Справа № 280/5874/19
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2020-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2020 року 11:25Справа № 280/5874/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Киселя Р.В., за участю секретаря судового засідання Вельможко К.С.,

позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_3

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), яка діє в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ), та ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ), яка діє в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 ), до Управління Державної міграційної служби України у Запорізькій області (вул. Незалежної України, буд. 90, м. Запоріжжя, 69005) та Мелітопольського міського відділу Управління Державної міграційної служби України у Запорізькій області (вул. Івана Алексєєва, буд. 26, м. Мелітополь, Запорізька область, 72309) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

28.11.2019 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач 1), яка діє в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_3 , позивач 2), яка діє в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , до Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області (далі - УДМС України в Запорізькій області, відповідач 1) та Мелітопольського міського відділу Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області (далі - Мелітопольський МВ УДМС України в Запорізькій області, відповідач 2), в якій позивачі просять суд:

визнати дії Мелітопольського міського відділу Управління Державної міграційної служби України у Запорізькій області щодо неоформлення паспорту неповнолітнім ОСОБА_4 та ОСОБА_2 у формі паспортної книжечки, що передбачено Положенням про паспорт громадянина України, затвердженим постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ - протиправними;

зобов`язати юридичну особу відповідача 1 організувати роботу з оформлення та видачі паспорту неповнолітнім ОСОБА_4 та ОСОБА_2 паспорту громадянина України у формі паспортної книжечки, відповідно до Положенням про паспорт громадянина України, затвердженим постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ;

зобов`язати відповідача 2 оформити та видати бланк паспорту неповнолітнім ОСОБА_4 та ОСОБА_2 у формі паспортної книжечки, без використання цифрового ідентифікатора особи та автоматизованої обробки персональних даних; зобов`язати відповідачів, юридичну особу, відповідача 1 та відповідача 2 вести персональний облік відносно неповнолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_2 за прізвищем, іменем та по-батькові, роком народження та за місцем реєстрації, без використання цифрового ідентифікатора особи, без внесення інформації про них до Єдиного Демографічного реєстру чи будь-яких баз даних і реєстрів та без автоматизованої обробки та передачі персональних даних.

Крім того, просить встановити строк для подання суб`єктами владних повноважень - відповідачами звіту про виконання рішення суду на вчинення певних дій з оформлення та видачі бланку паспорту на ім`я ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , у формі паспортних книжечок, без використання цифрового ідентифікатора особи та автоматизованої обробки персональних даних.

Ухвалою від 03.12.2019 позов був залишений без руху, позивачам наданий строк для усунення недоліків позову.

13 грудня 2019 року до суду надійшла уточнена позовна заява (№52662) , в якому уточнене ім`я позивача 2 та найменування відповідача 2, позовні вимоги лишились незмінними.

В обґрунтування заявлених позовних вимог в уточненій позовній заяві зазначають, що звертались до уповноваженої особи Мелітопольського МВ УДМС України в Запорізькій області не для отримання роз`яснень, а для отримання паспортів у формі паспортної книжечки, що передбачено Положенням про паспорт громадянина України, затвердженим постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ, при цьому, наказ Міністерства внутрішніх справ №456 від 06.06.2019 є підзаконним актом і своїми вимогами суперечить постанові Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ «Про затвердження положення про паспорт громадянина України», тому як вводиться значно більший перелік документів для видачі паспорту, у тому числі і рішення суду - тому ніякого законного відношення до положень законодавства України, як намагались роз`яснити у відповідях, немає. На думку позивачів, відповідач 2 діючи всупереч вимогам ст. 19 Конституції України вимагає надати рішення суду, яке набрало законної сили, для того, щоб виконати дію, яку він зобов`язаний виконувати відповідно до діючого законодавства. Вказують, що станом на сьогоднішній день у неповнолітніх дітей виникли об`єктивні складнощі з керівництвом навчальних закладів, в яких вони навчаються, тому як керівництво навчальних закладів вимагає на виконання діючого законодавства подати їх копії паспортів громадян України, а також родини позивачів стикнулись з фактичною неможливістю отримання державної допомоги - житлової субсидії, оскільки для отримання субсидії необхідно подати відповідний пакет документів та заповнити декларацію про доходи, в перелік документів яких обов`язково входить паспорт для неповнолітніх, яким вже виповнилось 14 років. Щодо пов`язаності між собою вимог у позові та щодо об`єднання в одне провадження кілька однорідних вимог зауважують, що позовні вимоги випливають з одних і тих самих подібних правовідносин, мало того, з самих документів, поданих до позовної заяви, є те, що позовні вимоги різних позивачів випливають з одних і тих самих подібних правовідносин, а саме: одним і тим самим відповідачем надані різним заявникам (позивачам у справі) абсолютно ідентичні відповіді. Посилаючись на позицію Великої Палати Верховного Суду у зразковій справі №806/3265/17 від 19.09.2018, просять адміністративний позов задовольнити повністю.

Відповідно до ухвали від 18.12.2019 відкрите спрощене позовне провадження у справі та призначений розгляд справи на 16 січня 2020 року.

Відповідачі позов не визнали, їх представником надісланий на адресу суду відзив на адміністративний позов (№1409 від 11.01.2020), у якому останній із посиланням на п.2 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ, вказує, що згідно з матеріалами справи ОСОБА_2 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , з цього слідує, що 16-річного віку вона досягне 21.06.2020, ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто 16-річного віку досягне 05.12.2020, тобто для звернення за оформленням та видачею паспорта, відповідно до Положення особи не досягли встановленого законом віку. Що стосується посилання позивачів на отримання паспорту громадянина України з 14 років зауважує, що оформлення паспорта після досягнення 14 років можливо лише у формі картки, адже Закон України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» регулює відносини виключно щодо оформлення та виготовлення документів із застосуванням Реєстру. Враховуючи викладене, вважає, що право на оформлення паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення виникає після досягнення 16-річного віку, за умови звернення особисто з відповідною заявою, з огляду на що, питання щодо видачі паспорта громадянина України у формі книжечки є передчасними, а тому просить суд у задоволенні позову відмовити повністю.

У судовому засіданні 16 січня 2020 року судом оголошена перерва до 30 січня 2020 року.

30 січня 2020 року позивачами через канцелярію суду долучені до матеріалів справи додаткові пояснення (вх. №4694), у яких вказують, що позивачі категорично забороняють передавати і розміщувати персональні дані у ЄРРР та присвоювати унікальний номер запису у реєстрі (УНЗР), будь-які інші ідентифікатори ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (цифрові, штрихкодові, QR-кодові, біометрічні тощо), які вони не приймають, крім того, дитина, заявник до ДМС, відмовляючись оформити заяву-анкету (в електронній формі) - тим самим не підпадають під дію Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус». Отже, позивачами дотримано порядок звернення до підрозділів ДМС та подано весь необхідний перелік документів для отримання паспорту, оригінал свідоцтва про народження подавався при особистому звернені до працівника відділу ДМС, але отримавши відмову у прийнятті документів було додано до звернення копію свідоцтва про народження, дві фотокартки та заповнені неповнолітніми власноручно заяви на видачу паспорту згідно з додатком 1 до порядку видачі паспорту.

У судовому засіданні позивачі позовні вимоги підтримали у повному обсязі, надавши пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві та письмових поясненнях. Просять адміністративний позов задовольнити повністю.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить його підпис у відповідній графі розписки від 16.01.2020.

Враховуючи норми ч. 3 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України), у судовому засіданні 30.01.2020 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення позивачів, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 є матір`ю неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_1 від 20.07.2004.

ОСОБА_3 є матір`ю неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_2 від 26.03.2005.

17 вересня 2019 ОСОБА_2 разом із батьками надала до Мелітопольського МВ УДМС України в Запорізькій області звернення (вх. органу ДМС №В-229/6/2318-19), в якому просили оформити бланк паспорту громадянина України без застосування засобів Єдиного державного демографічного реєстру відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженим постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ. Додатки: копія свідоцтва про народження, фотокартки, заповнений ОСОБА_2 власноручно оригінал заяви на видачу паспорта у формі книжечки згідно з додатком 1 до порядку видачі паспорту.

24 вересня 2019 на адресу Мелітопольського МВ УДМС України в Запорізькій області надійшло звернення ОСОБА_4 разом із матір`ю (вх. органу ДМС №ш-243/6/2318-19), в якому останні просили оформити бланк паспорту громадянина України без застосування засобів Єдиного державного демографічного реєстру відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженим постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ. Додатки: копія свідоцтва про народження, фотокартки, заповнений ОСОБА_4 власноручно оригінал заяви на видачу паспорта у формі книжечки згідно з додатком 1 до порядку видачі паспорту.

Листами №2318-4214/2318.1-19 від 26.09.2019 та №2318-4223/2318.1-19 від 27.09.2019 відповідно відповідачем 2 надано відповідь, з якої фактично вбачається, що підстав для оформлення та видачі паспорта громадянина України у вигляді книжечки немає у відповідності до постанови Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ, та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України від 25.03.2015 № 302. Також, повідомлено позивачів, що відповідно до Тимчасового порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.06.2019 №456, паспорт громадянина України оформляється з використанням бланка паспорта громадянина України зразка, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.1994 №353 «Про затвердження зразка бланка паспорта громадянина України» особі, яка досягла 16 річного віку для оформлення паспорта громадянина України вперше особа подає, зокрема, рішення суду.

Листом від 27.09.2019 позивач 2 разом із донькою звернулись із цього питання із зверненням на ім`я начальника Мелітопольського МВ УДМС України в Запорізькій області.

Із матеріалів справи вбачається, що фахівцем відповідача 2 були складені висновки про відмову у видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року у вигляді книжечки громадянці ОСОБА_2 та громадянці ОСОБА_4 , які затверджені начальником територіального підрозділу УДМС України в Запорізькій області 26 вересня 2019 року та 09 жовтня 2019 року відповідно.

Крім того, листами №2318-4211/2318.1-19 від 26.09.2019 та №2318-4395/2318.1-19 від 09.10.2019 відповідно Мелітопольським МВ УДМС України в Запорізькій області тимчасово відмовлено у розгляді заяв позивачів про оформлення паспорта громадянина України зразка 1994 року у вигляді книжечки, так як відповідно до п. 2 Положення про паспорт громадянина України, затвердженим постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ, паспорт громадянина України видається громадянинові, після досягнення 16-річного віку, а також повернуто надіслані позивачами документи.

Вважаючи протиправними дії відповідачів в оформленні та видачі паспорта громадянина України у формі паспортної книжечки, позивачі звернулись з даним позовом до суду.

Враховуючи викладене, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Правові та організаційні засади створення та функціонування Єдиного державного демографічного реєстру та видачі документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, а також права та обов`язки осіб, на ім`я яких видані такі документи, визначає Закон України №5492-VI «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» (далі - Закон № 5492-VI).

Відповідно до пп. «а» п. 1 ч. 1 ст. 13 Закону №5492-VI документи, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру, відповідно до їх функціонального призначення поділяються на, крім іншого, документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, до яких належить паспорт громадянина України.

В силу приписів ч. 1-3 ст. 21 Закону №5492-VI паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України. Кожен громадянин України, який досяг чотирнадцятирічного віку, зобов`язаний отримати паспорт громадянина України. Оформлення, видача, обмін паспорта громадянина України, його пересилання, вилучення, повернення державі та знищення здійснюються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Паспорт громадянина України оформляється особам, які не досягли вісімнадцятирічного віку, на чотири роки, а особам, які досягли вісімнадцятирічного віку, - на кожні 10 років.

Частина 4 вказаної статті передбачає, що паспорт громадянина України виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 №302 «Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України» (далі - Постанова №302) затверджено: зразок та технічний опис бланка паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм згідно з додатками 1 і 2; зразок та технічний опис бланка паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, згідно з додатками 3 і 4; Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, що додається.

Згідно із пунктом 2 Постанови №302 із застосуванням засобів Єдиного державного демографічного реєстру запроваджено: з 1 січня 2016 року оформлення і видачу паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм та паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, зразки бланків яких затверджено цією постановою, громадянам України, яким паспорт громадянина України оформляється вперше, з урахуванням вимог пункту 2 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-XII; з 1 листопада 2016 року оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм, зразок бланка якого затверджено цією постановою, громадянам України відповідно до Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого цією постановою.

Пунктом 3 вказаної Постанови №302 встановлено, що прийняття документів для оформлення паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, зразок бланка якого затверджено цією постановою, з 1 листопада 2016 року припиняється; паспорт громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, оформлений та виданий на підставі документів, поданих до 1 листопада 2016 року, є чинним протягом строку, на який його було видано.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 на час звернення до відповідача 2 із заявою мала повних 15 років, ОСОБА_4 - мала повних 14 років, тобто, досягли віку, з якого за нормами ст. 21 Закону №5492-VI передбачено видачу паспорта громадянина України вперше на чотири роки у формі картки, що містить безконтактний електронний носій. Однак від такої форми паспорта неповнолітні діти позивачів відмовляються, про що повідомили у поданій відповідачу 2 зверненнях, просили оформити бланк паспорту громадянина України відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженим постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ.

Так, на час виникнення спірних правовідносин і по сьогоднішній день є чинним Положення про паспорт громадянина України, затверджене постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-XII (далі - Положення №2503-XII), відповідно до пунктів 2, 3 якого паспорт громадянина України видається кожному громадянинові України центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, після досягнення 16-річного віку. Бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Терміни запровадження паспортної картки визначаються Кабінетом Міністрів України у міру створення державної автоматизованої системи обліку населення.

Відповідно до пунктів 5, 6, 8 Положення №2503-XII паспортна книжечка являє собою зшиту в накидку нитками обрізну книжечку розміром 88 х 125 мм, що складається з обкладинки та 16 сторінок. Усі сторінки книжечки пронумеровані і на кожній з них зображено Державний герб України і перфоровано серію та номер паспорта. У верхній частині лицьового боку обкладинки зроблено напис «Україна»; нижче - зображення Державного герба України, під ним - напис «Паспорт»; На внутрішньому лівому боці обкладинки у центрі - зображення Державного прапора України, нижче - напис «Паспорт громадянина України». На першу і другу сторінки паспортної книжечки заносяться прізвище, ім`я та по батькові, дата і місце народження. На першій сторінці також вклеюється фотокартка і відводиться місце для підпису його власника. На другу сторінку заносяться відомості про стать, дату видачі та орган, що видав паспорт, ставиться підпис посадової особи, відповідальної за його видачу. Записи засвідчуються мастиковою, а фотокартка - випуклою сухою печаткою. Перша сторінка або перший аркуш після внесення до них відповідних записів та вклеювання фотокартки можуть бути заклеєні плівкою. У разі заклеювання плівкою усього аркуша записи та фотокартка печатками не засвідчуються. Третя, четверта, п`ята і шоста сторінки призначені для фотокарток, додатково вклеюваних у паспорт, а сьома, восьма і дев`ята - для особливих відміток. На десятій сторінці робляться відмітки про сімейний стан власника паспорта, на одинадцятій - шістнадцятій - про реєстрацію постійного місця проживання громадянина. На прохання громадянина до паспорта може бути внесено (сьома, восьма і дев`ята сторінки) на підставі відповідних документів дані про дітей, групу крові і резусфактор. На внутрішньому правому боці обкладинки надруковано витяг з цього Положення.

Вносити до паспорта записи, не передбачені цим Положенням або законодавчими актами України, забороняється. Термін дії паспорта, виготовленого у вигляді паспортної книжечки, не обмежується.

З аналізу наведених норм законодавства слід дійти висновку, що за нормами Закону №5492-VI паспорт громадянина України видається кожному громадянину, який досяг чотирнадцятирічного віку, на чотири роки у формі картки, який містить безконтактний електронний носій, а відповідно до Положення №2503-XII - після досягнення 16-річного віку у формі паспортної книжечки з необмеженим терміном дії.

Судом також враховано, що згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 03.04.2019 №398 «Про внесення зміни до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року №302» (набрала чинності 07 червня 2019 року, далі - Постанова №398), Державна міграційна служба до законодавчого врегулювання питання завершення оформлення та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року здійснює оформлення та видачу таких паспортів у порядку, встановленому Міністерством внутрішніх справ, громадянам України, щодо яких прийнято рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання Державної міграційної служби оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.06.2019 №456 затверджено Тимчасовий порядок оформлення і видачі паспорта громадянина України (далі - Порядок №456), який розроблений відповідно до абзацу п`ятого пункту 3 Постанови №302, Постанови №398, Положення про паспорт №2503-XII та визначає порядок подання документів, їх розгляду і прийняття рішення про оформлення та видачу паспорта громадянина України зразка 1994 року особі, щодо якої прийнято рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання ДМС оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року, засвідчене в установленому законодавством порядку.

Відповідно до п. 2 розділу І Порядку №456 паспорт оформлюється з використанням бланка паспорта громадянина України зразка, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.1994 №353 «Про затвердження зразка бланка паспорта громадянина України».

Згідно з пп. 1 п. 3 розділу І вказаного Порядку оформлення і видачу паспорта здійснюють територіальні підрозділи Державної міграційної служби України (далі - територіальні підрозділи ДМС) особі, яка досягла 16-річного віку,- на підставі заяви про видачу паспорта громадянина України (далі - заява) за зразком, наведеним у додатку 1 до цього Тимчасового порядку, поданої нею особисто. Розділом ІІІ Порядку №456 врегульовані питання оформлення паспорта вперше особі, яка досягла 16-річного віку.

У даному випадку ні на час звернення до відповідача 2 із письмовими зверненнями, ні на час звернення із позовом до суду ОСОБА_2 та ОСОБА_4 не виповнилося 16 років.

Суд наголошує, що неповнолітні діти позивачів не позбавлені альтернативного вибору на отримання паспорта - з 14-річного віку у формі картки чи з 16-річного віку у формі паспорта, разом з тим, останні звернулись із заявами про видачу паспорта громадянина України у формі книжечки, не досягнувши 16-річного віку, що суперечить вимогам Положення №2503-XII, який не передбачає його видачу з більш раннього віку, у зв`язку із чим у територіального підрозділу УДМС України в Запорізькій області не було правових підстав для видачі вищевказаним особам паспорта громадянина України у формі книжечки.

Щодо посилання позивачів на рішення Великої Палати Верховного Суду від 19.09.2018 у зразковій справі №806/3265/17 суд наголошує, що у вказаному рішення колегія суддів прийшла до висновку, що позбавлення особи можливості отримання паспорта у традиційній формі - у вигляді книжечки, і спричинені цим побоювання окремої суспільної групи, що отримання паспорта у вигляді ID -картки може спричинити шкоду приватному життю, становить втручання держави, яке не було необхідним у демократичному суспільстві, і воно є непропорційним цілям, які мали б бути досягнуті без покладення на особу такого особистого надмірного тягаря.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду також зробила висновок, що законодавець, приймаючи Закон України від 14.07.2016 №1474-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо документів, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус, спрямованих на лібералізацію Європейським Союзом візового режиму для України», яким внесено зміни до Закону №5492-VI, не дотримав вимог, за якими такі зміни повинні бути зрозумілими і виконуваними, не мати подвійного тлумачення, не звужувати права громадян у спосіб, не передбачений Конституцією України та не допускати жодної дискримінації у залежності від часу виникнення правовідносин з отриманням паспорта громадянина України. Наразі діє два нормативних акти: Положення про паспорт №2503-XII і Постанова №302, відповідно до яких особи, які раніше отримали паспорт, не зобов`язані звертатися за його обміном, при досягненні відповідного віку органи УДМС проводять вклеювання фотографії, тоді як особи, які змінили прізвище, чи у яких відбулися інші зміни персональних даних, зобов`язані отримувати новий паспорт у формі ID-картки, який має обмежувальний термін 10 років (частина третя статті 21 Закону №5492-VI), до якого вноситься більше персональних даних та який має унікальний номер запису у Реєстрі. При цьому у жодному законі не зазначено, з якою метою встановлені такі обмеження, і чи є вони необхідними у демократичному суспільстві.

Разом з тим, обставини по справі, що розглядається, та по справі №806/3265/17 не є ідентичними, оскільки в останній вони не стосувалися відмови територіального органу Державної міграційної служби у видачі паспорта громадянина України у формі паспортної книжечки до досягнення особою 16-річного віку.

В силу прямої дії ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст. 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 та 2 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до ст. 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідачі, як суб`єкти владних повноважень, діяли у межах повноважень, наданих їм законодавством та довели правомірність вчинених дій, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

У зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог, не підлягає також задоволенню вимога позивачів встановити строк для подання суб`єктами владних повноважень - відповідачами звіту про виконання рішення суду.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, з огляду на ухвалення судом рішення про відмову у задоволенні позовних вимог та за відсутності доказів понесення відповідачем судових витрат, підстав для їх розподілу немає.

Керуючись статтями 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), яка діє в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ), та ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ), яка діє в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 ), до Управління Державної міграційної служби України у Запорізькій області (вул. Незалежної України, буд. 90, м. Запоріжжя, 69005) та Мелітопольського міського відділу Управління Державної міграційної служби України у Запорізькій області (вул. Івана Алексєєва, буд. 26, м. Мелітополь, Запорізька область, 72309) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення виготовлений 24.02.2020.

Суддя Р.В. Кисіль