Справа № 400/798/20
Суддя: Фульга А. П.
Дата ухвалення: 2020-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про забезпечення позову

27 лютого 2020 р. № 400/798/20
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Фульга А. П., розглянувши заяву про забезпечення позову в адміністративній справі

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідача:Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пімахової Діни Вікторівни, вул. Кірпи Георгія, 2-А, офіс 511,м.Київ 35,03035

треті особи:Закрите акціонерне товариство "Альфа - Банк", вул. В. Васильківськая,100,м.Київ 150,03150

про:заява про забезпечення позову,
ВСТАНОВИВ:

26 лютого 2020 року року від ОСОБА_1 до суду надійшла заява про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

В обґрунтування зазначеної заяви представник позивача зазначив, що в межах вжиття забезпечення позову необхідно зупинити стягнення, що проводиться на підставі оскаржуваної в судовому порядку постанови ВП №61099738 від 06.02.2020 року, оскільки подальше проведення такого стягнення може призвести до ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог по справі №420/798/20.

Суд вважає заяву представника позивача такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1, ч. 2, ч. 4 ст.150, ч. 1 ст. 151 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

При цьому, відповідно до п. 2 ч.1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій, зокрема, у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Виходячи з конкретних доказів, суд має встановити, чи є хоча б одна з названих обставин для вжиття заходів забезпечення позову та оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Згідно пункту 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Згідно з Рекомендацією №R (89)8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятих Комітетом Міністрів Ради Європи 13.09.1989 року рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта.

Співмірність вжиття заходів забезпечення позову відображена у практиці Європейського Суду з прав людини, яка визначає можливість застосування попереднього заходу, такого як судова заборона (справа VeriagsgruppeNewsGmbh проти Австрії» та «Libert проти Бельгії»).

У справі «Мікалефф проти Мальти» суд визнав можливість застосування ст. 6 Конвенції до попередніх заходів та зазначив, що має бути розглянутий характер попереднього заходу, його предмет, завдання та вплив на конкретне право.

Проміжне рішення може бути еквівалентне попередній або забезпечувальним заходам і процедурам. Такий принцип застосовується і у визначенні застосування ст. 6 Конвенції (справа «Меркіка та інші проти Мальти».

Так, в межах даної справи, позивачем оскаржується, зокрема, постанова приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Пімахової Д.В від 06.02.2020 року ВП №61099738 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стирпендію та інші доходи боржника. (стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 10194,29 грн, на користь ТОВ "Платінум Фінанс").

Із вказаної постанови від 06.02.2020 року ВП 61099738 вбачається звернення стягнення на доходи боржника, зокрема 20 % заробітної плати ОСОБА_1 у ТОВ "Алан-Техно".

Таким чином, постанова від 06.02.2020 року ВП №61099738 про стягнення з ОСОБА_1 боргу 11663,72 грн., яка оскаржується позивачем в межах даної справи, звернена до примусового виконання та тривають виконавчі дії щодо примусового виконання зазначеної постанови.

До вирішення справи звернення стягнення на заробітну платню може істотно погіршити матеріальне становище позивача.

Враховуючи вищевикладені обставини, не вжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист та поновлення порушених прав та інтересів позивача та без вжиття заходів забезпечення позову, для відновлення своїх прав позивачу необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, що є підставою для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви представника позивача про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі постанови №61099738 від 06.02.2020 року до набрання законної сили судовим рішенням по цій справі.

Керуючись ст. ст.150, 151, 256, 293 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

2. Зупинити стягнення на підставі виконавчого документу, який оскаржується Коваленко О.А. у судовому порядку.

3. Ухвала, відповідно до частини першої статті 156 Кодексу адміністративного судочинства України, підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

4. Ухвала є обов`язковою для виконання і набирає законної сили 27.02.2020.

5. Ухвала може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років.

6. Примірник ухвали про забезпечення позову направити заявнику і всім особам, яких стосується забезпечення позову.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складання).

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до статтей 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням пункту 15.5 Розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А. П. Фульга