Справа № 1540/4126/18
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2020-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2020 р.м.ОдесаСправа № 1540/4126/18

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваля М.П.,

суддів Домусчі С.Д.,

Кравця О.О.,

за участю: секретар судового засідання Уштаніт Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одеса апеляційні скарги Громадської організації «Товариство «ВОСТОК», Южненської міської ради Одеської області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2019 року, прийняте у складі судді Юхтенко Л.Р. в місті Одеса по справі за позовом Громадської організації «Товариство «ВОСТОК» до Южненської міської ради Одеської області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Громадської організації "Гаражне товариство "Ветеран" про визнання протиправним рішення №348/20-01-32 від 12.07.2018 року та зобов`язання надати дозвіл на розробку проекту землеустрою земельної ділянки,-

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2018 року Громадська організація «Товариство «ВОСТОК» звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Южненської міської ради Одеської області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Громадської організації "Гаражне товариство "Ветеран" про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання надати дозвіл на розробку проекту землеустрою земельної ділянки для будівництва індивідуальних гаражів площею 3,6 гектарів на території Южненської міської ради по вул. Комунальній, м. Южне, Одеської області.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем проігноровано заяву позивача від 19 червня 2018 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва індивідуальних гаражів площею 3,6 гектарів Громадській організації «Товариство «Восток», в той час як, позивач зазначив, що члени Громадської організації «Восток» користуються, зазначеною в заяві до міськради, земельною ділянкою 28 років, підтвердженням чого є рішення Южненської селищної ради №62 від 04.07.1989 року, яким було надано дозвіл на будівництво автостоянки на 360 м/місць. Також, позивач зазначив, що рішеннями Южненської міської ради №8 від 25.01.1990 року, №28 від 29.03.1990 року та №40 від 29.04.1990 року було надано дозвіл на встановлення металевих гаражів.

В подальшому, 02 листопада 2018 року від представника позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, відповідно до якої позивач просив визнати протиправним рішення Южненської міської ради №348/20-01-32 від 12.07.2018 року та зобов`язати надати дозвіл на розробку проекту землеустрою земельної ділянки для будівництва індивідуальних гаражів площею 3,6 гектарів Громадській організації «Товариство «Восток» на території Южненської міської ради по вул. Комунальній м. Южне Одеської області.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2019 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Южненської міської ради у не проведені розгляду у встановленому законодавством порядку заяви Громадської організації «Товариство «ВОСТОК» про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 3, 6 га для будівництва індивідуальних гаражів. Зобов`язано Южненську міську раду провести розгляд у встановленому законодавством порядку заяви Громадської організації «Товариство «ВОСТОК» від 19.06.2018 року (вхід. № 439/05-25 від 19.06.2018 року) про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 3, 6 га для будівництва індивідуальних гаражів. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням суду першої інстанції, Громадська організація «Товариство «ВОСТОК» звернулась до суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині зобов`язання Южненської міської ради провести розгляд у встановленому законодавством порядку заяви Громадської організації «Товариство «ВОСТОК» від 19.06.2018 року (вхід. № 439/05-25 від 19.06.2018 року) про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 3, 6 га для будівництва індивідуальних гаражів та ухвалити в цій частині ухвалити нове рішення, яким зобов`язати надати дозвіл на розробку проекту землеустрою земельної ділянки для будівництва індивідуальних гаражів площею 3,6 гектарів Громадській організації «Товариство «Восток» на території Южненської міської ради по вул. Комунальній м. Южне Одеської області. В обґрунтування скарги апелянт зазначив, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права та порушив норм процесуального права, і це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Доводи апеляційної скарги Громадської організації «Товариство «ВОСТОК» ґрунтуються на тому, що судом першої інстанції не надано оцінки всім аргументам учасників справи щодо рішення Южненської міської ради № 616-VІІ від 01.06.2017 року «Про затвердження плану зонування міста Южного Одеської області». Апелянт зазначає, що судом першої інстанції не надано оцінки доказам, котрі спростовують існування передбачених законом підстав для відмови позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою. Апелянт вказує, що рішення Южненської міської ради Одеської області № 1521- VІІ від 19.09.2019 року «Про укладення договору на внесення плати за фактичне землекористування Громадською організацією «Гаражним товариством «Ветеран», на котре посилається суд першої інстанції в судовому рішенні, не стосується предмета доказування, не було предметом судового розгляду та не досліджувалось в судовому засіданні.

Не погоджуючись із висновками суду першої інстанції, що позовні вимоги про зобов`язання надати дозвіл на розробку проекту землеустрою земельної ділянки проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 3, 6 га для будівництва індивідуальних гаражів є передчасними, а тому не належать задоволенню, апелянт, посилаючись на практику Верхового Суду вказує, що вичерпний перелік умов за якими заявнику може бути відмовлено у наданні дозволу встановлений ст. 118 ЗК України. Суд перевіривши, що відмова заявнику відбулася з будь-якої іншої причини, і немає підстав для законної відмови, повинен саме зобов`язувати орган місцевого самоврядування видати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. Лише в такій спосіб відбувається належний захист судом порушеного органом місцевого самоврядування права заявника.

Крім того, апелянт також не погоджується з ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2019 року, якою залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Громадську організацію «Гаражне товариство «Ветеран», оскільки на думку апелянта в порушення вимог ст. 49 КАС України, залучено третю особу на стадії розгляду справи по суті, чим допущено порушення норм процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, Южненська міська рада Одеської області звернулась до суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, вважає його прийнятим на підставі не повністю досліджених доказів і порушенням норм матеріального права при недотриманні норм процесуального права.

Доводи апеляційної скарги Южненської міської ради Одеської області ґрунтуються на тому, що ненадання органом місцевого самоврядування дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не перешкоджає розробці проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, оскільки особа має право замовити розробку такого проекту самостійно. Таким чином, дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не є рішенням, без якого не може бути реалізоване право на отримання земельної ділянки у користування.

Таким чином, на думку апелянта, у разі бездіяльності відповідного органу у вигляді ненадання дозволу у належній формі на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність у встановлений строк, відповідно до частини 3 статті 123 ЗК України особа має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. Апелянт вважає, що вказані обставини свідчать про протиправність оскаржуваного рішення суду першої інстанції

Розглянувши доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, відповідно до Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, громадська організація «Товариство «Восток» зареєстровано 14.06.2018 року, номер запису до ЄДР № 1 000978 (т.1 а.с.8 10).

Згідно зі Статутом громадська організація «Товариство «Восток», затвердженим установчими зборами засновників громадської організації, протокол № 1 від 11.05.2018 року, основним завданням товариства є будівництво, ремонт та експлуатація гаражів, у тому числі і двоповерхових, для зберігання, ремонту та обслуговування автотранспортних засобів членів Товариства (п. 4.1. Статуту) (т.1 а.с. 122-129).

Матеріалами справи підтверджено, що 19 червня 2018 року Головою Правління Громадської організації «Товариство «ВОСТОК» подано до Южненської міської ради заяву про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, відповідно до якої він просив надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 3,6 га для будівництва індивідуальних гаражів Громадській організації «Товариство «Восток», посилаючись на приписи ст. 344 Цивільного кодексу України та ст. 119 Земельного кодексу України. До заяви додано: витяг з ЄР (детальна інформація про юридичну особу); ксерокопія рішення виконавчого комітету Южненської міської ради №62 від 04.07.1989 року та викопіювання на 4 арк. (т.1 а.с.11-12).

Фонд комунального майна Южненської міської ради листом №348/20-01-32 від 12.07.2018 року повідомив Голову правління Громадської організації «Товариство «Восток» ОСОБА_1 про те, що відведення земельної ділянки площею 3,6 га для будівництва індивідуальних гаражів громадській організації «Товариство «Восток» неможливе, у зв`язку з тим, що вищезазначена земельна ділянка розташована на перспективній зоні змішаної багатоквартирної житлової та громадської забудови (Ж-4п) (т.1 а.с.44).

Судом досліджені рішення виконавчого комітету Южненської селищної ради від 04.07.1989 року № 62 «Про будівництво відкритої автостоянки для індивідуального автотранспорту в смт Южне» (а.с. 14) від 29.04.1990 року № 40 «Про облаштування металевих гаражів для індивідуального автотранспорту» (а.с. 15-16), від 25.01.1990 року № 8 «Про облаштування металевих гаражів для індивідуального автотранспорту» (т.1 а.с. 17-19).

Також судом досліджене рішення Южненської міської ради № 616-VІІ від 01.06.2017 року «Про затвердження плану зонування міста Южного Одеської області» (а.с. 87), оголошення в газеті про громадське обговорення проекту рішення (т.1 а.с. 100).

Крім того, суд встановив, що за результатами розгляду заяви голови громадської організації гаражного товариства «Ветеран» від 17.07.2019 року Южненською міською радою Одеської області прийнято рішення від 19.09.2019 року № 1521-VІІ «Про укладення договору на внесення плати за фактичне землекористування Громадською організацією «Гаражним товариством «Ветеран» (т.1 а.с. 236), а також за результатами розгляду заяви голови правління ГО «Товариство «Восток» прийнято рішення від 19.09.2019 року № 1522-УІІ «Про відмову в укладанні договору на внесення плати за фактичне землекористування громадською організацією «Товариство «Восток» (т.1 а.с. 237).

Також суд першої інстанції встановив, що за заявою позивача від 19 червня 2018 року не було прийнято відповідне рішення Южненською міською радою.

Розглянувши справу по суті, суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позову з тих підстав, що відповідач не прийняв по суті будь-яке обґрунтоване рішення за заявою Громадської організації «Товариство «ВОСТОК» від 19.06.2018 року (вхід. № 439/05-25 від 19.06.2018 року) про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 3, 6 га для будівництва індивідуальних гаражів, а тому суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог про визнання протиправної бездіяльності Южненської міської ради. З огляду на те, що відповідач не розглянув заяву позивача у порядку визначеному законом, суд першої інстанції, керуючись приписами ст. 9 КАС України, з метою ефективного захисту прав позивача, дійшов висновку щодо необхідності вийти за межі позовних вимог та зобов`язати Южненську міську раду провести розгляд у встановленому законодавством порядку заяви Громадської організації «Товариство «ВОСТОК» від 19.06.2018 року. В той же час, суд першої інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про визнання протиправним рішення Южненської міської ради № 348/20-01-32 від 12.07.2018 року, оскільки відповідачем відповідне рішення не було прийняте.

Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 14 Конституції України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно з положеннями частини другої статті 2 КАС України в справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Повноваження відповідних органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або користування та порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування встановлені статтями 116, 122, 123 Земельного Кодексу України (далі ЗК України).

Так, відповідно до статті 116 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно з ч.1 ст. 122 ЗК України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ЗК України, надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 123 ЗК України, особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Отже, аналіз наведених норм ЗК України свідчить про те, що за результатами заяви про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки має бути прийняте відповідне рішення органом місцевого самоврядування.

Відповідно до частини першої статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 року № 280/97-ВР (надалі Закон України № 280/97-ВР), сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Повноваження відповідних органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або користування та порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування встановлені статтями 118, 122, 123 ЗК України, статтями 26, 33, 59 Закону України № 280/97-ВР.

Пунктом 34 частини першої статті 26 Закону України № 280/97-ВР передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, як вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до статті 59 Закону України № 280/97-ВР рішення місцевої ради приймаються у формі відповідних рішень, прийнятих на сесії місцевої ради та рішень виконавчого комітету.

Разом з тим, судом першої інстанції встановлено, що за результатами розгляду заяви позивача від 19 червня 2018 року, Южненською міською радою не було прийнято рішення на його пленарному засіданні. Матеріалами справи підтверджено, що за результатами розгляду вказаної заяви позивача виконавчим органом Южненською міською радою - Фондом комунального майна, всупереч наведеним нормам законодавства, направлено лист № 348/20-01-32 від 12.07.2018 року, однак не прийняте будь-яке мотивоване рішення на пленарному засіданні Южненської міської ради Одеської області.

Враховуючи зазначені встановлені та з`ясовані обставини, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідач не прийняв по суті будь-яке обґрунтоване рішення за заявою Громадської організації «Товариство «ВОСТОК» від 19.06.2018 року (вхід. № 439/05-25 від 19.06.2018 року) про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 3, 6 га для будівництва індивідуальних гаражів, чим допустив протиправну бездіяльність.

Доводи апеляційної скарги Южненської міської ради Одеської області, які ґрунтуються на тому, що ненадання органом місцевого самоврядування дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не перешкоджає розробці проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, оскільки особа має право замовити розробку такого проекту самостійно, колегія суддів оцінює критично з огляду на наступне.

Так, згідно положень ч. 7 ст. 123 ЗК України, у разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення документації із землеустрою або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення документації із землеустрою без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування.

Разом з тим, зазначені положення Закону свідчать лише про наявність у позивача права замовити розроблення документації із землеустрою без надання уповноваженим органом дозволу за принципом мовчазної згоди, проте жодним чином не свідчить про відсутність у діях відповідача протиправної бездіяльності, яка полягала у не проведенні розгляду у встановленому законодавством порядку заяви Громадської організації «Товариство «ВОСТОК» про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 3, 6 га для будівництва індивідуальних гаражів. Враховуючи викладене, зобов`язання відповідача провести розгляд у встановленому законодавством порядку заяви Громадської організації «Товариство «ВОСТОК» від 19.06.2018 року (вхід. № 439/05-25 від 19.06.2018 року) про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 3, 6 га для будівництва індивідуальних гаражів є ефективним способом захисту порушених прав позивача та не жодним чином не протирічить положенням ч. 7 ст. 123 ЗК України, що свідчить про необґрунтованість доводів апеляційної скарги Южненської міської ради Одеської області.

Щодо доводів апеляційної скарги Громадської організації «Товариство «ВОСТОК», що судом першої інстанції не надано оцінки всім аргументам учасників справи щодо рішення Южненської міської ради № 616-VІІ від 01.06.2017 року «Про затвердження плану зонування міста Южного Одеської області», а також що судом першої інстанції не надано оцінки доказам, котрі спростовують існування передбачених законом підстав для відмови позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, колегія суддів зазначає, що з огляду на предмет спору та встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини справи, враховуючи, що клопотання позивача відповідачем не було розглянуто у встановлений ЗК України спосіб, доводи учасників справи в цій частині не входять до предмету доказування та правомірно не прийняті до уваги судом першої інстанції. Окрім того, відповідно до висновків Верховного Суду, викладених зокрема у постанові від 21 жовтня 2019 року (справа №522/22780/16-а) рішення про затвердження плану зонування території є нормативно-правовим актом. Таким чином, у разі незгоди із рішенням Южненської міської ради № 616-VІІ від 01.06.2017 року, учасники процесу не позбавлені можливості оскаржить його в порядку статті 264 КАС України.

Відносно доводів апеляційної скарги Громадської організації «Товариство «ВОСТОК» в частині того, що рішення Южненської міської ради Одеської області № 1521- VІІ від 19.09.2019 року «Про укладення договору на внесення плати за фактичне землекористування Громадською організацією «Гаражним товариством «Ветеран», на яке посилається суд першої інстанції в судовому рішенні, не стосується предмета доказування, не було предметом судового розгляду та не досліджувалось в судовому засіданні, колегія суддів зазначає, що як вбачається з матеріалів справи, що 22.10.2019 року до канцелярії суду першої інстанції надійшло клопотання представника Южненської міської ради Одеської області про залучення матеріалів до справи тому числі копії рішення Южненської міської ради Одеської області № 1521- VІІ від 19.09.2019 року «Про укладення договору на внесення плати за фактичне землекористування Громадською організацією «Гаражним товариством «Ветеран».

Відповідно до положень ч.3 ст. 44 КАС України, учасники справи мають право зокрема подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

У судовому засіданні 22.10.2019 року, судом першої інстанції, у відповідності до вимог процесуального законодавства поставлено на обговорення клопотання відповідача про долучення додаткових документів, вислухано думку зокрема керівника Громадської організації «Товариство «ВОСТОК» Абрамовича О.В., та з метою забезпечення принципу офіційного з`ясування обставин справи, передбаченого ст. 9 КАС України долучено вищезазначене клопотання із копіями документів до матеріалів справи, що спростовує доводи апеляційної скарги у цій частині.

Щодо доводів Громадської організації «Товариство «ВОСТОК» в частині незгоди із висновками суду першої інстанції, що позовні вимоги про зобов`язання надати дозвіл на розробку проекту землеустрою земельної ділянки проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 3, 6 га для будівництва індивідуальних гаражів є передчасними, а тому не належать задоволенню, колегія суддів зазначає наступне.

Слід зазначити, що дозвіл на розробку проекту землеустрою є адміністративним актом, прийняттю якого повинна передувати визначена законом адміністративна процедура. Надання такого дозволу без необхідних дій суб`єкта владних повноважень в межах адміністративної процедури не гарантує забезпечення прав позивача у передбачений законом спосіб.

Згідно Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

У разі наявності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту є втручанням у дискреційні повноваження.

Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку. Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

Відповідно до пункту 4 частини першої 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України способом захисту прав особи від протиправної бездіяльності є визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Тобто дії, які він повинен вчинити за законом.

Засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. У рішенні від 31.07.2003р. у справі "Дорани проти Ірландії" ЄСПЛ зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає не лише запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Водночас, як правило, суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі №925/1265/16). Отже, суд вправі застосовувати способи захисту прав позивача, які випливають із характеру правовідносин визначених спеціальними нормами права, а також повинен враховувати критерії ефективності таких засобів захисту у межах КАС України.

Частиною четвертою статті 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

При цьому, відповідно до положень ст. 9 КАС України, суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Оскільки протиправна бездіяльність відповідача полягає у неприйнятті ним жодного з рішень, які передбачені положеннями ЗК України, а саме щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою або відмову у наданні такого дозволу), суд першої інстанції у відповідності до норм чинного законодавства, керуючись приписами ст. 9 КАС України, з метою ефективного захисту прав позивача, дійшов вірного висновку щодо необхідності вийти за межі позовних вимог та зобов`язати Южненську міську раду провести розгляд у встановленому законодавством порядку заяви Громадської організації «Товариство «ВОСТОК» від 19.06.2018 року. Щодо посилань апелянта на практику Верхового Суду, колегія суддів зазначає, що враховуючи відмінність обставин даної справи та тих, на які посилається апелянт, зокрема той факт, що в межах даної справи відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо не розгляду заяви позивача, а не відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, доводи апеляційної скарги у цій частині є неспроможними.

Щодо незгоди апелянта з ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2019 року, якою залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Громадську організацію «Гаражне товариство «Ветеран», оскільки на думку апелянта в порушення вимог ст. 49 КАС України, залучено третю особу на стадії розгляду справи по суті, чим допущено порушення норм процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до положень ч.2 ст. 49 КАС України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов`язки. Вони можуть бути залучені до участі у справі також за клопотанням учасників справи. Якщо адміністративний суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до судового розгляду встановить, що судове рішення може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. Вступ третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, не має наслідком розгляд адміністративної справи спочатку.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання 22 жовтня 2019 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Громадську організацію «Гаражне товариство «Ветеран» та відкладено розгляд справи на 20 листопада 2019 року. В оскаржуваному судовому рішенні судом першої інстанції зазначено, що у зв`язку з тим, що Южненською міською радою Одеської області прийнято рішення від 19.09.2019 року № 1521-VІІ «Про укладення договору на внесення плати за фактичне землекористування Громадською організацією «Гаражним товариством «Ветеран», і як зазначають сторони на ту саму земельну ділянку, на яку просив надати дозвіл на розробку проекту землеустрою Громадська організація «Товариство «ВОСТОК».

Колегія суддів звертає увагу, що згідно протоколу судового засідання 22 жовтня 2019 року, керівник Громадської організації «Товариство «ВОСТОК» Абрамович О.В. проти залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Громадську організацію «Гаражне товариство «Ветеран» не заперечував (т.1 а.с. 241). Водночас, варто зазначити, що на цій стадії судового розгляду суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що рішення по даній справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов`язки третьої особи.

Разом з тим, у відповідності до положень ч.2 ст. 317 КАС України, порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

У відповідності до положень ч.3 ст.317 КАС України, порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, якщо: 1) справу розглянуто неповноважним складом суду; 2) в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і підстави його відводу визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованими; 3) справу розглянуто адміністративним судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою; 4) суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, які не були залучені до участі у справі; 5) судове рішення не підписано будь-ким із суддів або підписано не тими суддями, які зазначені у судовому рішенні; 6) судове рішення ухвалено суддями, які не входили до складу колегії, що розглядала справу; 7) суд розглянув за правилами спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що апелянтом взагалі не обґрунтовано причинно-наслідковий зв`язок між залученням до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Громадську організацію «Гаражне товариство «Ветеран» та неправильним, на думку апелянта, вирішенням справи, при цьому згідно вимог п.6 ч.2 ст. 296 КАС України, апеляційна скарга повинна містити обґрунтування вимог особи, яка подала апеляційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає неправильність чи неповнота дослідження доказів і встановлення обставин у справі та (або) застосування норм права;.

Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що наведені доводи апелянта не заслуговують на увагу, оскільки жодним чином не спростовують обґрунтованості рішення суду попередньої інстанції, яке є предметом апеляційного оскарження, при цьому порушень норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення даної справи у розумінні ч.2 ст. 317 КАС України судом апеляційної інстанції під час розгляду апеляційної скарги встановлено не було. Крім того, колегія суддів звертає увагу, що не було також встановлено порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду у розумінні ч.3 ст.317 КАС України.

Таким чином, доводи апеляційних скарг ґрунтуються на суб`єктивному тлумаченні апелянтами норм матеріального та процесуального права та зводяться виключно до непогодження з оцінкою обставин справи, наданою судом першої інстанції. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Оскільки доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни - відсутні.

Статтею 316 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги підлягають залишенню без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 292, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги Громадської організації «Товариство «ВОСТОК», Южненської міської ради Одеської області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2019 року залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2019 року по справі за позовом Громадської організації «Товариство «ВОСТОК» до Южненської міської ради Одеської області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Громадської організації "Гаражне товариство "Ветеран" про визнання протиправним рішення №348/20-01-32 від 12.07.2018 року та зобов`язання надати дозвіл на розробку проекту землеустрою земельної ділянки залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий суддя: М.П. Коваль

Суддя: С.Д. Домусчі

Суддя: О. О. Кравець