службових обов`язків через тимчасову непрацездатність.
В період розгляду справи відповідач надав витяг з наказу № 297 о/с від 23.09.2019 року, яким внесено зміни до наказу №213 о/с від 01.07.2019 року в частині зміни пункту наказу щодо звільнення ОСОБА_1 з 16.07.2019 року.
Таким чином, оскільки вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених у Висновку не доведено у встановленому законом порядку, в ході службового розслідування обставини вчинення дисциплінарного порушення позивачем не визначені, вина позивача не доведена, а жодні докази вчинення дисциплінарного проступку позивачем відповідачем до суду не надано, відповідно сам Висновок щодо ОСОБА_1 є протиправним.
Як наслідок, є протиправними: накази Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 24 червня 2019 року № 2296 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності начальника шостого міжрайонного відділу УПН ГУНП майора поліції ОСОБА_1 ", від 01 липня 2019 року № 213 о/с "По особовому складу" про звільнення позивача (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) та № 297 о/с від 23.09.2019 року..
Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
За таких обставин, суд дійшов висновку про протиправність оскаржуваних наказів, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню, оскаржувані накази підлягають визнанню протиправним та скасуванню, а порушене право позивача захисту, шляхом поновлення позивача на службі на посаді слідчого.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно із ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.
Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно з ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи задоволення позовної заяви позивача та зважаючи на той факт, що позивач у відповідності до норм ст.5 Закону України "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору, суд приходить до висновку про відсутність підстав для присудження на користь позивача судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст.ст.241-246, 262 , Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати п.1 наказу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 24 червня 2019 року № 2296 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності начальника шостого міжрайонного відділу УПН ГУНП майора поліції ОСОБА_1 ».
Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 01 липня 2019 року № 213 о/с «По особовому складу».
Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 23 вересня 2019 року № 297 о/с «По особовому складу».
Поновити ОСОБА_1 (0070498) на службі в Національній поліції на посаді начальника шостого міжрайонного відділу управління протидії наркозлочинності Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області з 02 липня 2019 року.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 (0070498) на службі в Національній поліції на посаді начальника шостого міжрайонного відділу управління протидії наркозлочинності Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області та стягнення заробітної плати у межах суми стягнення за один місяць.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 31 січня 2020 року.

Суддя О.В. Єфанова