Справа № 400/1114/19
Суддя: Мельник О.М.
Дата ухвалення: 2020-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

25 лютого 2020 р. № 400/1114/19
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мельника О.М., розглянувши заяву представника позивача про зміну способу і порядку виконання рішення в адміністративній справі

за позовом:Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідача:Головного управління ДФС у Миколаївській області, вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001

про:скасування вимоги від 22.03.2019 року № Ф-21877-17,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 07.08.2019 року позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Миколаївській області задоволено.

На виконання вказаного рішення, судом 14.11.2019 року видано виконавчий лист у справі № 400/1114/19.

07.02.2020 року представник позивача надав заяву про зміну способу та порядку виконання рішення суду.

Представник позивача надав клопотання про розгляд заяви без його участі.

За приписами ст.378 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

У відповідності до ч.9 ст.205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

За таких обставин, суд вважає за можливе провести судове засідання без участі учасників справи, та розглянути заяву за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Суд, дослідивши матеріали заяви, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ч.1 ст.378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Згідно з ч.3 ст.33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (ч.3 ст.378 КАС України).

В заяві про зміну способу виконання рішення суду у справі представник позивача просить змінити спосіб виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 07.08.2019 року шляхом стягнення з Головного управління Державної податкової служби у Миколаївській області за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір в сумі 768,40 грн. на користь ФОП ОСОБА_1 . При цьому заявник посилається на те, що ГУ ДФС у Миколаївській області реорганізовано шляхом приєднання до ГУ ДПС у Миколаївській області, таким чином Головне управління ДПС у Миколаївській області є правонаступником Головного управління ДФС у Миколаївській області.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 682-р Кабінет Міністрів України погоджується з пропозицією Міністерства фінансів щодо можливості забезпечення здійснення Державною податковою службою покладених на неї постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2016 227 «Про затвердження положень про Державну податкову службу України та Державну митну службу України» (Офіційний вісник України, 2019, 26, ст.900) функцій та повноважень Державної фіскальної служби, що припиняється, з реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на Державну податку службу.

Проте, суд зазначає, що згідно п.9 ч.1 ст.4 КАС України відповідач це суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

З матеріалів справи встановлено, що відповідачем у даній справі є Головне управління ДФС у Миколаївській області.

Суд звертає увагу, що Державна податкова служба України (або Державна фіскальна служба України, повноваження якої на сьогодні виконуються Державною податковою службою України відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №682-р «Питання Державної податкової служби") не приймала участь в судовому розгляді даної справи, позовних вимог до неї не заявлялось.

Тобто, фактично заявник просить суд встановити зобов`язання по виконанню рішення суду для особи, яка не є учасником справи, не приймала участь у судовому розгляді та щодо якої суд не вирішував питання про її права та обов`язки.

Суд зауважує, що встановлення способу або порядку виконання рішення суду здійснюється за умови наявності обставини, що істотно ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим.

При цьому, під час розгляду питання про зміну способу чи порядку виконання судового рішення в порядку статті 378 КАС України суд не може покласти зобов`язання щодо виконання судового рішення на іншу особу, яка не була учасником справи та щодо якої суд не вирішував питання про її права та обов`язки у спірних правовідносинах. Оскільки саме під час судового розгляду суд надає оцінку обґрунтованості заявлених позовних вимог, у тому числі й щодо наявності у особи, до якої звернуті вимоги, вчинити ті чи інші дії, про які просить позивач.

Враховуючи те, що заявник просить змінити спосіб виконання рішення суду шляхом покладення зобов`язання щодо його виконання на іншу особу, яка не була відповідачем у справі, до якої не було заявлено позовних вимог і щодо якої суд не вирішував витання про її права та обов`язки, підстави для задоволення заяви про зміну способу виконання рішення відсутні.

З огляду на вищевикладене суд дійшов висновку, що подана представником позивача заява про зміну способу виконання рішення суду задоволенню не підлягає.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 241, 248, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви представника позивача про зміну способу виконання рішення суду у адміністративній справі № 400/1114/19 відмовити.

2. Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала суду за результатами розгляду питання про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути оскаржено в порядку, встановленому цим Кодексом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею у порядку ст. 256 КАС України.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення в порядку, визначеному ст. 295-297 з урахуванням п. 15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя О.М. Мельник