Справа № 160/1754/20
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2020-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

18 лютого 2020 року Справа № 160/1754/20

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Озерянської С.І., перевіривши матеріали позовної заяви Криворізької міської ради до Публічного акціонерного товариства «АрселорМітал Кривий Ріг», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Управління екології виконавчого комітету Криворізької міської ради, Громадська спілка «Екологічна рада Криворіжжя», Громадська організація «Екологічний рух Кривбасу» про зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

13.02.2020 року Криворізька міська рада звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, у якій просить зобов`язати Публічне акціонерне товариство «АрселорМітал Кривий Ріг» виконати підпункт 1.11 виведення з експлуатації аглофабрики, що не відповідає сучасним екологічним вимогам (проммайданчик № 1, агромераційний цех); підпункт 1.14 мартенівський цех, виведення з експлуатацій ДСПА-6; підпункт 1.21 виведення з експлуатації коксових батарей: № 1, № 2 міської програми вирішення екологічних проблем Кривбасу та поліпшення стану навколишнього природного середовища на 2016-2025 роки, затвердженої рішенням Криворізької міської ради № 901 від 28.09.2016 року.

Згідно пунктів 1 та 2 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; чи має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником).

Розглянувши матеріали адміністративного позову Криворізької міської ради Дніпропетровської області та зміст позовних вимог, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

За змістом пункту 5 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до адміністративного суду із даним позовом заявлено позовні вимоги щодо зобов`язання Публічного акціонерного товариства «АрселорМітал Кривий Ріг» виконати певні пункти Міської програми вирішення екологічних проблем Кривбасу та поліпшення стану навколишнього природного середовища на 2016-2025 роки, затвердженої рішенням Криворізької міської ради № 901 від 28.09.2016 року.

В обгрунтування позову зазначено, що Криворізькою міською радою було прийнято рішення № 901 від 28.09.2016 року, яким затверджено Міську програму вирішення екологічних проблем Кривбасу та поліпшення стану навколишнього природного середовища на 2016-2025 роки. Кожне з підприємств-учасників програми, в тому числі ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» взяло зобов`язання щодо впровадження на ньому природоохоронних заходів та несе відповідальність за своєчасність і повноту їх виконання. Однак, ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» не виконує взяті на себе зобовязання та відтерміновує їх виконання на новий строк. Даний факт спричиняє значну шкоду навколишньому природному середовищу міста Кривого Рогу та території Дніпропетровської області в цілому, значною мірою погіршує його екологічний стан та, в свою чергу, порушує екологічні права населення, зокрема, право на беспечне життя і здоровя довкілля, що зумовлює необхідність звернення до суду з відповідним позовом для захисту порушених екологічних прав у судовому порядку. При цьому, стаття 50 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища також чітко вказує, що діяльність фізичних та юридичних осіб, що завдає шкоди навколишньому природному середовищу, може бути припинена за рішенням суду. Враховуючи зазначене, Криворізька міська рада зазначає про намір скористатись своїм правом, передбаченим чинним законодавством України та врегулювати існуючі розбіжності у судовому порядку.

Однак, відповідно до вимог частини 4 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України, що кореспондується з вимогами пункту 5 частини 1 статті 19, за якими юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом.

Отже, законодавець чітко визначив, що суттю адміністративного судочинства є судовий контроль за діяльністю органів влади та місцевого самоврядування в сфері дотримання прав та свобод громадян та юридичних осіб за допомогою процесуального закону з певними особливостями, зокрема, обов`язку доказування правомірності своєї діяльності органами влади чи самоврядування. Тобто, однією з визначальних особливостей Кодексу адміністративного судочинства України є те, що позивачем в адміністративній справі може бути фізична чи юридична особа, чиї права, свободи чи інтереси вони вважають порушеними, а відповідачем - орган влади, орган місцевого самоврядування, їхні посадові чи службові особи. Між тим, звернення до адміністративного суду із позовом, за яким позивачем є суб`єкт владних повноважень, допускається у виняткових випадках, передбачених законодавствам.

Отже, Криворізька міська рада, як суб`єкт владних повноважень має право звернутися з позовом до адміністративного суду, виключно, якщо право на звернення до адміністративного суду з конкретними позовними вимогами передбачено Конституцією або законами України.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до частини 5 статті 46 Кодексу адміністративного судочинства України, громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, громадські об`єднання, юридичні особи, які не є суб`єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб`єкта владних повноважень:

1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності громадського об`єднання;

2) про примусовий розпуск (ліквідацію) громадського об`єднання;

3) про затримання іноземця або особи без громадянства чи примусове видворення за межі території України;

4) про встановлення обмежень щодо реалізації права на свободу мирних зібрань (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо);

5) в інших випадках, коли право звернення до суду надано суб`єкту владних повноважень законом.

За змістом частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини, та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю;

7) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об`єднання громадян;

8) примусовий розпуск (ліквідацію) об`єднання громадян;

9) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України;

10) інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів;

11) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України або про продовження строку такого затримання;

12) затримання іноземця або особи без громадянства до вирішення питання про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні;

13) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

14) звільнення іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації;

15) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

У даному випадку Криворізькою міською радою заявлено вимогу до юридичної особи, яка не передбачена, а ні частиною 1 статті 19, а ні частиною 5 статті 46 Кодексу адміністративного судочинства України.

Як зазначив Конституційний Суд України у Рішенні №19-рп/2011 від 14 грудня 2011 року, відносини, що виникають між фізичною чи юридичною особою і представниками органів влади під час здійснення ними владних повноважень, є публічно-правовими і поділяються, зокрема на правовідносини у сфері управлінської діяльності та правовідносини у сфері охорони прав і свобод людини і громадянина, а також суспільства від злочинних посягань. Кодекс адміністративного судочинства України регламентує порядок розгляду не всіх публічно-правових спорів, а лише тих, які виникають у результаті здійснення суб`єктом владних повноважень, управлінських функцій і розгляд яких безпосередньо не віднесено до підсудності інших судів.

Право на звернення міської ради до адміністративного суду з позовом до юридичною особи про зобов`язання виконувати міську програму вирішення екологічних проблем та поліпшення стану навколишнього природного середовища не передбачено нормами Кодексу адміністративного судочинства України.

Окремо суд звертає увагу, що заявлені позовні вимоги позивача полягають у зобов`язанні виконати підпункти міської програми вирішення екологічних проблем Кривбасу та поліпшення стану навколишнього природного середовища на 2016-2025 роки, затвердженої рішенням Криворізької міської ради № 901 від 28.09.2016 року.

Однак, зобов`язання виконати вказані пункти програми фактично зводяться до зобов`язання суб`єкта господарювання вивести з експлуатації аглофабрику, що не відповідає сучасним екологічним вимогам (проммайданчик № 1, агромераційний цех); мартенівський цех, ДСПА-6; коксові батареї: № 1, № 2.

В свою чергу виведення з експлуатації об`єктів є наслідком зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг на таких об`єктах.

Відповідно до частини 4 та 5 статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», виключно законами встановлюються: органи, уповноважені здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності; види господарської діяльності, які є предметом державного нагляду (контролю); повноваження органів державного нагляду (контролю) щодо зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг; вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності; спосіб та форми здійснення заходів здійснення державного нагляду (контролю); санкції за порушення вимог законодавства і перелік порушень, які є підставою для видачі органом державного нагляду (контролю) припису, розпорядження або іншого розпорядчого документа.

Орган державного нагляду (контролю) не може здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, якщо закон прямо не уповноважує такий орган на здійснення державного нагляду (контролю) у певній сфері господарської діяльності та не визначає повноваження такого органу під час здійснення державного нагляду (контролю).

Виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.

Згідно частини 7 статті 7 цього Закону, на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Отже, виключно органам державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг надано право звертатися з відповідним позовом до адміністративного суду.

В даному випадку, повноваження міських рад, як органу місцевого самоврядування, їх виконавчих органів, передбачені Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Статтями 25 та 26 даного Закону встановлено загальну та виключну компетенцію сільських, селищних, міських рад, до кола яких не входить право на звернення до адміністративного суду з позовними вимогами направленими на зобов`язання суб`єктів господарювання виводити з експлуатації обладнання, яке використовується в їх господарській діяльності.

Всупереч вимогам Кодексу адміністративного судочинства України позивачем не вказано, а судом не встановлено, які саме норми чинного законодавства передбачають право міської ради на звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Отже, Криворізька міська рада, як суб`єкт владних повноважень не наділена правом на звернення до адміністративного суду з позовними вимогами, які направлені на зупинення використання певних об`єктів (цехів, виробництв, приладів) шляхом виведення їх з експлуатації. В даному випадку, право на звернення з такими позовними вимогами надано органам державної влади, які здійснюють державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, перелік яких встановлюється виключно законами.

Окремо суд звертає увагу, що відповідно до частини 2 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до частин 1, 3 статті 43 Кодексу адміністративного судочинства України, здатність мати процесуальні права та обов`язки в адміністративному судочинстві (адміністративна процесуальна правоздатність) визнається за громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, органами державної влади, іншими державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами, підприємствами, установами, організаціями (юридичними особами).

Здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить органам державної влади, іншим державним органам, органам влади Автономної Республіки Крим, органам місцевого самоврядування, їх посадовим і службовим особам, підприємствам, установам, організаціям (юридичним особам).

В даному випадку, позовну заяву від імені Криворізької міської ради подано та підписано виконуючим обов`язки міського голови - секретарем міської ради С.Маляренко.

Відповідно інформації з Єдиного держаного реєстру Криворізька міська рада є органом місцевого самоврядування, керівником якої являється ОСОБА_1 .

В тексті позовної заяви ОСОБА_2 зазначає, що у зв`язку з відпусткою міського голови Вілкула Ю.Г. та згідно розпорядження Криворізького міського голови 23.01.2020 року №12-в, виконання повноважень міського голови з 03.02.2020 року по 06.02.2020 року покладено на ОСОБА_3 .

На підтвердження вищезазначеного представником надана копія розпорядження Криворізького міського голови 23.01.2020 року №12-в «Про відпустку ОСОБА_1 », з якого вбачається, що міський голова ОСОБА_1 відбуває у щорічну відпустку з 03.02.2020 року по 06.02.2020 року та виконання повноважень покладає на ОСОБА_3 Васильовича, секретаря міської ради.

Відповідно до частини 1 статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України, сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Положеннями частини 3 статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що юридична особа, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Відповідно до частини 8 статті 59 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання.

Зазначене дає підстави вважати, що в разі підписання позовної заяви представником позивача, до матеріалів має бути долучений або оригінал документа, що посвідчує право представника на вчинення такої дії або належним чином завірена копія зазначеного документа.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що на підтвердження повноважень виконуючого обов`язки міського голови - секретаря міської ради Маляренка С., який підписав позовну заяву, долучено копію розпорядження від 23.01.20120 року.

Однак суд вважає, що вказаний документ є неналежним доказом на підтвердження права підпису С.Маляренком даного адміністративного позову, оскільки на наданій копії відсутній підпис Криворізького міського голови. Вказаний документ без підпису лише завірений головним спеціалістом ОСОБА_4 Оленою.

Нормативно-правовими актами, що регулюють порядок засвідчення копій документів, є, зокрема Правила організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджені наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 2015 року № 1000/5.

Нормами пункту 1 Правил визначено, що ці Правила встановлюють єдині вимоги щодо створення управлінських документів і роботи зі службовими документами, а також порядок їх архівного зберігання в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності (далі - установи). Ці Правила є нормативно-правовим актом, обов`язковим для виконання всіма установами.

У силу пункту 8 глави 10 розділу ІІ Правил копія набуває юридичної сили лише в разі її засвідчення в установленому порядку.

Напис про засвідчення копії складається зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів (ініціалу імені) та прізвища, дати засвідчення копії.

Напис про засвідчення копії скріплюється відбитком печатки відповідного структурного підрозділу установи або печатки "Для копій".

У випадках, визначених законодавством, копії документів засвідчуються відбитком печатки установи.

На лицьовому боці у верхньому правому куті першого аркуша документа проставляється відмітка "Копія".

Також суд зазначає, що копії документів, які видаються, зокрема, органами державної влади України, повинні бути засвідчені з додержанням вимог пп. 5.26, 5.27 Національного стандарту України «Державна уніфікована система організаційно - розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів ДСТУ 4163-2003», затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07 квітня 2003 року № 55. Так, завіряти документи слід із зазначенням назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, з відміткою «Згідно з оригіналом», засвідченою печаткою та дати засвідчення копії.

В даному випадку, до позовної заяви було долучено завірену копію розпорядження від 23.01.2020 року, оригінал якого не було підписано міським головою Вілкулом Ю.Г.

Також в матеріалах справи відсутній документ, який підтверджує посадове становище С.Маляренко.

За таких обставин, позовна заява Криворізької міської ради підписана особою за відсутності підтвердження повноважень такої особи на підписання позовної заяви.

В зв`язку з вищевикладеним суд приходить до висновку про відсутність належних доказів на підтвердження повноважень представника позивача С.Маляренко на подання позовної заяви до адміністративного суду.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту наявності у позивача адміністративної процесуальної дієздатності та на підтвердження повноважень представника позивача С.Маляренко на подання позовної заяви до адміністративного суду.

Відповідно до пункту 3 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Відповідно до частини 8 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Враховуючи зазначене, суд вважає за необхідне повернути позовну заяву Криворізької міської ради Дніпропетровської області до Публічного акціонерного товариства «АрселорМітал Кривий Ріг», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Управління екології виконавчого комітету Криворізької міської ради, Громадська спілка «Екологічна рада Криворіжжя», Громадська організація «Екологічний рух Кривбасу» про зобов`язання вчинити певні дії.

Керуючись статтями 2, 4, 19, 46, 169, 171, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Криворізької міської ради до Публічного акціонерного товариства «АрселорМітал Кривий Ріг», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Управління екології виконавчого комітету Криворізької міської ради, Громадська спілка «Екологічна рада Криворіжжя», Громадська організація «Екологічний рух Кривбасу» про зобов`язання вчинити певні дії повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати позивачеві разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до частини 8 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду у п`ятнадцятиденний строк з дня її складення через Дніпропетровський окружний адміністративний суд.

Суддя С.І. Озерянська