Справа № 205/10940/19
Суддя: Приходченко О. С.
Дата ухвалення: 2020-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2а/205/28/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2020 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Приходченко О.С.

при секретарі Король Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку термінової справи адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області лейтенанта поліції Пшеничного Владислава Олександровича про визнання дій незаконними, визнання постанови незаконною, її скасування та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 20 грудня 2020 року поштовим зв`язком звернулась до суду з адміністративним позовом до інспектора роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області лейтенанта поліції Пшеничного В.О. про визнання дій незаконними, визнання постанови незаконною, її скасування та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, який надійшов до суду 21 грудня 2019 року.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 грудня 2019 року адміністративний позов залишено без руху та запропоновано позивачеві усунути недоліки з дотриманням вимог п. 4 ч. 5 ст. 160, ч. 1 ст. 161 КАС України, з метою усунення яких 09 січня 2020 року позивачем засобами поштового зв`язку направлено уточнений адміністративний позов, який надійшов до суду 10 січня 2020 року.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 січня 2020 року адміністративний позов було прийнято до розгляду суду та відкрито провадження у справі в порядку термінової адміністративної справи.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 лютого 2020 року у задоволенні заяви Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача відмовлено.

Позивач у своєму позові посилається на те, що 10 грудня 2019 року постановою в справі про адміністративне правопорушення її було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог п. 2.3в ПДР - «здійснено рух на автотранспортному засобі без пристебнутого ременя безпеки», за що накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 51 гривні 00 коп. Вважає, що вказану постанову винесено незаконно, не обґрунтовано та безпідставно з порушенням вимог чинного законодавства України. Позивач вважає, що порушень ПДР з її боку не було, оскільки при розгляді справи надала поліцейським пояснення, що відстебнула ремінь безпеки після зупинки транспортного засобу з метою взяття необхідних для пред`явлення інспектору документів, які знаходились у сумочці на задньому сидінні автомобіля. Позивач у своєму позові просить суд визнати дії відповідача про накладення на неї адміністративного стягнення незаконними, визнати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАК № 1845179 від 10 грудня 2019 року незаконною, скасувати її та провадження у справі закрити.

Відповідачу у встановленому законом порядку направлено копію ухвали про прийняття до розгляду суду відкриття провадження, судову повістку та адміністративний позовом, з доданими до нього матеріалами. 03 лютого 2020 року від відповідача надійшов відзив на адміністративний позов, в якому він посилаючись на безпідставність викладених у позові обставин, просить суд справу розглядати за його відсутності та відмовити у задоволенні заявлених вимог.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що 10 грудня 2019 року інспектором роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області лейтенантом поліції Пшеничним В.О. відносно ОСОБА_1 було винесено постанову по справі про адміністративні правопорушення серії ЕАК № 1845179, якою притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП (а.с. 5).

У постанові зазначено, що ОСОБА_1 10 грудня 2019 року о 08 годин 08 хвилин, керувала автомобілем Hyundai Tucson, д.н.з. НОМЕР_1 у м. Дніпрі на вул. Гоголя, буд. 28, без пристебнутих ременів безпеки, чим порушила вимогу п.п. 2.3.в ПДР України.

Відповідно до п.п. 2.3.в ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися особі, яка навчає водінню, якщо за кермом учень, а в населених пунктах, крім того, водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких заважають користуватися ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів і таксі.

Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення та Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності у відповідача існувало переконання про порушення позивачем ПДР України.

Пункт 1 статті 247 КУпАП визначає обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності наявність події і складу адміністративного правопорушення, а наявність такої події доводиться шляхом надання доказів.

На підставі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 3 статті 283 КУпАП визначено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Абзацом 4 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпУАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

За таких обставин, достатньою та необхідною правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху є наявність в її діях (бездіяльності) відповідного складу правопорушення, що повинно підтверджуватися належними і допустимими доказами.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивач у своєму позові заперечує порушення нею Правил дорожнього руху, зокрема п. 2. 3.в ПДР України, а відповідач всупереч положень ч. 2 ст. 77 КАС України будь-які докази, які б свідчили про правомірність прийнятого ним рішення, суду не надав, а у самій постанові відсутні посилання на будь-які докази вчинення позивачем адміністративного проступку.

Суд зазначає, що самі по собі посилання відповідача у відзиві на правомірність прийнятого рішення не можуть бути достатніми та достовірними доказами, які б підтверджували факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення.

На підставі п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що постанову серії ЕАК № 1845179 від 10 грудня 2019 року по справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення на позивача за ч. 5 ст. 121 КУпАП слід вважати винесеною бездоказово, в порушення прав позивача, такою, що ґрунтується на припущеннях, тому вона підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Водночас, суд не вбачає підстав для визнання дій відповідача щодо винесення спірної постанови незаконними та визнання незаконною самої постанови, оскільки статтею 286 КАС України, якою встановлено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності не передбачено повноважень суду щодо визнання дій відповідача незаконними та визнання незаконною постанови.

Абзацом 2 частини 5 статті 139 КАС України передбачено, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Позивач при поданні адміністративного позову до суду був звільнений від сплати судового збору, тому судовий збір у розмірі 768 гривень 40 коп. слід віднести за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ст. 247, ст. 251, ч. 3 ст. 283 КУпАП, ст. ст. 9, 14, 73, 74, 77, 90, 242-246, 286 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 1845179 від 10 грудня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ) до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ) до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП закрити.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Судовий збір у розмірі 768 гривень 40 коп. віднести за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення.

Суддя: О.С. Приходченко