Справа № 160/12657/19
Суддя: Луніна Олена Станіславівна
Дата ухвалення: 2020-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Луніної О.С. розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -
16.12.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій просить суд:
- визнати неправомірним та скасувати рішення про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах від 31жовтня 2019 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу роботи з 03 липня 2000 року по 30 вересня 2000 року, з 10 вересня 2001 року по 17 вересня 2002 року, з 25 вересня 2002 року по 03 січня 2012 року, з 04 січня 2012 року по 21 березня 2017 року, з 01 листопада 2015 року по 31 грудня 2015 року, за посадою горноробочого підземного очисного вибою 4 розряду, 5 розряду з повним робочим днем під землею із застосуванням коефіцієнту, передбаченого Роз`ясненням від 20.01.1992р. №8 «Про порядок врахування трудового стажу , що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення » з дня звернення з заявою про призначення пенсії, а саме: з 08 квітня 2019 року.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 08.04.2019 року він звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до п.3 ст.114 розділу ХІV «Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян» та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 16 квітня 2019 року відділ з питань призначення та перерахунків пенсій №19 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області своїм рішенням відмовив у призначенні пенсії за віком, оскільки станом на 08 квітня 2019 року позивач має загальний стаж 20 років 3 місяці 7 днів, а пільговий - 11 років 2019 років 11 місяців 16 днів.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.08.2019 року по справі № 160/3956/19 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до спеціального стажу наступні періоди його роботи, а саме:

роботу на підприємстві відокремлений підрозділ "Шахта імені В.В.Вахрушева" з 30 березня 1997 року по 30 травня 1997 року на посаді підземного гірника з повним робочим днем під землею;

роботу на підприємстві відокремлений підрозділ "Шахта імені В.В.Вахрушева" з 17 липня 1997 року по 31 серпня 1998 року на посаді підземного гірника з повним робочим днем під землею;

роботу на підприємстві ОАО шахта 81 Київська ДХК "Ровенькиантрацит" з 14 вересня 1998 року по 12 березня 1999 року на посаді підземного машиніста підземних установок з повним робочим днем;

роботу на підприємстві ОАО шахта 81 Київська ДХК "Ровенькиантрацит" з 12 березня 1999 року по 17 червня 2000 року на посаді гірника очисного забою 5 р. з повним робочим днем під землею;

роботу на підприємстві відокремлений підрозділ "Шахтоуправління Ровенківське" ТзОВ "ДТЕК Ровенькиантрацит" з 01 жовтня 2014 року по 30 квітня 2015 року, з 01 серпня 2015 року по 31 жовтня 2015 року, з 01 березня 2017 року по 21 березня 2017 року на посаді гірника очисного забою 5 р. з повним робочим днем під землею.

Листом від 31.10.2019 року №2105/03.19-11 відповідач відмовив ОСОБА_1 у призначенні пенсії з 08.04.2019 року, оскільки на дату звернення зараховано загального стажу 20 років 1 місяць 26 днів та пільгового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості по професіях затверджених Постановою КМУ від 31.03.1994 року №202 - 15 років 10 місяців 27 днів.

Однак не зарахування позивачу частини спеціального трудового стажу є необґрунтованим, оскільки в трудовій книжці містяться усі необхідні записи про відповідну роботу.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.12.2019 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику(повідомлення) сторін на 20.01.2020 року.

Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідачем подано до суду відзив на адміністративний позов, в якому зазначено, що відповідачем зараховано пільговий стаж за період роботи з 03.07.2000 по 30.09.2000 року, з 25.09.2002 по 28.02.2017 року на підприємстві ВП шахта імені Ф.Е.Дзержинського та з 10.09.2001 по 17.09.2002 роки на підприємстві ШУ Ровеньківське.

За період з 01.10.2014 по 30.04.2015 року, з 01.08.2015 по 31.10.2015 року, з 01.07.2017 по 21.03.2017 року страхувальником не внесено відомості про спец стаж, нараховану заробітну плату та відрахування страхових внесків.

У період з 01.11.2015 по 31.12.2015 року в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутня інформація про нараховану заробітну плату та відповідні відрахування страхових внесків.

На час звернення з заявою про призначення пенсії ОСОБА_1 виповнилось 41 рік, страховий стаж станом на 08.04.2019 року складав 20 років 3 місяці 7 днів, в тому числі пільговий стаж роботи 11 років 11 місяців 16 днів.

Станом на 08.04.2019 року, з урахуванням рішення суду від 29.08.2019 року по справі № 160/3956/19, зараховано загального стажу 20 років 1 місяць 26 днів та пільгового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості по професіях затверджених Постановою КМУ від 31.03.1994 року №202 - 15 років 10 місяців 27 днів.

Для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.1 ч.2 ст.114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» позивач не досяг 50 років.

Для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» позивач не має необхідного стажу.

Тому у відповідача відсутні підстави для призначення пенсії на пільгових умовах.

Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою від 05.01.2018 № .

08 квітня 2019 року звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Листом від 16.04.2019 за (вих. № 377/03.23-12) Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомило позивача, що за результатами розгляду його заяви 16.04.2019 прийнято рішення про відмову в призначенні йому пільгової пенсії .

Як встановлено судом, підставою для відмови стало те, що на час звернення з заявою про призначення пенсії ОСОБА_1 виповнився 41 рік. Страховий стаж станом на 08.04.2019 склав 20 років 3 місяці 7 днів, в тому числі пільговий стаж роботи - 11 років 11 місяців 16 днів.

Станом на 08.04.2019 року, з урахуванням рішення суду від 29.08.2019 року по справі № 160/3956/19, зараховано загального стажу 20 років 1 місяць 26 днів та пільгового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості по професіях затверджених Постановою КМУ від 31.03.1994 року №202 - 15 років 10 місяців 27 днів.

Відповідачем не було враховано для призначення пенсії стаж роботи позивача за Списком №1 за період з 01.10.2014 по 30.04.2015 року, з 01.08.2015 по 31.10.2015 року, з 01.07.2017 по 21.03.2017 року, оскільки страхувальником не внесено відомості про спец стаж, нараховану заробітну плату та відрахування страхових внесків.

За період з 01.11.2015 по 31.12.2015 року в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутня інформація про нараховану заробітну плату та відповідні відрахування страхових внесків.

Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Згідно з частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Аналогічне положення міститься також і в статті 48 Кодексу законів про працю України згідно з якою трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.

Отже, за положеннями ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», право на пенсію на пільгових умовах мають працівники за умови наявності стажу роботи на таких роботах, як, робітники очисного вибою за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років незалежно від віку.

Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року (далі - Порядок № 637) передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з пунктом 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Зі змісту зазначених правових приписів вбачається, що пільговий стаж, необхідний для призначення пільгової пенсії на підставі ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» має підтверджуватись записами в трудовій книжці. У випадку відсутності відповідних записів у трудовій книжці, пільговий стаж може бути підтверджений уточнюючими довідками.

Як видно з наявної в матеріалах справи копії трудової книжки НОМЕР_1 від 12.06.1996 позивача:

З 03.07.2000 по 30.09.2000 року позивач працював на підприємстві ВП шахта імені Ф.Е.Дзержинського підземним гірничим робітником очисного забою 5 розряду з повним робочим днем під землею.

З 10.09.2001 по 17.09.2002 року позивач працював на підприємстві ШУ Ровеньківське гірничим робітником очисного забою 4 та 5 розряду.

З 25.09.2002 по 03.01.2012 року та з 04.01.2012 по 21.03.2017 року працював на підприємстві ВП шахта імені Ф.Е.Дзержинського підземним гірничим робітником очисного забою 5 розряду з повним робочим днем під землею.

Зазначений стаж не врахований відповідачем, оскільки за період з 01.10.2014 по 30.04.2015 року, з 01.08.2015 по 31.10.2015 року, з 01.07.2017 по 21.03.2017 року страхувальником не внесено відомості про спец стаж, нараховану заробітну плату та відрахування страхових внесків.

За період з 01.11.2015 по 31.12.2015 року в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутня інформація про нараховану заробітну плату та відповідні відрахування страхових внесків.

Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затверджений постановою Кабінету Міністрів від 31 березня 1994 р. № 202.

Відповідно до Розділу І підземні гірничі роботи на шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт: усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю).

Окрім того, під час роботи по професіям, які дають право пільгове пенсійне забезпечення, застосовуються постанова Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162, від 16.01.2003 № 36, від 24.06.2016 № 461.

Зазначена робота позивача у вказані вище періоди на посаді гірника очисного забою, відноситься до Списку № 1 розділу 1 «Підземні роботи» та відповідно до записів в трудовій книжці вказані період роботи повинен бути зарахований до загального та пільгового стажу .

Аналіз норм чинного законодавства, дозволяє зробити висновок, що необхідність підтверджувати періоди роботи для визначення стажу роботи виникає у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

В даному випадку, трудова книжка НОМЕР_1 від 12.06.1996 позивача містить запис на підтвердження роботи позивача за період, що підтверджують період виконуваної роботи, її характер та зайнятість за професіями, які віднесені до Списку № 1. В трудовій книжці міститься посилання на відповідні накази як на підставу внесення записів, вони завірені підписом повноважної особи та печаткою, не містять виправлень, підчисток, тобто оформлені належним чином.

Крім того, в трудовій книжці є відомості щодо характеру роботи в спірний період, а саме зазначено «З повним робочим днем на підземних роботах».

Щодо роботи позивача підземним гірничим робітником очисного вибою 5 р. з повним робочим днем під землею 01.10.2014 по 30.04.2015 року, з 01.08.2015 по 31.10.2015 року, з 01.07.2017 по 21.03.2017 року ,з 01.11.2015 по 31.12.2015 року , який не враховано відповідачам до страхового та пільгового стажу роботи в зв`язку з відсутністю та індивідуальних відомостей інформації про нараховану заробітну плату, сплату внесків та відмітки про спецстаж, суд зазначає таке.

Відповідно до п. 20 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08. 1993 р. №637 (із змінами, внесеними згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 1028 від 09.12.2015 року), у разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до ч.2 ст. 21 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування є складовою частиною Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, порядок ведення якого встановлюється Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Персональна облікова картка відображає страховий стаж, заробітну плату (дохід) та розмір сплачених страхових внесків.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-ІУ, страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі / меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно зі ст. 20 Закону України від 09.07.2003 року № 1058-ІУ, страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Статтею 113 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що держава створює умови для функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування і гарантує дотримання законодавства з метою захисту майнових та інших прав і законних інтересів осіб стосовно здійснення пенсійних виплат.

На підставі ч. 1 ст. 16 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» застрахована особа має право отримувати від страхувальника підтвердження про сплату страхових внесків, вимагати від страхувальників сплати внесків, у тому числі в судовому порядку тощо.

З цим правом кореспондується обов`язок страхувальника нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески (п. 6 ч. 2 ст. 17 Закону) незалежно від фінансового стану платника.

Такі ж вимоги передбачає ст. 106 вказаного Закону, згідно якої відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник.

Обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несплату страхових внесків законом покладено на підприємство, та несвоєчасне перерахування страхових внесків підприємством не може впливати на право на пенсійні виплати.

Відповідного правового висновку дійшов і Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 04 вересня 2018 у справі №482/434/17.

Так, в цьому рішення Верховний Суд зазначив, що страхові внески є складовою умовою існування солідарної системи і підлягають обов`язковій сплаті, перерахунок пенсії провадиться з урахуванням часу, коли особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, та за який підприємством, де працює людина, (страхувальником) сплачені щомісячні страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. За змістом вищезазначених норм, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника. Отже, відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку даних про сплату страхових внесків для нарахування пенсії не є підставою для позбавлення права на призначення пенсії.

У той же час, згідно з п. 9-4 Розділ VIII Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014, звільняються від виконання своїх обов`язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Пунктом 1 Постанови Верховної Ради України № 254-УІІІ від 17.03.2015 визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України "Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей" запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

За положеннями, наведеними в ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» № 1207-VII від 15.04.2014, тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.

Вказані правові висновки також відповідають правовим висновкам Верховного Суду, викладеним в постановах від 02.04.2019 року по справі № 428/1695/17, від 25 вересня 2018 року у справі № 242/65/17 , від 31 січня 2019 року у справі № 423/1450/17, від 28 серпня 2018 року у справі № 175/4336/16-а, що враховується судом відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Таким чином, за умови підтвердження трудового стажу, як громадянин України, позивач наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних (надуманих) підстав.

Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з вимогами ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, з урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає, що згідно з ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України на користь позивача стягується судовий збір у розмірі 768,40 грн., сплачений ним за подання позову, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Керуючись ст.ст.9, 72-77, 139, 242-243, 245-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (зареєстрований: АДРЕСА_1 , зареєстрований як переміщена особа: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26 м. Дніпро, 49094, кож ) - задовольнити.

Визнати неправомірним та скасувати рішення про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах від 31жовтня 2019 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26 м. Дніпро, 49094, кож ) зарахувати до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 (зареєстрований: АДРЕСА_1 , зареєстрований як переміщена особа: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) з 03 липня 2000 року по 30 вересня 2000 року, з 10 вересня 2001 року по 17 вересня 2002 року, з 25 вересня 2002 року по 03 січня 2012 року, з 04 січня 2012 року по 21 березня 2017 року, з 01 листопада 2015 року по 31 грудня 2015 року, за посадою горноробочого підземного очисного вибою 4 розряду, 5 розряду з повним робочим днем під землею із застосуванням коефіцієнту, передбаченого Роз`ясненням від 20.01.1992р. №8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з дня звернення з заявою про призначення пенсії, а саме: з 08 квітня 2019 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (зареєстрований: АДРЕСА_1 , зареєстрований як переміщена особа: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26 м. Дніпро, 49094, кож ) судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Луніна