Справа № 420/1436/20
Суддя: Соколенко О.М.
Дата ухвалення: 2020-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1436/20
УХВАЛА

25 лютого 2020 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Соколенко О.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Державної міграційної служби України в особі ГУДМС в Одеській області про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

20 лютого 2020 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Державної міграційної служби України в особі ГУДМС в Одеській області, в якій позивач просить суд:

- зобов`язати ГУДМС в Одеській області прийняти заяву для видачі посвідки на тимчасове проживання у випадку, передбаченому частиною чотирнадцятою статті 4 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»;

- зобов`язати ГУДМС в Одеській ГУДМС в Одеській області прийняти по заяві відповідне законодавству України рішення .

Відповідно до ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи: подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність, має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником), відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу, належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності, позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними), немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Розглянувши дану позовну заяву, суддя вважає, що вона не відповідає вимогам ст.ст.160, 161 КАС України.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України, в позовній заяві зазначаються, в тому числі, повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Згідно з ч. 6 ст. 160 КАС України, якщо позовна заява подається представником, то у ній додатково зазначаються відомості, визначені у пункті 2 частини п`ятої цієї статті стосовно представника.

Натомість, позивачем не зазначеного:

- власного реєстраційного номеру облікової картки платника податків та адреси електронної пошти, та не зазначено щодо їх відсутності у позивача, а також не зазначено поштового індексу позивача;

- поштовий індекс адреси представника позивача;

- повної адреси позивача, оскільки не вказано номеру квартири.

Таким чином, позивачу необхідно надати відповідну інформацію до суду про власний реєстраційний номер облікової картки платника податків та власну адресу електронної пошти або зазначити про їх відсутність, а також зазначити поштові індекси власної адреси та адреси представника позивача та зазначити номер квартири позивача.

Також, у позовній заяві у якості представника позивача зазначено ОСОБА_2 , однак до позовної заяви не надано документу на підтвердження повноважень вказаної особи як представника позивача.

Частиною 1 статті 55 КАС України визначено, що сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до ч.1 ст.57 КАС України представником в суді може бути адвокат або законний представник.

Згідно з ч.4 ст.59 КАС України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 60 КАС України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері.

Суддя зазначає, що на підтвердження повноважень представника позивача Матякіна Олександра Георгійовича, позивачем ОСОБА_1 не надано суду жодних документів.

Отже, позивачу необхідно надати до суду докази на підтвердження наявності у представника позивача Матякіна Олександра Георгійовича повноважень на здійснення представництва позивача відповідно до вимог ст.60 КАС України.

Разом з цим, з позовної заяви вбачається, що у якості відповідача по справі у позовній заяві позивач вказує Державну міграційну службу України в особі ГУДМС в Одеській області.

При цьому, позовні вимоги позивача заявлені до ГУДМС в Одеській області.

Суддя зазначає, що відповідно до п.9 ч.1 ст.4 КАС України відповідач - суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Частиною 3 статті 46 КАС України визначено, що відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Згідно п.7 ч.1 ст. 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно до ч.4 ст.55 КАС України юридична особа, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Таким чином, з урахуванням наведених положень КАС України, Державна міграційна служба України та ГУДМС в Одеській області є самостійними суб`єктами владних повноважень в розумінні приписів КАС України.

Окрім цього, суддя зазначає, що згідно інформації, яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, вірним найменуванням юридичної особи з кодом ЄДРПОУ « 37811384», який зазначений позивачем у позові як код ЄДРПОУ відповідача, є: «Головне управління Державної міграційної служби в Одеській області».

Отже, позивачу необхідно визначитись із відповідачами (відповідачем) у справі та надати до суду відповідні уточнення до позову в частині визначення відповідача (відповідачів) та відповідно уточнити позовні вимоги з урахуванням визначення відповідача (відповідачів) по справі.

Згідно з п.5 та п.8 ч.5 ст.160 КАС України в позовній заяві зазначається:

- виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

- перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Відповідно до ч.4 ст.161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Частиною 2 статті 79 КАС України визначено, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви.

Так, позивач у позовній заяві вказує, що 21.01.2019 року він повторно звернувся із заявою для вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту до Державної міграційної служби України в особі Управління з питань шукачів захисту та соціальної інтеграції ГУДМС в Одеській області.

Натомість, позивачем не надано до суду доказів його звернення 21.01.2019 року до Державної міграційної служби України в особі Управління з питань шукачів захисту та соціальної інтеграції ГУДМС в Одеській області.

Позивач також вказує, що на неодноразові спроби подати заяву для видачі посвідки на тимчасове проживання, співробітниками міграційної служби йому було відмовлено. Водночас, позивачем не надано до суду жодних доказів на підтвердження вказаних обставин.

У позовній заяві позивач також стверджує, що 19.11.2019 року він відправив всі необхідні документи для отримання посвідки на тимчасове проживання на адресу ГУДМС в Одеській області рекомендованим листом, але у відповідь отримав по суті відмову.

Суддя зазначає, що на підтвердження відправлення позивачем 19.11.2019 року на адресу ГУДМС в Одеській області рекомендованим листом документів для отримання посвідки на тимчасове проживання позивачем надано лише жодним чином не засвідчену копію опису вкладення до поштового відправлення від 19.11.2019 року, виготовлену у неналежній якості, з якої жодним чином не можливо встановити перелік направлених документів та їх зміст.

Водночас, позивач стверджує, що йому відмовлено у прийнятті документів та відмовлено у видачі письмової відмови, проте, позивачем не надано жодних доказів, які підтверджують відмову у прийнятті його документів.

Також, суддя зазначає, що позивачем до позовної заяви додано копію відповіді Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області від 25.11.2019 року за розглядом звернення позивача щодо видачі посвідки на тимчасове проживання в Україні, яка виготовлена у неналежній якості. При цьому, у вказаній відповіді Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області не зазначається про відмову позивачу у прийняті заяви для видачі посвідки на тимчасове проживання в Україні або про відмову у видачі посвідки на тимчасове проживання в Україні.

В свою чергу, позивачем не додано до позовної заяви відповідних доказів щодо відмови позивачу у прийнятті заяви для видачі посвідки на тимчасове проживання в Україні.

Крім того, суддя зазначає, що додані до позовної заяви копії документів жодним чином не засвідчені позивачем та, як зазначено судом, виготовлені у копіях неналежній якості, що робить їх зміст частково нечитабельними та позбавляє суд можливості встановити їх повний зміст.

Також, позивачем не зазначено щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до позовної заяви.

Таким чином, позивачу необхідно надати до суду належним чином засвічені копії доказів, виготовлених у належної якості, які додані до позовної заяви та зазначити про наявність у позивача або іншої особи оригіналів цих письмових доказів, копії яких додано до заяви, а також надати докази на підтвердження вищенаведених обставин, зазначених у позовній заяві, з урахуванням викладеного суддею.

При цьому суд зазначає, що згідно з ч.2 ст.94 КАС України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Відповідно до ч.ч.4-5 ст.94 КАС України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Згідно з п.п.2, 3, 4 ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

2) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

3) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Так, у позовній заяві позивач просить суд зобов`язати ГУДМС в Одеській області прийняти заяву для видачі посвідки на тимчасове проживання у випадку, передбаченому ч.14 ст. 4 ЗУ «Про правовий іноземців та осіб без громадянства» та зобов`язати ГУДМС в Одеській області прийняти по заяві відповідне законодавству України рішення.

Відповідно до п.23 ч.1 ст.4 КАС України похідна позовна вимога - вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Вимоги позивача про зобов`язання вчинити певні дії у розумінні ст.4, ст.5 КАС України мають похідний характер, від вимог, які мають бути основними (щодо визнання протиправними рішення, дій, бездіяльності).

Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Отже, позовна заява містить лише вимоги зобов`язального характеру без заявлення основних позовних вимог до відповідача (відповідачів), що не узгоджується із приписами ст.5 КАС України.

Крім того, суддя зазначає, що під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу згідно ч.1 ст.5 КАС України, який має бути сформульований максимально чітко і зрозуміло, оскільки від якості позовної заяви, юридично правильного змісту позовних вимог, зазначення способу судового захисту залежить швидкий і ефективний розгляд справи.

Зміст позовних вимог впливає на з`ясування наявності підстав або перешкод для відкриття провадження у справі.

При цьому, суддя вважає за необхідне зазначити, що відповідач має право на подання відзиву на позовну заяву, а отже має бути обізнаним відносно чого (якої саме позовної вимоги) він має надавати таку заяву по суті справи.

Тобто, предмет позову має бути визначений чітко та конкретизовано в прохальній частині позовної заяви.

Як вже зазначалось суддею, позивач просить суд зобов`язати відповідача прийняти заяву для видачі посвідки на тимчасове проживання та прийняти по заяві відповідне законодавству України рішення.

Із зазначених позовних вимог зобов`язального характеру не зрозуміло: яку саме заяву позивач просить суд зобов`язати відповідача прийняти та прийняти по ній відповідне рішення, оскільки позивачем не зазначено жодних реквізитів вказаної ним заяви, а також не надано її копії до позовної заяви.

Отже, вимоги позивача зобов`язального характеру в прохальній частині позовної заяви визначені нечітко та не конкретизовано.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, позивачу необхідно привести позовні вимоги у відповідність до приписів ст.5 КАС України, надавши до суду уточнену позовну заяву із зазначенням основної позовної вимоги (основних позовних вимог) та із конкретизацією вимоги зобов`язального характеру (з копією для відповідача).

Згідно з ч.3 ст.161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною 2 статті 132 КАС України визначено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Згідно з ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відповідно до абз.2 ч.3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

На підтвердження сплати судового збору, позивачем надано до суду квитанцію №0.0..1 від 20.02.2020 року у розмірі 840,80 грн.

Однак, оскільки позивачем заявлено лише вимоги зобов`язального характеру без заявлення основних позовних вимог чи основної позовної вимоги до відповідача, суд позбавлений можливості перевірити належність сплати позивачем судового збору у розмірі, встановленому Законом України «Про судовий збір».

Згідно ч. 1 ст.169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч.1 ст. 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За таких обставин, враховуючи, що виявлені недоліки перешкоджають суду вирішити питання про відкриття провадження в адміністративній справі, суддя доходить висновку, що позовна заява повинна бути залишена без руху, а позивачу наданий термін для усунення недоліків.

Виявлені недоліки мають бути усунені позивачем шляхом надання до суду (з копією для відповідача (відповідачів):

1) уточненої позовної заяви із зазначенням:

- інформації про власний реєстраційний номер облікової картки платника податків та власну адресу електронної пошти позивача або зазначенням про їх відсутність, а також інформації про поштові індекси власної адреси позивача та адреси представника позивача та номеру квартири позивача;

- належного відповідача (відповідачів) у справі та уточнених позовних вимог з урахуванням визначення позивачем належного відповідача (відповідачів) та приведенням позовних вимог у відповідність до ст. 5 КАС України, з урахуванням викладеного суддею у цій ухвалі;

- інформації щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до позовної заяви;

2) доказів на підтвердження наявності у представника позивача Матякіна Олександра Георгійовича повноважень на здійснення представництва позивача;

3) належним чином засвічених копій доказів належної якості, які додані до позовної заяви;

4) доказів на підтвердження обставин, зазначених у позовній заяві, з урахуванням викладеного суддею, в тому числі: доказів звернення позивача 21.01.2019 року до Державної міграційної служби України в особі Управління з питань шукачів захисту та соціальної інтеграції ГУДМС в Одеській області; доказів щодо відмови позивачу у прийнятті заяви для видачі посвідки на тимчасове проживання в Україні.

5) у разі заявлення більше одної вимоги немайнового характеру, - доказів сплати судового збору за кожну вимогу немайнового характеру у розмірі 840,80 грн.

Суд вважає за доцільне також зазначити, що у разі своєчасного виконання ухвали суду, та направлення необхідних документів засобами поштового зв`язку, позивачу, з метою попередження повернення судом позовної заяви позивачеві з підстав невиконання вимог ухвали суду про залишення адміністративного позову без руху, необхідно завчасно повідомити суд відповідними засобами зв`язку (телефон, факс, електрона пошта, тощо) про надіслання матеріалів до суду, оскільки згідно з п.1 та п.2 розділу ІІ Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених Наказом Міністерства інфраструктури України від 28 листопада 2013 року №958, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 28.01.2014 року за №173/24950, нормативні строки пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового зв`язку (без урахування вихідних днів об`єктів поштового зв`язку): 1) місцевої - Д+2, пріоритетної - Д+1; 2) у межах області та між обласними центрами України (у тому числі для міст Києва, Сімферополя, Севастополя) - Д+3, пріоритетної - Д+2; 3) між районними центрами різних областей України (у тому числі для міст обласного підпорядкування) - Д+4, пріоритетної - Д+3; 4) між іншими населеними пунктами різних областей України - Д+5, пріоритетної - Д+4, де Д - день подання поштового відправлення до пересилання в об`єкті поштового зв`язку або опускання простого листа чи поштової картки до поштової скриньки до початку останнього виймання; 1, 2, 3, 4, 5 - кількість днів, протягом яких пересилається поштове відправлення. При пересиланні рекомендованої письмової кореспонденції зазначені в пункті 1 цього розділу нормативні строки пересилання збільшуються на один день.

Керуючись ст.ст. 120, 160, 161, 169 КАС України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державної міграційної служби України в особі ГУДМС в Одеській області про зобов`язання вчинити певні дії залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність у десятиденний строк з дня отримання копії ухвали (в тому числі, якщо її копію отримано нарочно, засобами електронної пошти та факсимільного зв`язку) усунути недоліки та роз`яснити, що в іншому випадку позов буде визнаний неподаним та повернутий позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Соколенко