Справа № 280/5485/19
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2020-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

27 лютого 2020 року Справа № 280/5485/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стрельнікової Н.В. розглянув у судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження (в порядку письмового провадження) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Державної установи Запорізький слідчий ізолятор Міністерства юстиції України

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Державної установи Запорізький слідчий ізолятор Міністерства юстиції України (далі - відповідач), в якому позивач просить суд:

-визнати бездіяльність відповідача стосовно перерахунку вислуги для призначення пенсії ОСОБА_1 протиправною;

-зобов`язати відповідача здійснити перерахунок вислуги років для призначення пенсії ОСОБА_1 із розрахунку: календарна - 24 роки 00 місяців 10 днів, у пільговому обчисленні - 27 років 00 місяців 01 день;

-зобов`язати відповідача внести зміни до наказу ДУ Запорізький слідчий ізолятор Міністерства юстиції України від 07.05.2019 №98 о/с-19 в частині оголошення вислуги при звільненні зі служби старшого прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_1 , старшого по корпусу відділу режиму і охорони , де вважати вислугою при звільненні станом на 07.05.2019: у календарному обчисленні - 24 роки 00 місяців 10 днів, у пільговому обчисленні 27 років 00 місяців 01 день;

-зобов`язати відповідача скласти новий розрахунок вислуги років для призначення пенсії ОСОБА_1 , виходячи з календарної вислуги - 24 роки 00 місяців 10 днів, та пільгової вислуги - 27 років 00 місяців 01 день; який направити до Головного управління пенсійного фонду в Запорізькій області для перерахунку встановленої ОСОБА_1 пенсії.

Позивачем в обґрунтування позовних вимог зазначено, що 07.05.2019 його було звільнено з державної кримінально-виконавчої служби за власним бажанням з вислугою років 24 роки 00 місяців 07 днів, у пільговому обчисленні 26 років 11 місяців 28 днів. Вважає, що при розрахунку вислуги років для призначення пенсії йому не враховано 03 дні у календарному та пільговому обчисленні, що призвело до нарахування позивачу пенсії за вислугу років у меншому розмірі. Вказує, що невраховані три дні внаслідок того, що відповідачем не включено до розрахунку день звільнення, при підрахунку вислуги років відповідач використовує математичний спосіб розрахунку згідно з яким вираховується різниця між цифрою дати прийому та цифрою дати звільнення, а день звільнення не врахований. Додатково позивачем надана відповідь на відзив (вх. №54160). Просить позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідачем подано до суду відзив на адміністративний позов (вх. №52223 від 11.12.2019), в якому зазначено, що позивач помилково посилається на постанову правління ПФУ від 25.11.2005 №22-1 оскільки її норми застосовуються виключно для розрахунку страхового стажу для призначення пенсії згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Позивач проходив службу в Збройних України, органах МВС та Державної кримінально-виконавчої служби, а тому питання призначення пенсії за вислугу років регламентується іншими законодавчими нормами, зокрема Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Розрахунок вислуги років для призначення пенсії за вислугу років позивачу проводився згідно постанови Кабінету Міністрів України №393. Вважає, що позивач безпідставно бажає додавати по одному дню до розрахунку військової служби. З наведених підстав просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Ухвалою суду від 13.11.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

Згідно ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Статтею 258 КАС України передбачено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до п. 10 ч.1 ст. 4 КАС України, письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Отже, відповідно до вищевказаних приписів КАС України, справу розглянуто судом в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд з`ясував наступне.

07.05.2019 позивач ОСОБА_1 наказом Державної установи «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України від 07.05.2019 №98 о/с-19 був звільнений з державної кримінально-виконавчої служби за ст. 77 п.7 Закону України «Про національну поліцію» (за власним бажанням).

Відповідно до витягу з наказу про звільнення ОСОБА_1 від 07.05.2019 № 98/ос-19 (із змінами внесеними наказом від 14.05.2019 № 105/ос) вислуга років позивача при звільненні складає: 24 роки 00 місяців 07 днів, у пільговому обчисленні - 26 років 11 місяців 28 днів (а.с. 12).

У вересні 2019 року позивач звернувся до Державної установи «Запорізький слідчий ізолятор» з листом в якому просив внести зміни до наказу №98/ос-19 від 07.05.2019, а саме вважати вислугою років при звільненні станом на 07.05.2019 у календарному обчисленні 24 роки 00 місяців 10 днів, у пільговому обчисленні 27 років 00 місяців 01 день (а.с. 14). При цьому позивачем у календарному обчисленні враховано службу в Збройних силах України 01 рік 07 місяців 06 днів, службу в органах внутрішніх справ 16 років 00 місяців 10 днів та службу в СІЗО 06 років 04 місяці 24 дні.

Листом №2/8-8258 від 16.09.2019 відповідач відмовив позивачу у додаванні трьох днів до стажу служби, зазначивши свій розрахунок вислуги років позивача у календарному обчисленні: служба в Збройних силах України 01 рік 07 місяців 05 днів, службу в органах внутрішніх справ 16 років 00 місяців 09 днів та службу в СІЗО 06 років 04 місяці 23 дні (а.с. 15).

Не погоджуючись із бездіяльністю відповідача щодо не врахування до стажу позивача днів звільнення як останніх днів служби позивач звернувся до суду із цим позовом.

Враховуючи викладене, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до наявних в матеріалах справи: копії військового квитка серії НОМЕР_1 (а.с. 14), копії трудової книжки позивача (а.с. 13), копії послужного списку позивача (а.с. 32-43), ОСОБА_1 проходив військову службу в Збройних силах України, Органах МВС та Державній кримінально-виконавчій службі України.

Так, в період з 30.11.1994 по 05.07.1996 ОСОБА_1 проходив службу в Збройних Силах України.

З 21.11.1996 по 30.11.2012 позивач проходив службу в органах внутрішніх справи;

З 14.12.2012 по 07.05.2019 позивач проходив службу в Державній кримінально-виконавчій службі України.

Згідно наказу начальника Державної установи «Запорізький слідчий ізолятор» № 98/ос-19 від 07.05.2019 року ОСОБА_1 було звільнено зі служби, вислуга років на день звільнення в календарному обчисленні складала 24 роки 00 місяців 07 днів, а в пільговому обчисленні 26 років 01 місяць 24 дні.

В подальшому Наказом №105 о/с від 14.05.2019 внесено зміни до наказу №98/ос-19 від 07.05.2019 в частині пільгового обчислення вислуги років позивача, змінивши на 26 років 11 місяців 28 днів (а.с.12).

На теперішній час позивачу призначена та виплачується пенсія, однак позивач стверджує, що не врахування відповідачем трьох днів (кожного останнього дня служби (або дня звільнення) призвело до нарахування позивачу пенсії за вислугу років у меншому розмірі.

Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ визначено умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону №2262 особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Згідно статті 12 цього Закону пенсія за вислугу років призначається особам надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки і більше.

Згідно ст. 17. Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії». Особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д" етапі 1-2 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії зараховуються: а) військова служба; б) служба в органах внутрішніх справ, поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Державній кримінально- виконавчій службі України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду; в) час роботи в органах державної влади, органах місцевого самоврядування або сформованих ними органах, на підприємствах, в установах, організаціях і у вищих навчальних закладах із залишенням на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України; г) час виконання депутатських повноважень із залишенням на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ. Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України;

При призначенні пенсії особам, які мають право на пенсію за цим законом враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення практичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення.

Згідно ст. 17-1 Закону №2262 Порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст. 172 Закону №2262 Обчислення вислуги років для призначення пенсії здійснюється, як правило, за послужним списком особової справи військовослужбовця, особи, яка має право на пенсію за цим Законом. Перелік документів, що підтверджують окремі періоди військової служби, служби в органах внутрішніх справ, Національній поліції. Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, які підлягають зарахуванню до вислуги років у календарному обчисленні або на пільгових умовах визначається Кабінетом Міністрів України».

Як стверджує відповідач, на підставі послужних списків складено розрахунок вислуги років ОСОБА_1 для призначення пенсії.

При цьому, відповідачем до календарної вислуги років позивача не враховані останні дні служби як в Збройних Силах України, так і в органах ОВС та в ДКВС.

На думку відповідача позивач помилково посилається на приписи постанови правління ПФУ №22-1 від 25.11.2005 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пунктом 4.6 якого передбачено, що при підрахунку страхового стажу у період до 01 січня 2004 року до одержаної тривалості зазначеного стажу за кожним випадком звільнення додається один день. Вважає, що позивач безпідставно бажає додати до вислуги років додаткові дні (дні звільнення).

При цьому відповідач посилається на лист ГУ Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 04.12.2019 №20603/03.16 (а.с. 31).

Проте, суд не погоджується із розрахунком відповідача вислуги років позивачу у зв`язку з наступним.

Дійсно, чіткого формулювання як здійснюється розрахунок вислуги років на пенсію особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України не встановлено, але особа проходить службу з дня призначення на службу до дня звільнення, і цей час є строком служби.

Суд також звертає увагу на приписи ч.1 п.22 Порядку виплати грошового забезпечення та компенсаційних виплат особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України затвердженого наказом Міністерства юстиції України N 925/5, 28.03.2018, якими передбачено, що днем звільнення зі служби вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення, яка не повинна передувати даті звільнення. День звільнення вважається останнім днем служби.

Відповідачем не наданні пояснення з цього приводу, доводи позивача не спростовано.

Посилання відповідача на те, що при звільненні позивача з органів внутрішніх справ в наказі №218 о/с від 30.11.2012 вже була розрахована вислуга років, яка складала 17 років 07 місяців 14 днів, а тому у відповідача відсутні підстави для її перерахунку, суд вважає помилковим оскільки є ймовірність допущення помилки.

За таких обставин, відповідачем помилково не враховані при обчисленні позивачу вислуги років дні звільнення зі служби в Збройних Силах України, зі служби в органах ОВС та ДКВС, які є останніми днями служби, а тому суд погоджується з позивачем, що календарна вислуга років за період з 30.11.1994 по 05.07.1996 складає 1 рік 07 місяців 6 днів, за період з 21.11.1996 по 30.11.2012 складає 16 років 00 місяців 10 днів, за період з 14.12.2012 по 07.05.2019 складає 06 років 04 місяці 24 дні.

Таким чином у календарному обчисленні вислуга років становить 24 роки 00 місяців 10 днів, у пільговому 27 років 00 місяців 01 день.

Враховуючи з`ясовані обставини, досліджені матеріали справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Доводи відповідача не приймаються судом до уваги виходячи з вищезазначеного.

Згідно із ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн., який підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) до Державної установи Запорізький слідчий ізолятор Міністерства юстиції України (69063, м.Запоріжжя, вул. Перша ливарна, 36, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити повністю.

Визнати бездіяльність Державної установи Запорізький слідчий ізолятор Міністерства юстиції України стосовно перерахунку вислуги для призначення пенсії ОСОБА_1 протиправною.

Зобов`язати Державну установу Запорізький слідчий ізолятор Міністерства юстиції України здійснити перерахунок вислуги років для призначення пенсії ОСОБА_1 із розрахунку: календарна - 24 роки 00 місяців 10 днів, у пільговому обчисленні - 27 років 00 місяців 01 день.

Зобов`язати Державну установу Запорізький слідчий ізолятор Міністерства юстиції України внести зміни до наказу ДУ Запорізький слідчий ізолятор Міністерства юстиції України від 07.05.2019 №98 о/с-19 в частині оголошення вислуги при звільненні зі служби старшого прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_1 , старшого по корпусу відділу режиму і охорони , де вважати вислугою при звільненні станом на 07.05.2019: у календарному обчисленні - 24 роки 00 місяців 10 днів, у пільговому обчисленні 27 років 00 місяців 01 день.

Зобов`язати Державну установу Запорізький слідчий ізолятор Міністерства юстиції України скласти новий розрахунок вислуги років для призначення пенсії ОСОБА_1 , виходячи з календарної вислуги - 24 роки 00 місяців 10 днів, та пільгової вислуги - 27 років 00 місяців 01 день; який направити до Головного управління пенсійного фонду в Запорізькій області для перерахунку встановленої ОСОБА_1 пенсії.

Стягнути з Державної установи Запорізький слідчий ізолятор Міністерства юстиції України (69063, м.Запоріжжя, вул. Перша ливарна, 36, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят всім) гривень 40 копійок.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень КАС України рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Н.В.Стрельнікова