Справа № 761/42238/19
Суддя: Савицький О. А.
Дата ухвалення: 2020-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/62/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2020 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Савицький О.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора УПП у м.Києві лейтенанта поліції Майстренка Романа Володимировича про визнання протиправними дій та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

25.10.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора УПП у м.Києві лейтенанта поліції Майстренка Р.В. про визнання дій інспектора УПП у м.Києві лейтенанта поліції Майстренка Р.В. неправомірними та скасування постанови ЕАК № 1653545 від 22.10.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.122 КУпАП.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що його було притягнуто до відповідальності з недотриманням встановленого порядку, постанова прийнята з порушенням його прав та чинного законодавства, є необґрунтованою, незаконною та підлягає скасуванню. Підставою для притягнення до адміністративної відповідальності стало те, що 22.10.2019 року о 06 год. 18 хв. позивач здійснив зупинку/стоянку в зоні дії дорожнього знаку 5.3.9 з додатковою табличкою до нього 7.17 інвалід, чим порушив п. 8.4 Правила дорожнього руху України (далі по тексту - ПДР України), за що передбачена відповідальність згідно з ч.5 ст. 122 КУпАП. Разом з тим, оскільки позивач не визнав порушення, що ставилось йому за вину, зазначив, що не порушував ПДР України та відповідачем не було вжито всіх заходів для повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставини справи, що мали значення для вирішення її в точній відповідності з законом, а тому звернувся до суду з даним адміністративним позовом з метою захисту своїх порушених прав.

Ухвалою від 29.10.2019 року відкрито провадження у даній справі, розгляду якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторінта надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву у відповідності до ст. 261 КАС України.

У відповідності до ч.8 ст. 262 КАС України, при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з ст.ст. 159,162 КАС України відповідач не скористався своїм правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї.

За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.6 ст. 162 КАС України.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, 22.10.2019 року відповідач виніс відносно позивача постанову, якою притягнув останнього до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 122 КУпАП. Підставою для притягнення до адміністративної відповідальності стало те, що позивач 22.10.2019 року о 06 год. 18 хв., керуючи транспортним засобом марки «Land Rover Freelander», номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись вул.Бульварно-Кудрявська, здійснив зупинку зупинку/стоянку в зоні дії дорожнього знаку 5.3.9 з додатковою табличкою до нього 7.17 інвалід, чим порушив п. 8.4 ПДР України, за що передбачена відповідальність згідно з ч.5 ст. 122 КУпАП.

Позивач в своєму адміністративному позові вказав, що керуючи транспортним засобом марки «Land Rover Freelander», номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись вул.Бульварно-Кудрявська, позивач здійснив зупинку в місці для стоянки транспортних засобів, за адресою: м.Київ, вул.Бульварно-Кудрявська, буд.23, де йому необхідно було забрати його родичку. Відразу після цього позаду нього зупинився автомобіль поліцейський патрульний автомобіль, з якого вийшов відповідач та звинуватив позивача в порушенні ПДР, а саме в зупинці в «зоні паркуванні інвалідів». Проте, транспортний засіб позивача стояв в останньому секторі зони для паркування позначеній горизонтальною розміткою 1.1. синього кольору, всього вказана зона містить близько 10-ти місць для стоянки транспортних засобів. Крім того, перед ТЗ позивача був розташований знак 5.40 «Кінець зони для паркування» з роз`яснювальною табличкою про те, що вказана зона є платною стоянкою, а безкоштовно паркування дозволене людям з інвалідністю в обсязі 10% від загальної кількості місць. Тому, вочевидь, з урахуванням вказаної таблички, вся зона парковки не могла бути «зоною» для паркування інвалідів, крім того, знак «інвалід» на несений на проїжджу частину лише в єдиному секторі, тобто уточнене місце паркування для інвалідів. Таким чином, на думку позивача відповідачем було порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення та вжито всіх заходів для повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставини справи, що мали значення для вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Однак, не зважаючи на те, що згідно вищевказаної норми Закону, доказами по справі є також пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у постанові, винесеній відповідачем, не надано будь-якої оцінки поясненням позивача.

Разом з тим, суду взагалі не надано доказів скоєння позивачем правопорушення зазначеного у постанові від 22.10.2019 року, в порядку ст. 251 КУпАП, а саме щодо фіксування зазначених подій технічними приладами, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, чи інших документів.

З огляду на вказане, суд приходить до висновку, що відповідачем в порушення вимог ст. 280 КУпАП додатково не було встановлено, чи було вчинено правопорушення, чи винен позивач в його вчиненні, чи підлягає він адміністративній відповідальності та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Слід зазначити, що норми ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Принцип презумпції невинуватості, передбачає, що всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

За таких обставин факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 122 КУпАП, на думку суду, в даному випадку є недоведеним.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В той же час, в порушення вказаних вимог, відповідачем не було вжито всіх заходів для повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставини справи, що мали значення для її правильного вирішення.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч.5 ст. 77 КАС України,якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Однак, відповідач, який отримав ухвалу про відкриття провадження у справі, не надав суду будь-яких доказів в обґрунтування правомірності своїх дій, у встановлений строк відзив на позов, із викладенням заперечень проти нього, не подав.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупність, суд приходить до висновку, що адміністративний позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, а тому вважає за необхідне визнати неправомірними дії відповідача щодо винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 1653545 від 22.10.2019 року, а також скасувати вказану постанову, винесену відповідачем, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено на нього адміністративне стягнення.

Керуючись ст.ст. 2, 5-10, 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255, 293, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора УПП у м.Києві лейтенанта поліції Майстренка Романа Володимировича про визнання протиправними дій та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення- задовольнити.

Визнати неправомірними дії інспектора УПП у м.Києві лейтенанта поліції Майстренка Романа Володимировичащодо винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 1653545 від 22 жовтня 2019 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1020,00 грн.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 1653545 від 22 жовтня 2019 року, винесену інспектором УПП у м.Києві лейтенантом поліції Майстренком Романом Володимировичем, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1020,00 грн.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Києва протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: