Справа № 351/2582/19
Суддя: Калиновський М. М.
Дата ухвалення: 2020-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 351/2582/19
Номер провадження №2-а/351/6/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2020 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області

в складі : головуючого-судді Калиновського М.М.

з участю секретаря Равлюк М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Снятині справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Дричака Івана Ігоровича капрала поліції СРПП №4 Богородчанського відділення поліції Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області про скасування постанови серії БАА№603699 від 10.11.2019 р., -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом в якому просить скасувати постанову серії БАА№603699 від 10.11.2019 р. у справі про адміністративне правопорушення, якою накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. за вчинення правопорушення передбаченого ст.122 ч.2 КУпАП.

Позовні вимоги мотивував тим, що 10.11.2019 р. близько 09.20 год. на автодорозі Мукачево-Львів Н-09, позивач керуючи транспортним засобом марки Volkswagen Caddy н.з. НОМЕР_1 був зупинений Дричаком І.І. капралом поліції СРПП №4 Богородчанського відділення поліції Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області. Відповідачем була винесена постанова, в якій зазначено, що позивач рухаючись поза населеним пунктом не ввімкнув ближнє світло фар, чим порушив п.9.8 (д) ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено адмністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн.

Вважає, що складена постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає скасуванню за відсутності події, а також складу адміністративного правопорушення, оскільки поза увагою відповідача залишились обставини, які мають суттєве значення для правильного вирішення справи. Відповідно до п.9.1 (г) ПДР України попереджувальними сигналами є увімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби.

Згідно п.п. 9.8 ПДР України, під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби позначення транспортного засобу, що рухається, ближнє світло фар повинно бути ввімкнене з 01 жовтня по 01 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар. Відповідно до ч.2 ст. 122 КУпАП, адміністративна відповідальність настає у разі порушення водіями транспортних засобів правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку та інше.

Денні ходові вогні (ДХО), це зовнішні світлові прилади. З точки зору ПДР є попереджувальним сигналом. Вимоги до його ввімкнення містяться в розділі 9 ПДР «Попереджувальні сигнали», а не в розділі 19 ПДР «Користування зовнішніми світловими приладами». Отже, користування зовнішніми освітлювальними приладами регулюється розділом 19 ПДР, а користування попереджувальними сигналами розділом 9 ПДР. Таким чином, за не ввімкнений за межами населеного пункту з 01 жовтня до 01 травня денний ходовий вогонь або ближнє світло настає відповідальність за ст. 125 КУпАП. З огляду на це, навіть у разі не ввімкнення денних ходових вогнів або ближнього світла фар у позивача був би відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, оскільки як зазначено у постанові у справі про адміністративне правопорушення , позивач під час зупинки інспектором вже рухався по автодорозі, а в ст. 122 ч.2 КУпАП, зазначено, що відповідальність настає у разі порушення водіями транспортних засобів правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, що передбачено п.п.9.2, 9.7 ПДР. На підставі вищенаведеного просив скасувати постанову Серії БАА №603699 від 10.11.2019 р. про притягнення позивача до адмінвідповідальності, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився по не відомій суду причині, хоча вчасно повідомлялися про час та день розгляду справи.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази, надані позивачем як обґрунтування позовних вимог, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до постанови Серії БАА №603699 від 10.11.2019 р., ОСОБА_1 10.11.2019 р. біля 09.20 год. керуючи транспортним засобом Volkswagen Caddy н.з. НОМЕР_1 , на автодорозі Мукачево-Львів Н09, поза населеним пунктом не ввімкнув ближнє світло фар, чим порушив пункт 9.8 (д) ПДР, своїми діями вчинив адмінправопорушення передбачене ст. 122 ч.2 КУпАП.

Стаття 122 ч.2 КУпАП, передбачає відповідальність, зокрема, за порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування водієм під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Так, ст. 283 КУпАП передбачено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Ст. 251 КУпАП передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У постанові по справі про адміністративне правопорушення, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на спростування наведених в позові аргументів щодо відсутності самого факту адміністративного правопорушення, сама по собі постанова у справі про адміністративне правопорушення, без обґрунтування її доказами, передбаченими ст. 251 КУпАП, не може достовірно свідчити про вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Крім того, не містить надана суду Постанова і посилання на дослідження відповідачем обтяжуючих чи пом`якшуючих відповідальність особи обставин, які повинні бути враховані органом, уповноваженим розглядати справи про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП.

У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Згідно до ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, враховуючи, що відповідачем не надано до суду належних та допустимих доказів спростування позовних вимог позивача, а тому позовні вимоги про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення є обґрунтованими, законними, тому суд дійшов до висновку про їх задоволення. Крім того, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень до судового засідання не надано переконливих доказів правомірності свого рішення в частині призначеного адміністративного стягнення, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 244-246,286 КАС України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Постанову в справі про адміністративне правопорушення Серії БАА №603699 від 10.11.2019 р. винесену Дричаком Іваном Ігоровичем капралом поліції СРПП №4 Богородчанського відділення поліції Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. - скасувати.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: М.М.Калиновський