Справа № 346/2921/19
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2020-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2020 рокуЛьвівСправа № 346/2921/19 пров. № А/857/1915/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Іщук Л.П., Обрізка І.М.,

з участю секретаря судових засідань Гром І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 20 січня 2020 року у справі за його позовом до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

суддя у І інстанції Беркещук Б.Б.,

час ухвалення рішення 14 год 33 хв,

місце ухвалення рішення м. Коломия,

дата складення повного тексту рішення 27 січня 2020 року,

ВСТАНОВИВ :

21 червня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії НК № 549061 від 01 червня 2019 року про накладення стягнення у виді штрафу у сумі 255 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 20 січня 2020 року у справі № 346/2921/19 у задоволенні вказаного позову було відмовлено. При цьому суд першої інстанції виходив із того, що оскаржувана постанова серії НК № 549061 від 01 червня 2019 року є законною та обґрунтованою, а тому скасуванню не підлягає.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив зазначене судове рішення скасувати та прийняти нове, яким оскаржувану постанову скасувати а провадження у дій справі закрити. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги викладені позивачем факти, не врахував відсутність будь-яких доказів його вини у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП.

Представник позивача у ході апеляційного розгляду підтримав вимоги, викладені у апеляційній скарзі. Просив скасувати рішення суду першої інстанції та задовольнити позов ОСОБА_1 у повному обсязі.

Представник відповідача, належним чином повідомленого про дату, час та місце розгляду справи, на виклик апеляційного суду не прибув, що відповідно до частини 2 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає розгляду справи.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, виходячи із такого.

Як встановлено судом та слідує з матеріалів справи, 01 червня 2019 року поліцейським взводу № 1 роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції рядовим поліції Якимчуком Б.Б. було винесено постанову серії НК № 549061 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу у розмірі 255 грн на підставі частини 1 статті 122 КУпАП за те, що той 01 червня 2019 року о 13 год 25 хв. у с. Лісна Слобідка Коломийського району Івано-Франківської області на автодорозі Н10 148 км, керуючи транспортним засобом Renault Sandero з номерним знаком НОМЕР_1 , перевищив встановлене обмеження швидкості руху у населеному пункті на 25 км/год, а саме рухався зі швидкістю 75 км/год, що зафіксовано приладом TruCam LTI 20/20 чим порушив п. 12.4 Правил дорожнього руху України (далі ПДР).

Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно-правового спору оскаржуваним рішенням та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Відповідно до матеріалів справи позовна заява ОСОБА_1 датована 21 червня 2019 року і того ж дня надійшла до суду першої інстанції.

Як стверджує позивач у своїй позовній заяві, копію оскаржуваної постанови серії НК № 549061 від 01 червня 2019 року він отримав 12 червня 2019 року, однак у матеріалах справи відсутній конверт чи інший доказ на підтвердження наведеного.

Окрім того, у оскаржуваній постанові серії НК № 549061 від 01 червня 2019 року наявний підпис ОСОБА_1 про її отримання.

Приписами частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини 2 статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Згідно із частиною 1 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху.

Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду (частина 3 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України).

Таким чином, встановивши, що позовна заява подана до суду після спливу десятиденного строку звернення до суду, встановленого статтею 286 Кодексу адміністративного судочинства України, та без заяви про поновлення строку звернення до суду з поважних причин, суд першої інстанції мав залишити вказаний позов без розгляду, а не розглядати його по суті.

Відповідно до приписів частини 1 статті 319 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду з підстав, встановлених статтею 240 цього Кодексу.

Згідно із пунктом 8 частини 1 статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, з підстав, визначених частинами 3 та 4 статті 123 цього Кодексу.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд дійшов переконання, що оскаржуване рішення суду першої інстанції слід скасувати та позовну заяву ОСОБА_1 залишити без розгляду.

Керуючись статтями 241, 243, 272, 286, 308, 310, 319, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 20 січня 2020 року у справі № 346/2921/19 та залишити позовну заяву ОСОБА_1 без розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Т. В. Онишкевич
судді Л. П. Іщук
І. М. Обрізко
Постанова у повному обсязі складена 27 лютого 2020 року.