Справа № 166/181/20
Суддя: Свистун О. М.
Дата ухвалення: 2020-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 166/181/20
провадження № 2-а/166/6/20
У Х В А Л А

25 лютого 2020 року смт.Ратне

Суддя Ратнівського районного суду Волинської області Свистун О.М., ознайомившись із адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського сектору реагування патрульної поліції Ратнівського ВП ГУНП у Волинській області Колотюка Володимира Григоровича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

Дана справа згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.02.20 передана того ж дня в провадження судді Свистун О.М.

25 лютого 2020 року суддя Свистун О.М. заявила самовідвід з метою уникнення сумнівів у власній неупередженості в учасників справи та сторонніх спостерігачів з наступних підстав.

Так, оскаржуваною постановою ОСОБА_1 визнано винною у тому, що вона 10 грудня 2019 року о 21 год в смт.Заболоття по вул.Тараса Шевченка керувала автомобілем з непристебнутим ременем пасивної безпеки, чим порушила п.п.2.3 (в) ПДР, відповідальність за яке передбачена ч.5 ст.121 КУпАП.

Із позовної заяви вбачається, що у вказані в постанові відповідача дату, час та місці щодо позивачки було складено протокол про адмінправопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, за керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння.

Позивачка в позові зазначає, що транспортним засобом вона не керувала, в стані алкогольного сп`яніння не перебувала.

Із доданих до протоколу документів, зокрема адресованій судді Свистун О.М. заяви ОСОБА_1 про відкладення судового розгляду справи про притягнення до адмінвідповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП у зв`язку із зверненням за правовою допомогою, клопотання захисника Колєсніка Б ОСОБА_2 про ознайомлення із матеріалами справи з резолюцією судді Свистун О.М. від 17.02.20 вбачається, що справа про притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП знаходиться в провадженні судді Свистун О.М.

Крім цього, установлено, що справа про притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП передана у провадження судді Свистун О.М. 03 січня 2020 року, тобто раніше надходження даного позову до суду, а 10 березня 2020 року спливає тримісячний строк накладення адмінстягнення у даній справі.

Згідно із п.4 ч.1 статті 36 КАС України за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу.

У силу ст.40 КАС України питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу. Питання про відвід вирішується невідкладно.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, безсторонність (неупередженість) суду в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції має визначатися згідно з суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (її) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах: «Білуха проти України», «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Проте, між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру»).

У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії»).

Європейський суд з прав людини зазначає у рішеннях «Делкурт проти Бельгії», «П`єрсак проти Бельгії» і «Де Куббер проти Бельгії», що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід.

Враховуючи встановлені вище обставини, зокрема мотиви позову, а саме заперечення позивачкою факту керування автомобілем у вказані в оскаржуваній постанові та протоколі про адмінправопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП дату, час та місці в стані алкогольного сп`яніння, беручи до уваги скорочені строки розгляду справи у порядку ст.286 КАС України, з огляду на те, що провадження у даній справі ще не відкрито, доходжу висновку, що заяву судді Свистун О.М. про самовідвід слід задовольнити.

Згідно із ч.1 ст.41 КАС України у разі задоволення відводу (самовідводу) судді, який розглядає справу одноособово, адміністративна справа розглядається в тому самому адміністративному суді іншим суддею, який визначається в порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу.

Керуючись п.4 ч.1 ст.36, ст. ст.39-41 КАС України, суд

постановив:

Заяву про самовідвід судді Свистун О.М. задовольнити.

Передати справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського сектору реагування патрульної поліції Ратнівського ВП ГУНП у Волинській області Колотюка Володимира Григоровича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення до канцелярії суду для повторного автоматизованого розподілу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ратнівського

районного суду О.М.Свистун