Справа № 490/5225/19
Суддя: Гуденко О. А.
Дата ухвалення: 2020-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

н/п 2-а/490/105/2020 Справа № 490/5225/19
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2020 року Центральний районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді -Гуденко О.А.,

при секретарі - Дудник Г.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції ГУ НП в Одеській області про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції ГУ НП в Одеській області про скасування постанови УПП в Одеській області серії ДП18 № 692725 від 06.06.2019 року.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 06 червня 2019 року УПП в Одеській області було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДП18 № 692725 про притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП із накладенням стягнення у розмірі 255 грн., посилаючись на здійснення руху позивачем по трасі М14 на автомобілі зі швидкістю 75 км/год, де розташований дорожній знак 3.29, яким обмежено швидкість до 50 км/год.

Вказує на те, що дорожній знак встановлено із порушенням норм законодавства та державних стандартів, а саме на те, що знак розташований у кущах, та відсутнє ступінчате обмеження швидкості; на неправомірність здійснення інспектором фіксування правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху не в автоматичному режимі.Вказує на відсутність знаку, який попереджає про здійснення фото-, відеофіксації на зазначеній ділянці дороги. Окрім того, зазначає, що службові особи оскаржувану постанову виносили без складання та належного розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, що вважає порушенням вимог закону.

Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Гуденко О.А. від 14.06.2019 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними матеріалами.

30.10.2019 року від представника відповідача надійшов відзив, в якому він просить у задоволенні позову відмовити. Обґрунтовує свою позицію тим, що позивачем було здійснено порушення встановленого обмеження швидкості, факт вчинення якого підтверджується фото?, та відеоматеріалами, відзнятими лазерним вимірювачем швидкості транспортних засобів TruCAMLTI 20/20 № ТС000523. Вказує на те, що в матеріалах справи відсутні підтвердження нібито факту розміщення знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості» з порушенням вимог ПДР та національних стандартів. Окрім того, зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до органів Національної поліції. До відзиву додано фото- та відеоматеріали як докази вчинення позивачем порушення ПДР.

Вивчивши доводи позову та матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно з Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДП18 № 692725 від 06.06.2019 року, водій транспортного засобу VolkswagenPassat реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_1 рухався зі швидкістю 75 км/год., чим порушив вимоги дорожнього знаку 3.29 «Обмеження швидкості» (50 км/год.), перевищивши дозволену швидкість на 25 км/год., що зафіксовано приладом TruCAM LTI 20/20 № ТС000523, чим порушив п. 12 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

До водія застосовано адміністративне стягнення - штраф у розмірі 255 грн. 00 коп.

З фотографії, доданої позивачем, вбачається, що обабіч дороги з правої сторони встановлений знак 3.29 «Обмеження максимальної швидкості», яким встановлена максимальна допустима швидкість 50 км/год.

Позивачем не оспорюється, що він дійсно їхав цією ділянкою дороги зі швидкістю 75 км/год.

З фотографії, доданої відповідачем, вбачається, що приладом TruCAM LTI 20/20 serial № ТС000523, 06.06.2019 року 0 13:04:06 зафіксовано, що автомобіль із реєстраційним номером ВЕ2577АК рухається за швидкість 75 км/год, з встановленим лімітом швидкості 50 км/год., з дистанції 165,4 метри. На відеозапису, який додано до справи, зафіксований рух зазначеного автомобіля.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Частиною 1 статті 9 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 статті 122 КУпАП встановлено - Перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до підпункту «ґ» п. 12.6 ПДР України, поза населеними пунктами на всіх дорогах та на дорогах, що проходять через населені пункти, позначені знаком 5.47, дозволяється рух із швидкістю: іншим транспортним засобам: на автомобільній дорозі, що позначена дорожнім знаком 5.1 - не більше 130 км/год., на автомобільній дорозі з окремими проїзними частинами, що відокремлені одна від одної розділювальною смугою - не більше 110 км/год., на інших автомобільних дорогах - не більше 90 км/год.

Згідно п. 12.9 ПДР України водієві забороняється:

а) перевищувати максимальну швидкість, визначену технічною характеристикою даного транспортного засобу;

б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил;

в) перешкоджати іншим транспортним засобам, рухаючись без потреби з дуже малою швидкістю;

г) різко гальмувати (крім випадків, коли без цього неможливо запобігти дорожньо-транспортній пригоді).

Відповідно до знаку 3.29 "Обмеження максимальної швидкості", забороняється рух із швидкістю, що перевищує зазначену на знакові. В даному випадку на знаку зазначено «50». Дорожній знак 5.70 "Фото-, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху" - інформує про можливість здійснення контролю за порушеннями Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів.

Відповідно до п. 10.5.25 ДСТУ 4100-2002 «ЗНАКИ ДОРОЖНІ. Загальні технічні умови. Правила застосування», затвердженого наказом Держстандарту України від 3 червня 2002 р. № 326, знак 3.29 «Обмеження максимальної швидкості» повинен застосовуватись, щоб заборонити рух всіх транспортних засобів з більшою швидкістю, ніж зазначено на знаку, у разі потреби введення на ділянці дороги іншої максимальної швидкості, ніж на попередній ділянці. У разі обмеження швидкості руху на небезпечних ділянках дороги (населені пункти, небезпечні повороти, ділянки з обмеженою видимістю, місця звуження дороги тощо) зона дії знака повинна визначатись довжиною небезпечної ділянки. Якщо обмеження максимальної швидкості, що його вводять на даній ділянці дороги, більш ніж на 20 км/год змінює її значення проти дозволеної швидкості руху на попередній ділянці, то треба використовувати ступінчасте обмеження швидкості з кроком не більше ніж 20 км/год послідовним встановленням знаків 3.29, розміщених один від одного на відстані від 100 до 150 м. Ступінчасте обмеження швидкості не повинно застосовуватись перед населеними пунктами, позначеними знаком 5.45, якщо видимість знаку становить більше 150 м.

В даному випадку жодною стороною не надано доказів встановлення відповідного ступінчастого обмеження швидкості. Так само не надано доказів встановлення знаку 5.70 на ділянці дороги, де було зафіксовано порушення водієм Правил дорожнього руху.

Таким чином, за відсутності застосування ступінчатого обмеження максимальної швидкості, в разі різкої зміни (зменшення) швидкості з 90 км/год. до 50 км/год. водій дійсно міг би створити аварійну ситуацію та спричинити дорожньо-транспортну пригоду.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

У відповідності до ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до п. 12.10 ПДР України додаткові обмеження дозволеної швидкості руху можуть вводитися тимчасово і постійно . При цьому разом із знаками обмеження швидкості руху 3.29 та/або 3.31 обов`язково додатково встановлюються відповідні дорожні знаки, які попереджають про характер небезпеки та/або наближення до відповідного об`єкта. У разі коли дорожні знаки обмеження швидкості руху 3.29 та/або 3.31 встановлені з порушенням визначених цими Правилами вимог щодо їх введення чи з порушенням вимог національних стандартів або залишені після усунення обставин, за яких їх було встановлено, водій не може бути притягнений до відповідальності згідно із законодавством за перевищення встановлених обмежень швидкості руху.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 24 квітня 2019 року у справі №127/12081/17 в п. 25 Колегія суддів погоджується, що неналежна організація дорожнього руху не може бути підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Так, відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод з урахуванням практики її застосування Європейським судом з прав людини, принцип презумпції невинуватості поширюється також на справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху (Lutz v. Germany, § 182; Schmautzer v. Austria; Malige v. France). Втім, для того, щоб розуміти, що презумпція невинуватості має бути у цьому випадку застосована, ґрунтовних знань чинного законодавства не потрібно, достатньо володіти необхідним почуттям справедливості, яке, поза сумнівом, повинне бути властиве професійному судді.

У силу принципу презумпції невинуватості, діючої в адміністративному праві, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

Таким чином, тягар доведення правомірності встановлення дорожніх знаків, їх відповідності національним стандартам, що є необхідною передумовою для дотримання водіями Правил дорожнього руху, а в подальшому - для накладення стягнень за порушення цих Правил, лежить саме на суб`єкті владних повноважень, який виніс постанову у справі про адміністративне правопорушення та наклав адміністративне стягнення.

Проте, доводи позивача стосовно того, що відповідачем порушено процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення, а саме не складено протокол про адміністративне правопорушення, та про незаконність застосування приладу TruCAM, не знайшли свого підтвердження.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Таким чином, зазначена підстава позову не може бути прийнята судом.

Суд дійшов висновку, що з матеріалів справи вбачається, що відповідачем не надано доказів винуватості позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а отже, позов підлягає задоволенню, а постанова - скасуванню.

Відповідно до ст. 286 КАС України, до повноважень суду при вирішенні справи належить: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу; змінити захід стягнення.

Керуючись ст.ст. 134,139 241-246, 286 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції ГУ НП в Одеській області про скасування постанови - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 692725 від 06 червня 2019 року - скасувати.

Провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП - закрити.

Рішення набирає законної сили через 30 днів з дня складання повного тексту сторонами у разі, якщо воно не буде оскаржене. Якщо рішення буде оскаржено, то воно набирає законної сили після перегляду справи судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Апеляційну скаргу може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання повного тексту до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення суду виготовлено 31.01.2020 року.

Суддя Гуденко О. А.