Справа № 280/5998/19
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2020-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

07 лютого 2020 року Справа № 280/5998/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стрельнікової Н.В. розглянув у судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження (в порядку письмового провадження) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області

про визнання протиправним та скасування запису,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області (надалі відповідач), в якому просить суд:

-визнати протиправною та скасувати реєстраційну дію/запис Державного реєстратора Відділу реєстрації виконавчого комітету Мелітопольської міської ради в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців номер запису: №0024614 від 18.02.2014 року про включення фізичної особи підприємця ОСОБА_1 у разі, коли державна реєстрація фізичної особи підприємця була проведена до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців».

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 28.11.2019 року від державного виконавця Мелітопольського ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області стало відомо про виконавче провадження №6054667 про стягнення з нього 23785,08 грн. На підставі податкової вимоги ГУ ДФС у Запорізькій області від 14.08.2019 року №Ф-1035034-56 про стягнення єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на суму 23785,08 грн. Звернувся до Мелітопольської ОДПІ, та дізнався, що Державним реєстратором була внесена дія/запис №0024614 від 18.02.2014 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб фізичних осіб підприємців та громадських формувань - «Включення відомостей про фізичну особу підприємця з відміткою про те, що свідоцтво про його державну реєстрацію вважається недійсним». Зазначив з заявою про реєстрацію в Державному реєстрі в якості ФОП до державного реєстратора 18.02.2014 не звертався, що свідчить про незаконне існування вказаного запису. Також вважає, що витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 29.11.2019 року, свідоцтво про державну реєстрацію недійсне, тобто з 01.07.2014 року позивач припинив свою діяльність як фізична особа підприємець. Вважає, що фактично не є приватним підприємцем, повністю не погоджується з діями державного реєстратора щодо внесення незаконного запису в Єдиний державний реєстр про її реєстрацію, що призвели до незаконного складання податкової вимоги, у зв`язку з чим просить задовольнити позовну заяву.

Відповідач проти позову заперечив з підстав, викладених у поданому до суду відзиві (вх. №55227 від 27.12.2019), зазначивши, що реєстрація позивача відбулась 18.02.2014 року, згідно до Наказу Міністерства юстиції №575/5 від 12.04.2012 «Про тимчасові міжвідомчі спеціальні комісії з питань проведення інвентаризації юридичних та фізичних осіб підприємців», автоматично Державним реєстратором була внесена запис. Повідомив, те що за даними реєстраційної справи №2_101_024614_45 та ЄДР 02.12.2019 року позивач особисто надав документи для включення до ЄДР, про що свідчить запис №4024614 та одночасно 03.12.2019 року були надані документи для державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи підприємця. З огляду на викладене, відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Ухвалою судді від 09.12.2019 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

У відповідності до п.3 ч.6 ст.12 КАС України дана справа є справою незначної складності, та згідно ст.ст. 257, 263 розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Статтею 258 КАС України передбачено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до п. 10 ч.1 ст. 4 КАС України, письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Отже, відповідно до вищевказаних приписів КАС України, справу розглянуто судом в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у межах строку, встановленого ст. 258 КАС України.

Суд, оцінивши повідомлені позивачем обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

Судом встановлено, що позивач з 05.02.2002 року зареєстрований фізичною особою-підприємцем, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи, виданого виконавчим комітетом Мелітопольської міської ради, про що зроблено запис 04.02.2002 року у журналі обліку реєстраційних справ за №02140811Ф0028657.

В матеріалах справа, відсутня будь яка інформація про видачу позивачу свідоцтва про реєстрацію фізичної особи підприємцем нового зразка.

18.02.2014 Державним реєстратором в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців зроблено запис: №2 024614 про включення фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - у разі, коли державна реєстрація фізичної особи-підприємця була проведена до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців".

Головним управлінням ДПС у Запорізькій області сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 14.08.2019 року №Ф-103503-56, відповідно до якого станом на 15.10.2019 року позивач має заборгованість зі сплати єдиного внеску у розмірі 18276,72 грн. Вимога сформована на підставі статті 25 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів (а.с.11).

Так, позивачем подано заяву від 02.12.2019 про державну реєстрацію включення відомостей про фізичну особу підприємця до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.30-31).

Також 02.12.2019 року звернувся до відповідача із заявою про державну реєстрацію змін до відомостей про фізичну особу підприємця, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань (а.с.32-33).

Крім того ОСОБА_1 14.02.2019 року звернувся до відповідача із заявою про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи підприємця за її рішенням (а.с. 35-36).

Не погоджуючись із такими діями відповідача, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд зазначає наступне.

З 01 липня 2004 набрав чинності Закон України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» від 15 травня 2003 року № 755-IV (далі - Закон №755), який регулює відносини, які виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, а також фізичних осіб - підприємців.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону № 755 (у редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин), державна реєстрація юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців - засвідчення факту створення або припинення юридичної особи, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, а також вчинення інших реєстраційних дій, які передбачені цим Законом, шляхом внесення відповідних записів до Єдиного державного реєстру.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону № 755, Єдиний державний реєстр юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців - автоматизована система збирання, накопичення, захисту, обліку та надання інформації про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону № 755, Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення органів державної влади, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

У відповідності до ч. 1 ст. 17 Закону № 755, відомості про юридичну особу або фізичну особу - підприємця включаються до Єдиного державного реєстру шляхом внесення записів на підставі відомостей з відповідних реєстраційних карток.

Відповідно до ст. 1 Закону № 755, реєстраційна картка - документ встановленого зразка, який підтверджує волевиявлення особи щодо внесення відповідних записів до Єдиного державного реєстру.

Тобто, у 2014 році необхідною умовою для прийняття державним реєстратором рішення щодо внесення відомостей до Єдиного державного реєстру про проведення державної реєстрації позивача як фізичної особи-підприємця була реєстраційна картка на проведення державної реєстрації фізичної особи-підприємця.

Разом з тим, судом встановлено, що позивач не звертався до державного реєстратора з реєстраційною карткою для включення відомостей про фізичну особу-підприємця до Єдиного державного реєстру.

Однак в наданій відповідачем до матеріалів справи реєстраційної справи ОСОБА_1 №2_101_024614_45 містять лише реєстраційна картка від 04.02.2002 року, подана позивачем для першої реєстрації позивача як ФОП. Також позивачем подано заяву про державну реєстрацію включення відомостей про фізичну особу підприємця до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 02.12.2019 року та заяву про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи підприємця за її рішенням від 03.12.2019 року.

Верховною Радою України 01.07.2010 прийнято Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» щодо спрощення механізму державної реєстрації припинення суб`єктів господарювання» за №2390 (далі - Закон № 2390).

Відповідно до пункту 1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України №2390 цей Закон набирає чинності через шість місяців з дня його опублікування.

Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №2390 передбачено, що процес включення до ЄДР відомостей про юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, зареєстрованих до 1 липня 2004 року, завершується через рік, починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Отже, Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» від 01.07.2010 №2390 набрав чинності 03.03.2011, а процес включення до ЄДР відомостей про юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, завершується через рік, починаючи з дня набрання чинності закону, тобто мав тривати до 03.03.2012.

Таким чином, строк для включення до ЄДР відомостей про юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, державна реєстрація яких була проведена до 01.07.2004, закінчився 03.03.2012.

Згідно з п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2390, усі юридичні особи та фізичні особи - підприємці, створені та зареєстровані до 1 липня 2004 року, зобов`язані у встановлений пунктом 2 цього розділу строк подати державному реєстратору реєстраційну картку для включення відомостей про них до Єдиного державного реєстру. Державний реєстратор при надходженні від юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців реєстраційної картки зобов`язаний, відповідно до вимог статті 19 цього Закону, провести включення відомостей про діючі юридичні особи та фізичних осіб - підприємців і видати їм виписку з Єдиного державного реєстру.

Відповідно до пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2390, свідоцтва про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, оформлені з використанням бланків старого зразка та видані до 1 липня 2004 року, після настання встановленого пунктом 2 цього розділу строку вважаються недійсними.

У п. 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2390 зазначено, що спеціально уповноважений орган з питань державної реєстрації протягом місяця з дати завершення процесу включення до Єдиного державного реєстру відомостей про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, зареєстрованих до 1 липня 2004 року, передає відомості про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, включених до Єдиного державного реєстру, органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування (далі - уповноважені органи), які в межах своїх повноважень ведуть облік юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та/або проводять реєстрацію юридичних осіб будь-яких організаційно-правових форм та фізичних осіб - підприємців.

Уповноважені органи протягом місяця з дня отримання від спеціально уповноваженого органу з питань державної реєстрації відомостей про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, включених до Єдиного державного реєстру, проводять звірення даних реєстрів (баз даних реєстрів, журналів реєстрації, обліку тощо), що ведуться ними, з даними Єдиного державного реєстру. За результатами звірення уповноважені органи подають спеціально уповноваженому органу з питань державної реєстрації відомості з відомчих реєстрів (баз даних реєстрів, журналів реєстрації, обліку тощо) про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, відомості про яких не включені до Єдиного державного реєстру.

За результатами проведеного звірення уповноважені органи оприлюднюють у спеціалізованих друкованих засобах масової інформації та/або на відомчих веб-сайтах відомості про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, відомості про яких на дату завершення процесу включення до Єдиного державного реєстру відомостей про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців не включені до Єдиного державного реєстру.

Згідно п. 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2390 після закінчення передбаченого для включення відомостей до Єдиного державного реєстру строку, встановленого пунктом 2 цього розділу, повноважені органи у місячний строк проводять остаточне звірення даних відомчих реєстрів (баз даних реєстрів, журналів реєстрації, обліку тощо), за результатами якого готують аналітичну інформацію для передачі її тимчасовим міжвідомчим спеціальним комісіям, утвореним з метою проведення в Автономній Республіці Крим та відповідних областях інвентаризації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, зареєстрованих до 1 липня 2004 року, відомості про яких до строку, встановленого пунктом 2 цього розділу, не включені до Єдиного державного реєстру.

За результатами проведеної тимчасовими міжвідомчими спеціальними комісіями роботи відомості про юридичних осіб а фізичних осіб - підприємців, зареєстрованих до 1 липня 2004 року, включаються до Єдиного державного реєстру з відміткою про те, що свідоцтва про їх державну реєстрацію, оформлені з використанням бланків старого зразка та видані до 1 липня 2004 року, вважаються недійсними.

В матеріалах справи наявний з Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідно до якого судом встановлено, що реєстратором був зроблений запис №2 024614 від 18.02.2014 року про включення відомостей про фізичну особу-підприємця.

Таким чином, суд дійшов висновку, що запис №2 024614 від 18.02.2014 року був здійснений з дотриманням п. 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2390.

Отже, з моменту внесення оскаржуваного запису, свідоцтво про державну реєстрацію ОСОБА_1 видане у 2002 році, вважалося недійсним.

Враховуючи той факт, що запис №2 024614 від 18.02.2014 року державного реєстратора Відділу реєстрації виконавчого комітету Мелітопольської міської ради про те, що свідоцтво про її державну реєстрацію, вважається недійсним, був вчинений правомірно, тому суд вважає, що позовні вимоги є не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Статтею 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно вимог ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на викладене вище, позовні вимоги позивача є не обґрунтованими і не підлягають задоволенню. Доводи позивача не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

Керуючись статтями 2, 77, 139, 241, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області (72312, м.Мелітополь, вул. Михайла Грушевського, 27, ) про визнання протиправним та скасування запису відмовити повністю.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень КАС України рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Н.В.Стрельнікова