Справа № 320/6472/18
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2020-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/6472/18
УХВАЛА

26 лютого 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Аліменка В.О.,

Безименної Н.В.

за участю секретаря судового засідання: Лещенко В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві заяву ОСОБА_1 про відвід судді Бєлової Л.В. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Київської обласної державної адміністрації, Управління соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області, Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації про визнання протиправними дій, бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2018 позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом у якому просив:

1) Визнати протиправними /дії/ бездіяльність Київської обласної державної адміністрації, щодо відмови надати відповідь на звернення позивача відповідно до Закону України "Про звернення громадян", за відмову запросити позивача на розгляд його заяви, за відмови надати порядок оскарження відповіді та підпис даної відповіді не вповноваженою особою, та відмову вчинити службову перевірку дій Управління соціального захисту населення Броварської міської ради, при розподілу путівок на санаторне лікування та надання путівки № 001332 ОСОБА_1 всупереч існуючої черги, за відмову перевірити правомірність набуття у власність працівником управління СЗН в м. Бровари ОСОБА_2 земельної ділянки, надання її чоловіку матеріальної допомоги та правомірність перебування її в квартирний черзі.

2) Зобов`язати Київську обласну державну адміністрацію, надати відповідь на звернення позивача відповідно до Закону України "Про звернення громадян", та запросити позивача на розгляд його заяви, та повідомити порядок оскарження відповіді з підписом відповіді керівником державного органу або В.О. керівника державного органу та провести службову перевірку дій Управління соціального захисту населення Броварської міської ради, при розподілу путівок на санаторне лікування, та надання путівки № 001332 ОСОБА_1 всупереч існуючої черги, та перевірити правомірність набуття у власність працівником управляння СЗН в м. Бровари ОСОБА_2 земельної ділянки, надання її чоловіку матеріальної допомоги та правомірність перебування її в квартирний черзі та надати результати перевірки до суду та позивачу.

3) Визнати протиправними /дії/ бездіяльність Управління соціального захисту населення Броварської міської ради, за надання ОСОБА_1 путівки на санаторне лікування № 001332, з 28.05.2018 року по 17.06.2018 року всупереч існуючої черги, діючи умисно на користь ОСОБА_2 для набуття останньої у власність земельної ділянки в АДРЕСА_1 , за порушення прав десятків громадян пільгових категорій, які перебували в черзі на санаторне лікування, та мали всі права на отримання путівки відповідно існуючої черговості.

4) Зобов`язати Управління соціального захисту населення Броварської міської ради, усунути корупційні зловживання при розподілу санаторно курортних путівок, усунути службові зловживання працівниками ОСОБА_2 при використанні службового положення для набуття у власність земельної ділянки в АДРЕСА_1 , компенсувати особам які не отримали в черговому порядку путівки на санаторне лікування.

5) Зобов`язати Київську обласну державну адміністрацію, та Управління соціального захисту населення Броварської міської ради відшкодувати позивачу матеріальні збитки в розмірі 2000000 гривень пропорційно по 1000000 з кожного, та стягнути з кожного відповідача на користь ОСОБА_1 по 1000000 гривень матеріальних збитків.

6) Зобов`язати Київську обласну державну адміністрацію, та Управління соціального захисту населення Броварської міської ради компенсувати позивачу моральну шкоду в розмірі 2000000 гривень пропорційно по 1000000 з кожного, та стягнути з кожного відповідача на користь ОСОБА_1 по 1000000 гривень моральної шкоди.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від від 27 березня 2019 року адміністративний позов задоволено частково, визнано протиправною бездіяльність Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації щодо неповідомлення ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду його заяви від 06.08.2018. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу у якій в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити. Апелянт в обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, без надання належної оцінки встановленим обставинам справи.

Протокольною ухвалою суду апеляційної інстанції в судовому засіданні 26.02.2020 відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів.

26.02.2020 в судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 подав заяву про відвід судді Бєлової Л.В., з підстав зазначених у такій заяві.

Представник відповідача заперечував проти заяви про відвід та вказув про фактичну незгоду позивача з процесуальним рішенням суду апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи заяви про відвід та обставини справи, колегія суддів вважає такі обставини необґрунтованими.

Так, заява про відвід мотивована тим, що дії судді Бєлової Л.В. викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності. На думку заявника сумніви у неупередженості та об`єктивності суддів викликає відмова судді Бєлової Л.В. у задоволенні клопотання про витребування додаткових доказів.

Підстави для відводу судді визначені у ч. 1 ст. 36 Кодексу адміністративного судочинства України .

Частиною 4 зазначеної статті Кодексу адміністративного судочинства України визначено, суддя не може брати участі у розгляді адміністративної справи і підлягає відводу за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

В той же час, у заяві про відвід не наведено обставин, які б вказували на упередженість або необ`єктивність суддів при здійсненні правосуддя у даній справі. Під час розгляду заяви про відвід суддів таких обставин не встановлено.

Згідно з ч.4 ст.36 КАС України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Зі змісту заяви про відвід вбачається, що фактично заявник, як підстави для відводу судді зазначає свою незгоду із протокольним рішенням щодо відмови у задоволенні клопотання про витребування доказів, тобто незгоду з процесуальним рішенням судді по справі, що не може бути підставою для відводу судді у цій адміністративній справі відповідно до положень частини четвертої статті 36 КАС України.

При цьому, слід звернути увагу, що статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини існування безсторонності суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного». Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

Відтак, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Наведені у заяві ОСОБА_1 про відвід судді Бєлової Л.В., обставини не можуть слугувати підставами для відводу судді як такі, що викликають сумнів у їх неупередженості.

Будь-яких доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість судді в результаті розгляду даної справи або наявність обставин, які викликають сумнів у їх неупередженості при розгляді даної справи, з матеріалів справи та доводів заяви про відвід не вбачається.

Враховуючи викладене, перевіривши обґрунтування заяви, об`єктивно оцінивши доводи, що мають юридичне значення для вирішення заяви, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України та практику Європейського суду з прав людини, колегія суддів дійшла висновку щодо необґрунтованості заяви ОСОБА_1 про відвід судді Бєлової Л.В.

Окрім того, колегія суддів зауважує, що заяву про відвід ОСОБА_1 виготовлено та роздруковано заздалегідь, однак відвід заявлено після відмови колегією суддів у задоволення клопотання про витребування доказів. Натомість, до початку розгляду справи відвід ОСОБА_1 не заявлявся.

Статтею 40 КАС України визначено порядок вирішення заявленого відводу та самовідводу.

Так, питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про самовідвід вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу. Питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

З огляду на викладене заявлений ОСОБА_1 відвід є таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 36, 37, 40, 243 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Бєловій Л.В.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено - 26.02.2020.

Головуючий суддя Л.В.Бєлова

Судді В.О.Аліменко,

Н.В.Безименна