Справа № 520/13771/19
Суддя: Мороко А.С.
Дата ухвалення: 2020-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2020 р. № 520/13771/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мороко А.С.,

за участю секретаря судового засідання - Рубіної Я.О.,

представника позивача - Щербини А.Ю.,

представника відповідача - Шатова С.О.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Харкові адміністративну справу № 520/13771/19 за позовом Головного управління ДПС у Харківській області до товариства з обмеженою відповідальністю "Будпостач-2018" про накладення арешту на кошти,

В С Т А Н О В И В :

Головне управління ДПС у Харківській області звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд накласти адміністративний арешт коштів на відкритих рахунках в банках платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю "Будпостач-2018", а саме: МФО 351533, ХАРКІВ.ГРУ АТ КБ "Приватбанк", м. Харків, номер рахунку НОМЕР_1 ; МФО 351533, ХАРКІВ.ГРУ АТ КБ "Приватбанк", м. Харків, номер рахунку НОМЕР_2 ; МФО 320627, АТ "СБЕРБАНК", номер рахунку НОМЕР_3 ; МФО 320627, АТ "СБЕРБАНК", номер рахунку НОМЕР_4; МФО 320627, АТ "СБЕРБАНК", номер рахунку НОМЕР_5.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у зв`язку з недопуском відповідачем посадових осіб Головного управління ДПС у Харківській області до проведення перевірки, заступником начальника Головного управління ДПС у Харківській області 16.12.2019 прийнято рішення про застосування адміністративного арешту майна відповідача № 13471/10/20-40-05-17-10.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання прибув, просив відмовити в задоволенні позову, оскільки в спірних правовідносинах податковий орган діяв з порушенням норм чинного законодавства України.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, судом встановлено наступне.

Головним управлінням ДФС у Харківській області на адресу ТОВ "Будпостач-2018" (вул. Маршала Бажанова, буд. 21/23, оф.7, м. Харків, 61002) направлялись запити про надання до податкового органу необхідної інформації (пояснень та їх документальних підтверджень) щодо господарської діяльності з контрагентами, а саме: № 27969/10/20-40-14-21-14-14 від 06.06.2019, № 35567/10/20-40-14-21-14 від 16.07.2019, № 39298/10/20-40-14-21-14-14 від 08.08.2019.

Проте, згідно листів відповідача № 1/05-8 від 05.08.2019 та № 1/03-09 від 03.09.2019 підприємство відмовилося надавати відповіді на вказані запити податкового органу.

Як свідчать матеріали справи, на підставі з п. 20.1.4 п.20.1 ст.20, п.41.1 ст.41, п.61.1, 61.2 ст.61, п.п.62.1.3 п. 62.1 ст. 62,. п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.п. 78.1.1, п.п. 78.1.4 п.78.1 ст.78, п.82.2 ст.82 Податкового кодексу України, у зв`язку з ненаданням ТОВ "Будпостач-2018" у запитуваному обсязі, пояснень та їх документального підтвердження на обов`язкові письмові запити податкового органу, що свідчать про недостовірність визначення підприємством даних, що містяться у податкових деклараціях з податку на додану вартість, поданих платником податків щодо господарських взаємовідносин з контрагентами - постачальниками: ТОВ "Легалокс" за грудень 2018, січень 2019 року, ТОВ "Ватербрік" за грудень 2018 року, ТОВ "Будмаркет-Пром 2017" за лютий - березень 2019 року, а також даних щодо подальшої реалізації та/або використання у власній господарській діяльності придбаних товарів (робіт, послуг) 11.12.2019 заступником начальника Головного управління ДПС у Харківській області винесено наказ № 2910 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Будпостач-2018" за адресою: вул. Маршала Бажанова, буд. 21/23, оф.7, м. Харків, 61002, з 12 грудня 2019 року тривалістю 5 робочих днів.

Так, на підставі вказаного наказу та направлення на перевірку № 3623 від 12.12.2019 посадовою особою Головного управління ДПС у Харківській області здійснено вихід за адресою ТОВ "Будпостач-2018": вул. Маршала Бажанова, буд. 21/23, оф.7, м. Харків з метою проведення документальної позапланової виїзної перевірки.

При виході на проведення перевірки, 12.12.2019, представнику відповідача вручено під підпис копію наказу № 2910 від 11.12.2019, пред`явлено направлення на перевірку № 3623 від 12.12.2019, довідку (замість службового посвідчення) № 362/О/20-40-11-15 від 01.10.2019, складену на головного державного ревізора - інспектора Київського управління управління податкових перевірок, трансфертного ціноутворення та міжнародного оподаткування Головного управління ДПС у Харківській області Олійник Н.Ю.

Проте, представник підприємства відмовився від допуску до проведення перевірки, оскільки наказ Головного управління ДПС у Харківській області № 2910 від 11.12.2019 є необґрунтованим, безпідставним, та таким, що порушує законні права та інтереси платнкиа податків. Також, представник відповідача вказав, що даний наказ буде оскаржено у встановленому законом порядку, про що зазначено ним у наказі.

Головним управлінням ДПС у Харківській області також складено акт від № 1825/20-40-05-17-06/42611995 від 12.12.2019 про відмову в допуску до проведення/відмову від проведення документальної позапланової виїзної перевірки.

На підставі п.94.2, пп.94.6.2 п.94.6 ст. 94 Податкового кодексу України заступником начальника Головного управління ДПС у Харківській області 16.12.2019 об 11:30 год. прийнято рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків, ТОВ "Будпостач-2018", у зв`язку з відмовою у проведенні документальної позапланової виїзної перевірки та не допуском посадових осіб контролюючого органу до проведення такої перевірки.

Щодо вирішення справи по суті, суд зазначає наступне.

Визначення адміністративного арешту, як виняткового способу забезпечення виконання обов`язків платника податків, наведене в пункті 94.1 статті 94 Податкового кодексу України, за своїм змістом однаково охоплює як арешт коштів, так і арешт іншого майна.

Згідно з пунктом 94.4 статті 94 Податкового кодексу України, арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків.

Арешт коштів на рахунку платника податків відповідно до абзацу другого підпункту 94.6.2 пункту 94.6 статті 94 Податкового кодексу України здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.

Підстави для застосування як адміністративного арешту майна, так і арешту коштів на рахунках платника податків, є універсальними та визначені пунктом 94.2 статті 94 Податкового кодексу України. Обидва види арешту, за загальним правилом, застосовуються з однакових підстав і розрізняються лише процедурою застосування - або за рішенням керівника податкового органу (щодо майна, відмінного від коштів), або за рішенням суду (арешт коштів).

Із системного тлумачення положень статті 94 Податкового кодексу України судом не встановлено, що адміністративний арешт коштів платника податків є похідним від адміністративного арешту майна, відмінного від коштів, і може бути застосований судом виключно у випадку існування рішення контролюючого органу про накладення арешту на майно платника податків.

Положення статті 94 Податкового кодексу України не визначає послідовності процедур застосування адміністративного арешту майна та адміністративного арешту коштів.

Натомість, приписи статті 94 Податкового кодексу України викладаються в єдиному контексті та відповідні правові норми регулюють як правовідносини, що виникають при накладенні адміністративного арешту майна, так і арешту коштів платника податків.

Виходячи з аналізу наведеного правового регулювання, суд дійшов висновку, що арешт на кошти платника податків накладається за наявності підстав, визначених пунктом 94.2 статті 94 Податкового кодексу України та не залежить від наявності рішення контролюючого органу про накладення арешту на майно платника податків.

Непідтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків в судовому порядку не обмежує право податкового органу на звернення до суду про застосування арешту коштів на рахунках платника податків, але за умови наявності відповідних підстав, визначених Податковим кодексом України.

Положення п.94.2 ст. 94 ПК України визначають перелік обставин, при з`ясуванні яких застосовується арешт майна.

Так, відповідно до підпункту 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 Податкового кодексу України, арешт майна може бути застосовано, зокрема, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Суд також зауважує, що Верховний Суд в постановах від 27.11.2018 року у справі №820/1929/17 (адміністративне провадження К/9901/40847) та від 12.02.2019 року по справі №820/2455/18 (касаційне провадження № К/9901/68653/18) висловлював правову позицію щодо підстав застосування адміністративного арешту майна платника податків.

У вказаних вище постановах Верховний Суд зазначив, що приписи статті 94 Податкового кодексу України викладаються в єдиному контексті та відповідні правові норми регулюють як правовідносини, що виникають при накладенні адміністративного арешту майна, так і арешту коштів платника податків, що арешт на кошти платника податків накладається за наявності підстав, визначених пунктом 94.2 статті 94 Податкового кодексу України, та не залежить від наявності рішення контролюючого органу про накладення арешту на майно платника податків.

Суд критично ставиться до посилань представника відповідача щодо не пред`явлення посадовою особою службового посвідчення, виходячи з наступного.

Згідно з п. 81.1. ст. 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених вказаним Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених вказаним Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені вказаним Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

- службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених вказаним Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених вказаним пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому вказаного пункту, не дозволяється.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 19 червня 2019 року № 537 утворено, зокрема, Головне управління ДПС у Харківській області. Відповідно додатку 2 до цієї постанови Головне управління ДФС у Харківській області реорганізовано шляхом його приєднання до Головного управління ДПС у Харківській області.

Згідно з наказом Державної фіскальної служби України від 23.10.2014 № 207 "Про службові посвідчення працівників органів Державної фіскальної служби" з метою створення належних умов для виконання службових обов`язків працівниками органів Державної фіскальної служби встановлення однакового підходу до оформлення та видачі службових посвідчень затверджені зразки службових посвідчень працівників органів Державної фіскальної служби.

Згідно наказу № 207 дозволено до отримання посвідчень, посадовим особам фіскальної служби використовувати посвідчення посадових осіб органів доходів і зборів при незмінності назви посади працівника; начальникам головних управлінь, митниць, Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників, ДПІ (СДПІ), спеціалізованих департаментів та органів, що утворені відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 № 311, видавати працівникам довідки про їх приналежність до посадових осіб органів ДФС, які використовувати виключно з паспортом громадянина України.

При цьому, судом встановлено, що посадовою особою, якою надано повноваження на проведення документальної позапланової виїзної перевірки надавалась довідка № 362/О/20-40-11-15 від 01.10.2019 та паспорт громадянина України.

Суд вважає необґрунтованими посилання відповідача на те, що підставою недопуску посадової особи позивача до проведення документальної позапланової виїзної перевірки слугували порушення процедури проведення такої перевірки, зокрема, не пред`явлення направлення на проведення перевірку, оскільки як зазначено в копії наказу № 2910 від 11.12.2019 "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Будпостач - 2018" представник підприємства не посилався на вказане порушення, а лише зазначив, що з рішенням ГУ ДПС у Харківській області не згоден, вважає його необґрунтованим, безпідставним та таким, що порушує законні права та інтереси платника податків, наказ буде оскаржено.

Суд при розгляді справи враховує правові висновки Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладені в постанові від 04.12.2019 у справі № 520/1071/19.

Стосовно посилань представника підприємства на необхідність зупинення наказу № 2910 від 11.12.2019, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 82.4 ст. 82 Податкового кодексу України проведення документальної виїзної планової та позапланової перевірки великого платника податків може бути зупинено за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що оформляється наказом, копія якого не пізніше наступного робочого дня вручається платнику податків або його уповноваженому представнику під розписку, або надсилається платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, з подальшим поновленням її проведення на невикористаний строк.

Так, положення вказаної правової норми застосовуються в тому випадку, коли контролюючий орган не може вийти та здійснити перевірку у межах строків, визначених наказом про її проведення.

Поряд з цим, суд звертає увагу на те, що посадова особа Головного управління ДПС у Харківській області вийшла на проведення перевірки платника податків у строки, передбачені наказом № 2910 від 11.12.2019, а тому, вказані вище посилання представника відповідача є необґрунтованими та безпідставними.

Враховуючи те, що у податкового органу були наявні законні підстави для проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Будпостач-2018", суд прийшов до висновку про наявність підстав для накладення арешту на кошти підприємства.

Окремо суд зауважує, що згідно наданого позивачем інформаційного листа, відповідач має відкриті в банківських установах рахунки (а. с. 11).

Таким чином, позовні вимоги Головного управління ДПС у Харківській області підлягають задоволенню в повному обсязі.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Головного управління ДПС у Харківській області (місцезнаходження: вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ідентифікаційний код - 43143704) до товариства з обмеженою відповідальністю "Будпостач-2018" (місцезнаходження: вул. Маршала Бажанова, буд. 21/23, кв.(оф.)7, м. Харків, 61002, ідентифікаційний код - 42611995) про накладення арешту на кошти - задовольнити.

Накласти адміністративний арешт коштів на відкритих рахунках в банках платника податків товариства з обмеженою відповідальністю "Будпостач-2018" (ідентифікаційний код - 42611995), а саме: МФО 351533, ХАРКІВ.ГРУ АТ КБ "Приватбанк", м. Харків, номер рахунку НОМЕР_1 ; МФО 351533, ХАРКІВ.ГРУ АТ КБ "Приватбанк", м. Харків, номер рахунку НОМЕР_2 ; МФО 320627, АТ "СБЕРБАНК", номер рахунку НОМЕР_3; МФО 320627, АТ "СБЕРБАНК", номер рахунку НОМЕР_4; МФО 320627, АТ "СБЕРБАНК", номер рахунку НОМЕР_5.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 25 лютого 2020 року.

Суддя А.С. Мороко