Справа № 640/22195/18
Суддя: Горяйнов Андрій Миколайович
Дата ухвалення: 2020-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

cудді-доповідача - Горяйнова А.М.,

суддів - Епель О.В та Файдюка В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Києві апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на додаткове рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 грудня 2019 року, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), у справі за адміністративним позовом Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «КАЙЛАС» до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 жовтня 2019 року було задоволено адміністративний позов АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «КАЙЛАС» про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 30 серпня 2018 року № .

У жовтні 2019 року позивач звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат.

Додатковим рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 грудня 2019 року було стягнуто на користь АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «КАЙЛАС» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у м. Києві судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 грн 00 коп.

Не погоджуючись із додатковим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та відмовити в стягненні на користь позивача витрат на правову допомогу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції неправильно застосував норми процесуального права. Скаржник вказує на те, що вартість послуг є значно завищеною та необґрунтованою, а відомості про фактично витрачений адвокатом час - не відповідають дійсності.

Позивач подав відзив, зазначив що витрат відповідають складності справи, обсягу наданих послуг та витраченому часу.

Сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, призначеного на 20 лютого 2020 року, проте у судове засідання не з`явилися та про причини неявки суду не повідомили. За таких обставин колегія суддів, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Головного управління ДФС у м. Києві залишити без задоволення, а додаткове рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 грудня 2019 року - без змін, виходячи із наступного.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та сторонами справи не заперечується, що звертаючись до суду із адміністративним позовом, АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «КАЙЛАС» просило також стягнути з відповідача судові витрати, в тому числі витрати на професійну правничу допомогу, які складатимуть суму гонорарів, зазначену в усіх актах виконаних робіт згідно з договором (договорами) про надання правової допомоги.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 жовтня 2019 року, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), було задоволено адміністративний позов АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «КАЙЛАС».

Позивач 15 жовтня 2019 року направив до суду докази, які підтверджують понесення витрат на правничу допомогу та просив ухвали додаткове рішення про їх розподіл.

Суд першої інстанції, врахувавши дату отримання позивачем копії рішення суду від 01 жовтня 2019 року, визнав причини пропуску строку звернення із заявою про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу поважними.

Приймаючи рішення про задоволення заяви АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «КАЙЛАС» та ухвалення додаткового рішення, суд першої інстанції виходив з того, що заявлений розмір витрат на правничу допомогу є обґрунтованим, співмірним та підтверджується наданими доказами. У свою чергу представник відповідача в судове засідання не з`явився, клопотань з приводу зменшення розміру витрат на правничу допомогу не подав, у зв`язку з чим відсутні підстави для зменшення розміру витрат на правничу допомогу.

Колегія суддів погоджується із зазначеними висновками суду першої інстанції, оскільки вони знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Положеннями ч. 1 ст. 308 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У відповідності до ч. 1 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Під час розгляду справи АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «КАЙЛАС» користувалося послугами адвоката Грицаєнко О.П., що підтверджується копіями договору про надання правничої допомоги № 13/08-2018 від 13 серпня 2018 року, укладеного між позивачем та ТОВ «Група компаній «Інвестиційні партнери», довідкою № 14/11-2018-1 від 14 листопада 2018 року про те, що Грицаєнко О.П. є працівником ТОВ «Група компаній «Інвестиційні партнери», довіреності № 01/2018 від 13 серпня 2018 року, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 6757/10.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «КАЙЛАС» просило суд розподілити судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 грн 00 коп., які були фактично сплачені. На підтвердження вказаної обставини позивач надав копії рахунку на оплату від 21 листопада 2018 року № 4 та платіжного доручення від 14 грудня 2018 року № 220 та виписки з рахунку за період з 14 по 18 грудня 2018 року.

Положеннями ч. 4 ст. 134 КАС України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Для підтвердження витрат на професійну правничу допомогу адвоката позивач надав копію акту надання послуг № 28/12-1 від 28 грудня 2018 року.

Дослідивши зазначені документи колегія суддів встановила, що вони містять детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом.

Разом з тим, надання детального описку робіт, доказів фактичного виконання таких робіт, а також доказів сплати обумовленої договором вартості таких робіт не є достатніми підставами для розподілу судових витрат на правничу допомогу адвоката між сторонами.

Відповідно до ч. 5 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Положеннями ч. 6 ст. 134 КАС України передбачено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Також колегія суддів враховує висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 13 лютого 2019 року у справі № 826/7806/17, щодо застосування ст. 134 КАС України. У вказаному судовому рішенні зазначено, що аналіз положень ст. 134 КАС України дає підстави для висновку про те, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

З огляду на вимоги ч. 5 ст. 134 КАС України та зазначені висновки Верховного Суду, які суд відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України повинен враховувати при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв законне і обґрунтоване рішення у частині розподілу судових витрат.

Так, згідно з актом про надання послуг № 28/12-1 від 28 грудня 2018 року адвокат Грицаєнко О.П. надала позивачу послуги, пов`язані зі справою, загальною вартістю 6000 грн 00 коп. Такі послуги включали:

- аналіз справи та підготовка правової позиції стосовно податкового повідомлення-рішення № від 30 серпня 2018 року (на виконання такої роботи витрачено 2 год. 00 хв.);

- підготовка позовної заяви, доказів та доданих документів до суду про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 30 серпня 2018 року (на виконання такої роботи витрачено 4 год. 00 хв.).

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів прийшла до висновку про те, що заявлена позивачем сума витрат на професійну правничу допомогу є співмірною зі складністю справи та виконаною адвокатом роботою (наданими послугами); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг; значенням справи для сторони.

Відповідач не скористався правом, передбаченим ч. 6 ст. 134 КАС України, та не подав до суду першої інстанції клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

В апеляційній скарзі Головного управління ДФС у м. Києві вказує на те, що вартість послуг є значно завищеною та необґрунтованою, а відомості про фактично витрачений адвокатом час - не відповідають дійсності.

Разом з тим, такі висновки відповідача ґрунтуються на невірних відомостях про фактичні обставини справи. Контролюючий орган виходив з того, що витрачений адвокатом час становить 47,1 год., а вартість послуг адвоката складає 2000 грн/год.

Як раніше зазначалося, згідно з актом про надання послуг № 28/12-1 від 28 грудня 2018 року загальна кількість витраченого адвокатом часу складає 6 год. 00 хв., а загальна вартість послуг складає 6000 грн 00 коп.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано визначив розмір судових витрат, які підлягають відшкодуванню позивачу, з урахуванням витраченого адвокатом часу.

Доводи апеляційної скарги Головного управління ДФС у м. Києві не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в додатковому рішенні від 05 грудня 2019 року, та не можуть бути підставою для його скасування.

Враховуючи наведене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Головного управління ДФС у м. Києві залишити без задоволення, а додаткове рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 грудня 2019 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві - залишити без задоволення, а додаткове рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 грудня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач А.М. Горяйнов

Судді О.В. Епель

В.В. Файдюк