Справа № 675/2707/19
Суддя: Трасковський С. Л.
Дата ухвалення: 2020-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 675/2707/19
Провадження № 2-а/675/20/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" лютого 2020 р. м. Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі головуючого судді Трасковського С.Л., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м.Ізяслав адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора Славутського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Хмельницькій області Маєвського Олега Вікторовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, в якому посилається на те, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАВ №1402422 від 07.08.2019 року він був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 1020 грн.

Зазначена постанова обґрунтована тим, що він 07.08.2019 року о 10 годині 28 хвилин, керуючи автомобілем SKODA SUPERB, н.з. НОМЕР_1 , здійснив зупинку на місці, яке позначене дорожнім знаком 5.38 та позначене дорожньою розміткою 1.30, чим порушив п.34 ПДР порушення вимог розмітки проїзної частини доріг.

Позивач вказує, що він 07.08.20219 року, керуючи автомобілем SKODA SUPERB, н.з. НОМЕР_1 , здійснив зупинку на паркувальному майданчику торгівельного центру «Епіцентр К» по вул.Ярослава Мудрого, 66 в м.Славута, де не встановлено знаків та не нанесено розмітки, що попереджають водіїв про розміщення місць для паркування автомобілів, якими керують водії з інвалідністю. Таким чином, позивач вважає, що при зупинці транспортного засобу у вказаному місці не порушив вимог п.34 Правил дорожнього руху та не вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.122 КУпАП, а тому оскаржувана постанова є незаконною.

Ухвалою суду від 18.12.2019 року зазначений позов залишено без руху та встановлено процесуальний строк для усунення виявлених недоліків, протягом якого ОСОБА_1 виконав вимоги постановленої ухвали.

Ухвалою від 27.12.2019 року за клопотанням ОСОБА_1 поновлено строк для звернення до суду із даним позовом, відкрито провадження у справі, встановлено строк для подання відзиву відповідачем.

Ухвалою суду від 03.02.2020 року у виконавчого комітету Славутської міської ради витребувано інформацію з підтверджуючими її документами про розміщення майданчику для паркування транспортних засобів біля торгівельного центру «Епіцентр К» по вул АДРЕСА_1 та обладнання його дорожнім знаком 5.38 та горизонтальною розміткою 1.30.

Відповідач, отримавши копію ухвали про відкриття провадження у справі та призначення її до судового розгляду, копії поданого позову та доданих до нього документів, не скористався своїм правом на подання відзиву та доказів правомірності винесеної ним постанови про адміністративне правопорушення.

В судове засідання 26.02.2020 року сторони, повідомлені належним чином про дату, час, місце судового розгляду, не прибули.

В матеріалах справи наявне клопотання позивача про слухання справи за його відсутності.

Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанції.

Згідно ч.9 ст.205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Зважаючи на факт повідомлення всіх учасників справи належним чином про дату, час, місце судового розгляду та їх не прибуття в судове засідання, на відсутність перешкод для розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу у письмовому провадженні за наявними в ній матеріалами.

Суд, дослідивши поданий позов, матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Відповідно до оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАВ №1402422 від 07.08.2019 року цього ж дня о 10 годині 28 хвилин ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом SKODA SUPERB, н.з. НОМЕР_1 , здійснив зупинку на місці, яке позначене дорожнім знаком 5.38 та позначене дорожньою розміткою 1.30, чим порушив п.34 ПДР - порушення вимог розмітки проїзної частини доріг та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 5 статті 122 КУпАП.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, які полягають, зокрема, у порушенні правил дорожнього руху, відповідальність за які передбачена, в тому числі частинами 1, 2, 3, 5, 6 статті 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Положеннями ч.2 ст.258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У відповідності до ч.4 ст.258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.283 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справі України №1395 від 07.11.2015 року (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Таким чином, до компетенції органів Національної поліції віднесено розгляд справи про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачене ч.5 ст.122 КУпАП. Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні, тобто шляхом складання лише постанови про адміністративне правопорушення.

Водночас, суд зауважує наступне.

Відповідно до статті 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

В порушення вказаних приписів КУпАП відповідачем в п.6 «Час та місце скоєння, суть обставин правопорушення» оскаржуваної постанови не вказано місця вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , що, враховуючи зміст адміністративного правопорушення, яке пов`язане саме з місцем зупинки автомобіля позивача, фактично унеможливлюють встановлення всіх обставин справи.

Водночас, зі змісту позову вбачається, що 07.08.2019 року позивач керував автомобілем та приїхав на паркувальний майданчик торгівельного центру «Епіцентр К», що в м.Славута по вул.Ярослава Мудрого, 66, де здійснив зупинку транспортного засобу.

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 2 КАС України передбачено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (далі-ПДР).

Відповідно до ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Отже, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема, на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення особою адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.5 ст.122 КУпАП зупинка чи стоянка транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю (крім випадків вимушеної стоянки), а так само створення перешкод водіям з інвалідністю або водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у зупинці чи стоянці керованих ними транспортних засобів, неправомірне використання на транспортному засобі розпізнавального знака "Водій з інвалідністю" тягнуть за собою накладення штрафу від шістдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно пункту 8.4 Правил дорожнього руху дорожні знаки (додаток 1) поділяються на групи, зокрема, інформаційно-вказівні знаки, які запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила.

До дорожніх інформаційно-вказівних знаків віднесено знак 5.38 розділу 33 ПДР "Місце для стоянки", який застосовується для позначення місць та майданчиків для стоянки транспортних засобів. Знак з літерою "Р" та символом даху застосовується для критих стоянок. Знак з літерою "Р" та символом автобуса застосовується для критих стоянок з можливістю пересадки на маршрутні транспортні засоби.

Відповідно до п.8.5. ПДР дорожня розмітка (додаток 2) поділяється на горизонтальну та вертикальну і використовується окремо або разом з дорожніми знаками, вимоги яких вона підкреслює або уточнює.

Горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 1 розділу 34 цих Правил (п.п.8.5.1 ПДР).

Згідно розділу 34 ПДР горизонтальна дорожня розмітка 1.30 позначає місця стоянки транспортних засобів, які перевозять осіб з інвалідністю чи на яких установлено розпізнавальний знак "Водій з інвалідністю".

Відповідно до ч.1 ст.16, ч.1 ст.18 Закону України «Про автомобільні дороги» вулиці і дороги міст та інших населених пунктів знаходяться у віданні органів місцевого самоврядування і є комунальною власністю. Складовими вулиць і доріг міст та інших населених пунктів є: проїзна частина вулиць і доріг, трамвайне полотно, дорожнє покриття, штучні споруди, споруди дорожнього водовідводу, технічні засоби організації дорожнього руху, зупинки міського транспорту, стоянки таксі, тротуари, пішохідні та велосипедні доріжки, зелені насадження, наземні та підземні мережі, майданчики для паркування.

Згідно положень ст.1 Закону України «Про автомобільні дороги» технічні засоби - спеціальні технічні засоби, призначені для організації та регулювання дорожнього руху (дорожні знаки, інформаційні табло, дорожня розмітка, сигнальні стовпчики, транспортні та пішохідні огородження різних типів, світлофорне обладнання тощо).

Відповідно до ст.9 Закону України «Про дорожній рух» до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць і залізничних переїздів належить обладнання доріг, вулиць та залізничних переїздів технічними засобами регулювання дорожнього руху та їх утримання; влаштування місць для зупинок транспортних засобів, стоянок і відпочинку учасників дорожнього руху та створення інших об`єктів дорожнього сервісу.

Згідно положень ст.6 Закону України «Про дорожній рух» до компетенції міських рад та їх виконавчих органів належить прийняття рішень про розміщення, обладнання та функціонування майданчиків для паркування транспортних засобів та стоянок таксі на вулицях і дорогах населених пунктів, здійснення контролю за дотриманням визначених правилами паркування транспортних засобів вимог щодо розміщення, обладнання та функціонування майданчиків для паркування; затвердження вимог до облаштування майданчиків для паркування транспортних засобів з урахуванням норм, нормативів, стандартів у сфері благоустрою населених пунктів, державних будівельних норм, технічних умов, Правил дорожнього руху та інших нормативних документів.

Згідно п.8 Правил паркування транспортних засобів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1342 від 03.12.2009 року, розміщення майданчиків для паркування за окремими адресами здійснюється у встановленому порядку органами місцевого самоврядування за погодженням з уповноваженим підрозділом Національної поліції.

Таким чином, до компетенції Славутської міської ради та її виконавчого комітету відноситься прийняття рішення про розміщення, функціонування майданчиків для паркування транспортних засобів на території м.Славута, обладнання їх технічними засобами (дорожніми знаками, дорожньою розміткою).

Діючим законодавством не передбачено право власників земельних ділянок самостійно, без погодження з уповноваженими органами місцевого самоврядування, державними органами, органами Національної поліції встановлювати технічні засоби регулювання дорожнього руху (встановлення дорожніх знаків, нанесення дорожньої розмітки).

Водночас, позивачем до позову додано лист виконавчого комітету Славутської міської ради №Р-21-20/883 від 21.11.2019 року, яким ОСОБА_1 проінформовано про відсутність погодження виконавчого органу Славутської міської ради на розміщення майданчику для паркування автотранспорту біля торгового центру «Епіцентр».

Також на запит суду виконавчим комітетом Славутської міської ради надано відповідь №04-29/359 від 14.02.2020 року, згідно якої Славутською міською радою та її виконавчим комітетом не приймалося рішення про розміщення майданчика для паркування автотранспорту біля торгового центру «Епіцентр К», а також обладнання його дорожнім знаком 5.38 «Місце для стоянки» з нанесенням горизонтальної дорожньої розмітки 1.30.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні докази прийняття рішення уповноваженим органом місцевого самоврядування про розміщення (або погодження його розміщення) майданчика для паркування автотранспорту біля торгового центру «Епіцентр К» по вул. АДРЕСА_1 , АДРЕСА_1 , а також встановлення на його території дорожнього знаку 5.38 та нанесення горизонтальної дорожньої розмітки 1.30, хоча оскаржуваною постановою позивача визнано винним саме за зупинку транспортного засобу з порушенням вимог дорожнього знаку 5.38 та дорожньої розмітки 1.30.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно до ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частинами першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні будь-які докази недотримання ОСОБА_1 вимог дорожнього знаку 5.38, горизонтальної розмітки 1.30 та порушення п.34 Правил дорожнього руху, а як наслідок, вчинення ним о правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП, що є підставою для скасування прийнятої постанови про накладення адміністративного стягнення.

Водночас, згідно ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1)залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2)скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3)скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4)змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, про необхідність задоволення позову та скасування оскаржуваної постанови із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

З огляду на відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з розглядом справи в суді, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст.2, 9, 19, 72-77, 90, 94, 241-246, 255, 271-272, 268-270, 286, 292-293 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до інспектора Славутського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Хмельницькій області Маєвського Олега Вікторовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАВ №1402422 від 07.08.2019 року щодо притягнення до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 1020 гривень ОСОБА_1 за ч.5 ст.122 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення суду може бути оскаржене у відповідності до ч.4 ст.286 КАС України протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через суд першої інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 26.02.2020 року.

Суддя: С.Л.Трасковський