Справа № 817/672/15
Суддя: Махаринець Д.Є.
Дата ухвалення: 2020-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про поновлення провадження у справі
25 лютого 2020 року м. Рівне №817/672/15
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Махаринця Д.Є. розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом
доСуб`єкта владних повноважень в галузі митної діяльності - Рівненська митниця Державної фіскальної служби України третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Державна податкова інспекція у м.Рівному ГУ ДФС у Рівненській області
про визнання рішення протиправним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,,
У провадженні Рівненського окружного адміністративного суду перебуває на розгляді адміністративна справа № 817/672/15 за позовом ОСОБА_1 до суб`єкта владних повноважень в галузі митної діяльності - Рівненська митниця Державної фіскальної служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Державна податкова інспекція у м.Рівному ГУ ДФС у Рівненській області.
Ухвалою суду від 07.07.2015 провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до суб`єкт владних повноважень в галузі митної діяльності - Рівненська митниця Державної фіскальної служби України про визнання рішення протиправним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, зупинено до вирішення Конституційним судом України справи за конституційним поданням 47 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) частин третьої, шостої статті 1, частин першої, другої, третьої, четвертої, восьмої статті 3, пункту 2 частини п`ятої статті 5, пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про очищення влади".
Судом встановлено, що 20 січня 2015 року 47 народних депутатів України звернулися до Конституційного Суду України з конституційним поданням щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частин третьої, шостої статті 1, частин першої, другої, третьої, четвертої, восьмої статті 3, пункту 2 частини п`ятої статті 5, пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 16 вересня 2014 року № 1682-VII "Про очищення влади".
Ухвалою від 1 квітня 2015 року Перша колегія Конституційного Суду України об`єднала провадження за вищевказаними трьома конституційними поданнями в одне конституційне провадження.
При цьому, станом на 25 лютого 2020 року відсутня офіційна інформація щодо розгляду Конституційним Судом України вищезазначеної справи, об`єднаної в одне конституційне провадження.
Згідно з прес-релізом секретаря ЄСПЛ 356 (2019) від 17 жовтня 2019 року, за наслідками розгляду справи «Полях та інші проти України» ЄСПЛ дійшов висновку про порушення, в тому числі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Зокрема, розглядаючи справу перших трьох заявників як скаргу на тривалість внутрішнього судового розгляду, який тривав понад чотири з половиною роки на одному рівні юрисдикції, включаючи провадження в Конституційному Суді про конституційність Закону про люстрацію, ЄСПЛ констатував, що специфіку судочинства в Конституційному Суді потрібно враховувати при розгляді питання тривалості провадження у справах заявників, однак цей фактор не надає повне пояснення затримки судового розгляду в таких справах.
Як зазначив ЄСПЛ, Верховний Суд попросив терміново розглянути питання про конституційність Закону про люстрацію, а Уряд не показав, що інші нагальні справи Конституційного Суду мають перевагу. З липня 2017 року на рівні Конституційного Суду не відбулося ні жодних суттєвих подій, поза межами обговорень, ні переконливих пояснень того, чому встановлені законом строки розгляду зазначеного питання були перевищені.
З огляду на вказане, ЄСПЛ дійшов висновку, що тривалість провадження у справах перших трьох заявників не може вважатися розумною, і відхилив заперечення Уряду щодо невичерпання засобів судового захисту. Він також постановив, що було порушено право трьох заявників на судовий розгляд у розумні строки.
Суд повторює, що провадження у даній справі було зупинене 07 липня 2015 року до розгляду Конституційним Судом України конституційного провадження відносно конституційності Закону України "Про очищення влади". При цьому, розгляд відповідного конституційного провадження триває понад три роки та рішення з цього приводу Конституційним Судом України до цього часу не прийнято.
Таким чином, розгляд даної адміністративної справи в суді першої інстанції наразі триває понад п`ять років, що не може вважатися розумним строком судового розгляду справи в розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за змістом якого кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Більше того, на переконання суду, подальше зупинення провадження у даній справі після його поновлення, ставило б під сумнів дотримання принципу правової визначеності як складової принципу верховенства права та вказувало б на порушення розумних строків розгляду, а також ставило під сумнів наявність в Україні ефективних засобів правового захисту.
Таким чином, з метою дотримання права позивача на справедливий розгляд справи впродовж розумного строку, суд вважає за необхідне поновити провадження та призначити підготовче засідання в даній адміністративній справі.
Відповідно до пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України "Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України" №1200 від 18.12.2018, утворено Державну податкову службу України та Державну митну службу України, реорганізувавши Державну фіскальну службу шляхом поділу.
Постановою Кабінету Міністрів України від 06 березня 2019 року №227 "Про затвердження положень про Державну податкову службу України та Державну митну службу України" (далі Постанова №227), затверджено Положення про Державну податкову службу України (далі Положення про ДПС) та Положення про Державну митну службу України.
Відповідно до пункту 1 Положення про ДПС, Державна податкова служба України (ДПС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну податкову політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок), державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску та законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на ДПС.
Пунктом 7 Положення про ДПС встановлено, що ДПС здійснює повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку її територіальні органи. ДПС та її територіальні органи є контролюючими органами (органами доходів і зборів).
Постановою Кабінету Міністрів України від 19 червня 2019 року №537 "Про утворення територіальних органів Державної податкової служби" (далі Постанова №537), утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби за переліком згідно з додатком 1; реорганізовано деякі територіальні органи Державної фіскальної служби шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної податкової служби за переліком згідно з додатком 2; установлено, що територіальні органи Державної фіскальної служби, які реорганізуються, продовжують здійснювати свої повноваження до передачі таких повноважень територіальним органам Державної податкової служби.
Розпорядженням Прем`єр-міністра України від 21 серпня 2019 року №682-р "Питання Державної податкової служби" визначено: "Погодитися з пропозицією Міністерства фінансів щодо можливості забезпечення здійснення Державною податковою службою покладених на неї постановою Кабінету Міністрів України від 6 березня 2019 р. N 227 "Про затвердження положень про Державну податкову службу України та Державну митну службу України» (Офіційний вісник України, 2019 р., №26, ст. 900) функцій і повноважень Державної фіскальної служби, що припиняється, з реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на Державну податкову службу".
Наказом ДПС від 12.07.2019 №14 затверджено Положення про Головне управління ДПС у Рівненській області, відповідно до пункту 1 якого, ГУ ДПС є правонаступником усіх прав та обов`язків ГУ ДФС у Рівненській області.
За правилами частини першої статті 52 КАС України, у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.
Суд зазначає, що функції держави не зникають із ліквідацією юридичної особи публічного права (крім випадку повної відмови держави від виконання певних функцій, що потребуватиме відповідних змін у законодавстві), а тому, у будь-якому випадку, враховуючи принцип безперервності влади, має бути вирішено питання про «функціональне» правонаступництво юридичної особи публічного права, щодо якої не існує запису в ЄДР про припинення.
Відповідно до ч.6 ст.12 КАС України справа про прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які зазначені у Законі України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище.
Отже суд дійшов висновку, що дану справу слід розглядати за правилами ст. 262 КАС України
Керуючись статтями 243, 248, 256 КАС України, суд
Провадження в адміністративній справі № 817/672/15 поновити.
Розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Встановити відповідачу та третій особі, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача десятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання до суду відзиву на позовну заяву.
У зазначений вище строк відповідач та третя особа мають право подати до суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам статті 162 КАС України, та усі письмові та електронні докази, висновки експертів і заяви свідків (за наявності), що підтверджують заперечення проти позову.
Роз`яснити, що відповідно до частини третьої статті 162 КАС України, копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана (надана) іншим учасникам справи одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду.
Роз`яснити, що згідно з частиною четвертою статті 162 КАС України, до відзиву додаються: докази, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем; документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.
У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (частина шоста статті 162 КАС України).
Роз`яснити, що відповідно до частини четвертої статті 159 КАС України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.
Встановити позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання до суду відповіді на відзив, копія якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам у справі.
Встановити відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення, копія якого одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана (вручена) іншим учасникам у справі.
Запропонувати учасникам справи надати суду належні, допустимі, достовірні та достатні докази, якими обґрунтовуються їхні вимоги та заперечення, в порядку статті 79 КАС України.
Роз`яснити учасникам справи, що у випадку якщо вони без поважних причин не нададуть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вони посилаються, суд вирішує справу на підставі наявних доказів (частина п`ята статті 77 КАС України).
Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала окремо не оскаржується. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Махаринець Д.Є.