Справа № 640/14360/19
Суддя: Костюк Любов Олександрівна
Дата ухвалення: 2020-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

26 лютого 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі судді-доповідача Костюк Л.О та суддів Бужак Н.П., Собківа Я.М., перевіривши матеріали апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 грудня 2019 року справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання протиправними дій та рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 грудня 2019 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати рішення суду першої інстанції від 05 грудня 2019 року та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Ухвалою судді Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2020 року апеляційну скаргу було залишено без руху та надано апелянту строк терміном десять днів з моменту отримання копії ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом приведення її у відповідність вимогам п. 1 ч. 5 ст. 296 КАС України, відповідно до якої до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

За розрахунками наведеними в ухвалі, сума судового збору становить - 2 305,20 грн.

На адресу суду 20 лютого 2020 року надійшло клопотання, в якому апелянт просить звільнити від сплати судового збору.

У зазначеній вище заяві викладено вимоги щодо звільнення від сплати судового збору

Заява апелянта обґрунтована тим, що він є державною установою, яка фінансується за рахунок коштів державного бюджету.

Ознайомившись із заявою про звільнення від сплати судового збору, колегія суддів приходить до висновку про відмову у її задоволенні з огляду на наступне.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Отже, законодавством чітко регламентовано право суду на звільнення сторони від сплати судового збору, зменшення його розміру, розстрочення або відстрочення його сплати і єдиною визначальною підставою для правильного вирішення цього питання є майновий стан сторони.

При цьому слід враховувати, що важкий майновий стан сторони входить до предмета доказування і, відповідно, має бути підтверджений належними і допустимими, у розумінні ст.ст. 73, 74 КАС України, доказами.

Таким чином, для застосування судом положень ч. 1 ст. 133 КАС України повинні бути відповідні правові підстави, в іншому ж випадку, як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 р. у справі «Креуз проти Польщі», вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Після прийняття Закону про Державний бюджет України на поточний бюджетний період до затвердження в установлений законодавством термін бюджетного розпису на поточний рік в обов`язковому порядку складається тимчасовий розпис бюджету на відповідний період. Бюджетні установи складають на цей період тимчасові індивідуальні кошториси (з довідками про зміни до них у разі їх внесення).

У пункті 45 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ (далі - Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 № 228, зазначено, що під час складання на наступний рік розписів відповідних бюджетів, кошторисів, планів асигнувань загального фонду бюджету, планів надання кредитів із загального фонду бюджету та планів спеціального фонду, планів використання бюджетних коштів (крім планів використання бюджетних коштів одержувачів) і помісячних планів використання бюджетних коштів враховуються обсяги здійснених видатків і наданих кредитів з бюджету згідно з тимчасовими розписами відповідних бюджетів та тимчасовими кошторисами, тимчасовими планами використання бюджетних коштів і тимчасовими помісячними планами використання бюджетних коштів.

З урахуванням наведеного та беручи до уваги, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, суд вважає, що обставини, пов`язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору суб`єктами владних повноважень тощо не є підставою для звільнення (відстрочення, розстрочення) від такої сплати.

Отже, доводи апелянта щодо необхідності звільнити від сплати судового збору та неспроможності сплатити судовий збір не підтверджуються жодними належними і допустимими, у розумінні ст. 73, 74 КАС України, доказами, а отже, не є достатньою і необхідною правовою підставою для задоволення поданої ним заяви.

А також, колегія суддів приходить до висновку щодо відмови у задоволенні заяви про звільнення від сплати судового збору, оскільки вважає, що останній не позбавлений можливості звернутися до суду після усунення обставин, які унеможливлюють сплату судового збору.

Станом на 26 лютого 2020 року недоліки, зазначені в ухвалі, апелянтом не усунуті, а саме: не надано документу про сплату судового збору у розмірі 2 305,20 грн.

Згідно ч.2 ст.298 КАС України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог встановлених ст.296 цього кодексу, застосовуються положення ст.169 КАС України, а тому апеляційна скарга повертається апелянту, оскільки апелянт не усунув недоліки апеляційної скарги, яка залишена без руху, у встановлений судом строк.

В силу ч.5 ст. 298 КАС України питання про повернення апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вирішує протягом пяти днів з дня надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Враховуючи, що апелянтом не усунуто недоліки апеляційної скарги, зазначені в ухвалі судді Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2020 року, а тому апеляційна скарга у відповідності до ч.ч.5, 6 ст.298 КАС України повертається апелянту.

При цьому, повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 169, 298, ч. 2 ст. 321, ч. 2 ст. 325, ст.ст. 328-331, колегія суддів -

У Х В А Л И ЛА:

Відмовити Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Апеляційну скарги Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 грудня 2019 року справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання протиправними дій та рішення, зобов`язання вчинити певні дії - повернути апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач Л.О. Костюк

Судді: Н.П. Бужак,

Я.М.Собків