Справа № 522/2230/20
Суддя: Свячена Ю. Б.
Дата ухвалення: 2020-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 522/2230/20
Номер провадження 2-а/522/225/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2020 року Приморський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Свяченої Ю.Б.

при секретарі судового засіданні Шеян І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі адміністративну справу за позовом Головного управління міграційної служби України в Одеській області до громадянина Іраку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про видворення за межі території України, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов адміністративний позов Головного управління міграційної служби України в Одеській області до громадянина Іраку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про видворення за межі території України.

В обґрунтування позову позивач зазначив, 19.12.2019 співробітниками ГУ ДМС України в Одеській області, було виявлено особу, яка назвалась громадянином Іраку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В результаті проведеної перевірки було встановлено, що громадянин Іраку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , порушив правила перебування іноземців в Україні - ухилився від виїзду після закінчення відповідного терміну перебування в Україні.

Перевіркою встановлено, що громадянин Іраку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибув на територію України у 2010 році, легально, за допомогою паспорта громадянина Іраку для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , терміном дії з09.07.2019 по 08.01.2020 з метою звернення за міжнародним захистом.

19.12.2019 за порушення ч. 1 ст. 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що виразилось в порушенні правил перебування іноземців в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні стосовно громадянина Іраку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складено протокол про адміністративне правопорушення ПР МОД № 001838 та постановою про накладення адміністративного стягнення від 19.12.2019 ПН МОД № 001850 був притягнутий до адміністративної відповідальності в розмірі 1700 грн.

19.12.2019 ГУ ДМС України в Одеській області було прийняте рішення про примусове повернення в країну походження громадянина Іраку ОСОБА_1 та зобов`язано його покинути територію України у термін до 17.01.2020.

У визначений термін громадянин Іраку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з території України не виїхав. У відповідача наявний паспортний документ, проте відсутня віза обов`язкова наявність яких визначена ст. 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» відповідно до якої іноземці в`їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом або іншими міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи. У ГУ ДМС України в Одеській області є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець ухиляється від виконання рішення про примусове повернення, та існує ризик його втечі.

Відповідно до ч. 3 ст. 25 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 року № 3773-VІ, рішення про добровільне повернення іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частинах першій і другій цієї статті, приймається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції за заявою іноземця та особи без громадянства про добровільне повернення. Порядок провадження за заявами іноземців та осіб без громадянства про добровільне повернення визначається Кабінетом Міністрів України.

Проте, з відповідною заявою, як про це зазначає позивач, відповідач не звертався.

Також представник позивача зазначає, громадянин Іраку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звертався до ГУ ДМС України в Одеській області з заявою про визнання біженцем або особою яка потребує додаткового захисту 27.07.2015 року.

У зв`язку з уникненням шукачем захисту процедурних питань, зникненням, неможливістю встановлення його місця знаходження наказом ГУ ДМС України в Одеській області № 238 від 15.12.2015 справу № 2015OD0139 було призупинено.

21.05.2018 ОСОБА_1 повторно звернувся до ГУ ДМС України в Одеській області із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

За результатами розгляду особової справи № 2018ОD0070 громадянина Іраку ОСОБА_1 Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області на підставі п. 13, ч. 1, ст. 1 Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту" дійшло висновку щодо відмови громадянину Іраку ОСОБА_1 в оформленні документів для вирішення питання про надання статусу біженця.

Рішенням Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, оформленим наказом № 111 від 13.06.2018, позивачу відповідно до ст. 8 ЗУ «Про біженців та осіб, які потребують додаткового захисту або тимчасового притулку» було відмовлено в оформленні документів для вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Не погоджуючись з даним рішенням громадянин Іраку ОСОБА_1 оскаржив його у судовому порядку.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 11.12.2018 по справі № 420/5275/18 у задоволенні позову громадянина Іраку ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу ГУ ДМС України в Одеській області від 13.06.2018 № 111 про відмову позивачу в оформленні документів для вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту та зобов`язання ГУ ДМС України в Одеській області розглянути заяву громадянина Іраку ОСОБА_1 щодо вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту відмовлено повністю.

Не погоджуючись з даним рішенням громадянин Іраку ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12.03.2019 по справі № 420/5275/18 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2018 року - без змін.

Не погоджуючись з даним рішенням громадянин Іраку ОСОБА_1 подав касаційну скаргу.

Ухвалою Верховного суду від 07.11.2019 по справі № 420/5275/18 ОСОБА_1 відмовлено у відкритті касаційного провадження.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 12 лютого 2020 року провадження по справі відкрито та призначено судове засідання на 19 лютого 2020 року.

У судове засідання 19 лютого 2020 року представник позивача не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог.

У судове засідання 19 лютого 2020 року ОСОБА_1 не з`явився. Працівниками ГУ ДМС України в Одеській області в судове засідання доставлений не був. До суду надійшла заява про визнання позовних вимог та про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, повно і всебічно з`ясувавши обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ГУ ДМС України в Одеській області не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Конституцією України, Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 р. № 3773-VI (далі - Закон), який визначає правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України.

Згідно із ч. 8 ст. 18 Закону України «Про національну безпеку України» державна міграційна служба України є центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), зокрема протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, зокрема біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів.

За змістом ст. 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Згідно з п. 14 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Пунктом 2 ст.25 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування в Україні або які не можуть виконати обов`язок виїзду з України, не пізніше дня закінчення відповідного строку їх перебування у зв`язку з відсутністю коштів або втратою паспортного документа, можуть добровільно повернутися в країну походження або третю країну, у тому числі за сприяння міжнародних організацій.

Судом встановлено, що 19.12.2019 співробітниками ГУ ДМС України в Одеській області, було виявлено особу, яка назвалась громадянином Іраку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В результаті проведеної перевірки було встановлено, що громадянин Іраку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , порушив правила перебування іноземців в Україні - ухилився від виїзду після закінчення відповідного терміну перебування в Україні.

Перевіркою встановлено, що громадянин Іраку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибув на територію України у 2010 році, легально, за допомогою паспорта громадянина Іраку для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , терміном дії з09.07.2019 по 08.01.2020 з метою звернення за міжнародним захистом.

19.12.2019 за порушення ч. 1 ст. 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення, стосовно громадянина Іраку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складено протокол про адміністративне правопорушення ПР МОД № 001838 та постановою про накладення адміністративного стягнення від 19.12.2019 ПН МОД № 001850 був притягнутий до адміністративної відповідальності в розмірі 1700 грн.

19.12.2019 ГУ ДМС України в Одеській області було прийняте рішення про примусове повернення в країну походження громадянина Іраку ОСОБА_1 та зобов`язано його покинути територію України у термін до 17.01.2020.

27 липня 2015 року громадянин Іраку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звертався до ГУ ДМС України в Одеській області з заявою про визнання біженцем або особою яка потребує додаткового захисту.

У зв`язку з уникненням шукачем захисту процедурних питань, зникненням, неможливістю встановлення його місця знаходження наказом ГУ ДМС України в Одеській області № 238 від 15.12.2015 справу № 2015OD0139 було призупинено.

21 травня 2018 ОСОБА_1 повторно звернувся до ГУ ДМС України в Одеській області із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

За результатами розгляду особової справи № 2018ОD0070 громадянина Іраку ОСОБА_1 Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області на підставі п. 13, ч. 1, ст. 1 Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту" дійшло висновку щодо відмови громадянину Іраку ОСОБА_1 в оформленні документів для вирішення питання про надання статусу біженця.

Рішенням Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, оформленим наказом № 111 від 13.06.2018, позивачу відповідно до ст. 8 ЗУ «Про біженців та осіб, які потребують додаткового захисту або тимчасового притулку» було відмовлено в оформленні документів для вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Не погоджуючись з даним рішенням громадянин Іраку ОСОБА_1 оскаржив його у судовому порядку.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 11.12.2018 по справі № 420/5275/18 у задоволенні позову громадянина Іраку ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу ГУ ДМС України в Одеській області від 13.06.2018 № 111 про відмову позивачу в оформленні документів для вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту та зобов`язання ГУ ДМС України в Одеській області розглянути заяву громадянина Іраку ОСОБА_1 щодо вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту відмовлено повністю.

Не погоджуючись з даним рішенням громадянин Іраку ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12.03.2019 по справі № 420/5275/18 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2018 року - без змін.

Не погоджуючись з даним рішенням громадянин Іраку ОСОБА_1 подав касаційну скаргу.

Ухвалою Верховного суду від 07.11.2019 по справі № 420/5275/18 ОСОБА_1 відмовлено у відкритті касаційного провадження.

За приписами ч. 1 ст. 26 Закону «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» ( далі Законом - №3773-VI) іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення (ч.5 ст. 26 Закону №3773-VI).

Відповідно до п. 1 розділу ІІІ Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства ( далі - Інструкція) визначено, що за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець, стосовно якого подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, або за наявності ризику його втечі, а так само у разі відсутності в іноземця, що вчинив порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, органи ДМС, орган охорони державного кордону або орган СБУ подають до адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням ПТПІ позовну заяву відповідно до ч. 1 ст. 289 КАСУ.

Частиною 1 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Іноземцям та особам без громадянства, зазначеним у наведеній статті, забороняється подальший в`їзд в Україну строком на п`ять років. Строк заборони щодо подальшого в`їзду в Україну обчислюється з дня винесення такого рішення та додається до строку заборони в`їзду в Україну, який особа мала до цього.

Тобто, примусове видворення з України іноземця та особи без громадянства, при умові не виконання ним в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятиметься від виконання такого рішення можливе лише за рішенням адміністративного суд.

Частиною 5 ст. 30 Закону №3773-VI встановлено, що рішення суду про примусове видворення іноземця або особи без громадянства виконується центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції, а стосовно іноземців та осіб без громадянства, затриманих ним у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України, - органом охорони державного кордону. Контроль за правильним і своєчасним виконанням рішення про примусове видворення здійснюється органом, за чиїм позовом суд прийняв рішення про примусове видворення. З метою контролю за виконанням іноземцем або особою без громадянства рішення про примусове видворення службові особи органу охорони державного кордону або центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, здійснюють супровід такого іноземця або особи без громадянства.

У свою чергу п.27 ч.1 ст.1 Закону №3773-VI визначено, що пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, - державна установа, призначена для тимчасового тримання іноземців та осіб без громадянства: стосовно яких судом прийнято рішення про примусове видворення; стосовно яких судом прийнято рішення про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення.

Тобто іноземці та особи без громадянства, які незаконно перебувають в Україні повинні перебувати у пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства до моменту винесення судом рішення про примусове видворення до країни походження.

Як вбачається з матеріалів справи, в порушення вимог п. п.27 ч.1 ст.1 Закону №3773-VI , громадянин Іраку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 н працівниками ГУ ДМС України в Одеській області затриманий та поміщений в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства не був, станом на теперішній час місце знаходження та місце перебування громадянина Іраку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не відоме.

З наведених підстав, суд не бере до уваги заяву громадянина Іраку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про розгляд справи за його відсутності, яка приєднана до позовної заяви. Тому суд, був позбавлений можливості всебічно та повного з`ясувати обставин справи, вислухати пояснення відповідача, що у свою чергу порушує вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Слід зазначити, що видворення в примусовому порядку це специфічний вид адміністративного стягнення, метою якого є фізичне повернення іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України до країни їхнього походження.

У свою чергу примусове видворення іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України до країни їхнього походження здійснюється на підставі рішення суду.

В порушення вимог ч. 2 ст. 288 КАС України адміністративні справи у справах за адміністративними позовами з приводу примусового повернення чи примусового видворення іноземців або осіб без громадянства за межі території України розглядаються судом за обов`язкової участі сторін відповідач до суду органами ГУ ДМС в Одеській області доставлений не був.

Відповідно до п. 5 ч. 7 Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства у рамках процедури примусового видворення органи ДМС, органи охорони державного кордону, органи СБУ: беруть участь у судовому розгляді; забезпечують участь у судовому розгляді іноземців, які затримані; ознайомлюють іноземця з судовим рішенням про його примусове видворення та порядком оскарження цього рішення (якщо це рішення не було вручене іноземцю одразу після його оголошення); забезпечують фактичне виконання рішення суду про примусове видворення іноземця або іншого рішення суду, прийнятого з метою забезпечення примусового видворення, наведений порядок позивачем дотриманий не був.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ГУ ДМС в Одеській області про примусове видворення за межі України громадянина Іраку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-9, 77, 241-246 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до громадянина Іраку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про примусове видворення за межі території України - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання до суду першої інстанції апеляційної скарги в десятиденний строк з дня отримання його копії.

Повний текст рішення суду складено 24 лютого 2020 року.

Суддя Ю.Б. Свячена