Справа № 240/656/20
Суддя: Семенюк Микола Миколайович
Дата ухвалення: 2020-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
28 лютого 2020 року м. Житомир справа № 240/656/20
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
судді Семенюка М.М.,
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України у Житомирській області про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії,
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить:
- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", як особі, евакуйованій з 10-кілометрової зони відчуження у 1986 році;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", як особі, евакуйованій з 10-кілометровї зони відчуження у 1986 році, з 29 липня 2019 року.
В обґрунтування позову зазначає, що надані позивачем документів до заяви про призначення пенсії є належним доказом того, що ОСОБА_1 є особою, евакуйованою з 10 кілометрової зони відчуження у 1986 році; жодний нормативно-правовий акт не містить норми, яка б затверджувала конкретний зміст документа.
Ухвалою від 04.02.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Відповідач подав письмовий відзив на позовну заяву (а.с. 28-31), в якому просив відмовити в задоволенні позову з тих підстав, що в наданих позивачем довідках не було вказано періоду проживання на території радіоактивного забруднення.
Проаналізувавши наявні у справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) має статус громадянина, евакуйованого у 1986 році із зони відчуження, категорії 2 (а.с. 4).
08.10.2019 позивач подав заяву до пенсійного фонду про призначення пенсії (а.с. 6), до якої додав: ІПН, паспорт, трудову книжку, військовий квиток, диплом, довідку про заробітну плату з 01.07.2000, довідку про заробітну плату за період страхового стажу до 01.07.2000, документи, які засвідчують особливий статус особи, заяву про спосіб виплати пенсії, посвідчення постраждалого (а.с. 7).
- евакуаційним листком;
- довідкою паспортного відділу;
- довідкою сільської (селищної) ради;
- довідкою про відселення.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 15 Закону України "Про пенсійне забезпечення", умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом Української РСР "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.
Абзацом 1 частини 1 статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", потерпілим від Чорнобильської катастрофи, а саме: евакуйованим з 10-кілометрової зони відчуження у 1986 році, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку на 10 років.
Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 11 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать евакуйовані із зони відчуження (в тому числі особи, які на момент евакуації перебували у стані внутрішньоутробного розвитку після досягнення ними повноліття), а також відселені із зон безумовного (обов`язкового) і гарантованого добровільного відселення.
Статтею 14 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено, що для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: евакуйовані у 1986 році із зони відчуження (в тому числі особи, які на момент евакуації перебували у стані внутрішньоутробного розвитку, після досягнення ними повноліття).
Частиною 2 ст. 15 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначено, що підставою для визначення статусу евакуйованих із зони відчуження, відселених і таких, які самостійно переселилися, відповідно до статті 4 є довідка про евакуацію, відселення, самостійне переселення.
Відповідно до частини 3 статті 65 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом, є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи".
Частиною 3 статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено, що призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" і цього Закону.
Відповідно до положень статті 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", заява про призначення пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному управлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики.
- документи, які засвідчують особливий статус особи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року N 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").
Отже, суд приходить до висновку, що правовою підставою для призначення особі пенсії зі зниженням пенсійного віку на підставі ч. 2 ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" як особі, евакуйованій з 10-кілометрової зони відчуження у 1986 році, є наявність в неї відповідного статусу, що повинен підтверджуватися посвідченням, та факт проживання у вказаній зоні.
Довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях, тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.
Суд зауважує, що відповідач не заперечує щодо того, що позивач є громадянином, евакуйованим у 1986 році із зони відчуження, посвідчення є чинним не визнано недійсним та не скасовано у встановленому Законом порядку, а тому його наявність вказує на те, що позивач дійсно був евакуйований із зони відчуження.
Також, в матеріалах справи містяться довідки, які підтверджують факт евакуації позивача у 1986 році із 10-кілометрової зони відчуження, а саме: копії довідок Славутинського міського відділу Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області від 24.09.2019 № 2111 (а.с. 10-11), в яких зазначено, що позивач був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та у 1986 році вибув до м. Житомира, у зв`язку з евакуацією громадян; згідно з листком прибуття від 26.08.1986 ОСОБА_1 прибув до АДРЕСА_2 , у зв`язку з евакуацією громадян та копія довідки Виконавчого комітету Київської обласної ради народних депутатів № 1152 від 20.06.1991 (а.с. 12), відповідно до якої ОСОБА_2 27.06.1986 року евакуйований з м. Прип`ять Київської області.
Постановою ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07.05.86 N9 524-156 (Ради Міністрів УРСР від 08.05.1986 №168) було визначено 10-кілометрову зону, з якої проводили евакуацію населення, починаючи з 27.04.1986 по 03.05.1986. Відповідно до переліку населених пунктів, розташованих в 10-кілометровій зоні відчуження, місто Прип`ять Київської області відноситься до 10-кілометрової зони відчуження.
Отже, подані позивачем документи є достатніми та належними доказами, які підтверджують факт його евакуації у 1986 році із 10 кілометрової зони відчуження, а тому суд приходить до висновку, що відповідач безпідставно відмовив у призначенні пенсії як евакуйованому у 1986 році із 10-ти кілометрової зони відчуження із зниженням пенсійного віку на 10 років у відповідності із Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Щодо твердження відповідача, що в наданих позивачем довідках не було вказано періоду проживання на території радіоактивного забруднення, то суд не приймає його до уваги так як чинним законодавством та п.2 ч.1 ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи" не передбачено якогось певного періоду, необхідного для проживання на території радіоактивного забруднення. Для осіб, евакуйованих з 10-кілометрової зони відчуження у 1986 році, достатньо лише доказів їх евакуації.
Щодо твердження відповідача, що документ, що засвідчує місце проживання, приймаються: паспорт або довідка відповідних органів з місця проживання (реєстрації), у тому числі органів місцевого самоврядування, то суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Станом на 26.04.1986 Україна входила до складу СРСР, а тому позивач мав паспорт громадянина СРСР, який після 26.12.1991 був замінений на паспорт громадянина України, у зв`язку з чим паспорт ОСОБА_1 не містить відмітки про реєстрацію в м. Прип`ять Київської області.
В той час, видати довідку відповідних органів з місця проживання (реєстрації), у тому числі органів місцевого самоврядування не має можливості, так як м. Прип`ять Київської області знаходиться в Чорнобильській зоні відчуження, у зв`язку з чим вищевказані органи в ньому відсутні.
Відповідно до ч.1 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Стаж позивача становить 34 роки 2 місяці 23 дні, що не заперечується учасниками справи.
Враховуючи, що дата народження позивача - ІНФОРМАЦІЯ_1 , а із заявою про призначення пенсії він звернувся 08.10.2019, то така пенсія повинна бути призначена позивачу з 29.07.2019.
Беручи до уваги вищенаведене, суд приходить до висновку, що відмова відповідача у призначенні пенсії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до п. 2 ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи" є протиправною, а тому необхідно та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити позивачу пенсію зі зменшенням пенсійного віку відповідно до п.2 ч. 1 ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи".
На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Визнати протиправною відмову Головного управління пенсійного фонду України в Житомирській області у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", як особі, евакуйованій з 10-кілометрової зони відчуження у 1986 році.
Зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Житомирській області призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", як особі, евакуйованій з 10-кілометровї зони відчуження у 1986 році, з 29 липня 2019 року.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Семенюк