Справа № 440/2240/19
Суддя: Н.І. Слободянюк
Дата ухвалення: 2020-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

27 лютого 2020 року м. ПолтаваСправа № 440/2240/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Слободянюк Н.І., розглянувши у порядку письмового провадження заяву про забезпечення позову у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Комунальне підприємство "Теплоенерго" м.Кременчука" про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Комунальне підприємство "Теплоенерго" м.Кременчука" про:

- визнання протиправним та скасування рішення Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області № 606 від 25 травня 2018 року "Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого постачання гарячої води, що надаються комунальним підприємством "Теплоенерго" м.Кременчука" з додатком з моменту його прийняття;

- визнання протиправним та скасування рішення Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області №1385 від 29 жовтня 2018 року "Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого постачання гарячої води, що надаються комунальним підприємством "Теплоенерго" м.Кременчука" з додатком з моменту його прийняття;

- визнання протиправним та скасування рішення Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області №1658 від 10 грудня 2018 року "Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого постачання гарячої води, що надаються комунальним підприємством "Теплоенерго" м.Кременчука" з додатком з моменту його прийняття;

- визнання протиправним та скасування рішення Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області №1092 від 10 жовтня 2017 року "Про погодження Інвестиційної програми комунальному підприємству "Теплоенерго" на 2018 рік" з додатком з моменту його прийняття;

- визнання протиправним та скасування рішення Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області №1752 від 28 грудня 2018 року "Про погодження Інвестиційної програми комунальному підприємству "Теплоенерго" на 2019 рік" з додатком з моменту його прийняття;

- визнання протиправним та скасування рішення Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області №138 від 01 лютого 2019 року "Про затвердження Порядку проведення відкритих слухань" з моменту його прийняття;

- зобов`язання Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області за винесені протиправні рішення виплатити заподіяну матеріальну шкоду у розмірі 500000,00 грн.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Комунальне підприємство "Теплоенерго" м.Кременчука", а також призначено підготовче засідання у цій справі, витребувано докази.

Цією ж ухвалою від 20 серпня 2019 року роз`єднано поєднані в одне провадження позовні вимоги у справі № 440/2240/19 шляхом залишення у провадженні цієї справи позовних вимог ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Комунальне підприємство "Теплоенерго" м.Кременчука" про:

- визнання протиправним та скасування рішення Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області № 606 від 25 травня 2018 року "Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого постачання гарячої води, що надаються комунальним підприємством "Теплоенерго" м.Кременчука" з додатком з моменту його прийняття;

- визнання протиправним та скасування рішення Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області №1385 від 29 жовтня 2018 року "Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого постачання гарячої води, що надаються комунальним підприємством "Теплоенерго" м.Кременчука" з додатком з моменту його прийняття;

- визнання протиправним та скасування рішення Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області №1658 від 10 грудня 2018 року "Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого постачання гарячої води, що надаються комунальним підприємством "Теплоенерго" м.Кременчука" з додатком з моменту його прийняття;

- зобов`язання Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області за винесені протиправні рішення виплатити заподіяну матеріальну шкоду у розмірі 500000,00 грн.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2019 року продовжено Виконавчому комітету Кременчуцької міської ради строк для подання відзиву на позов разом з усіма доказами, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, та документами, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього документів іншим учасникам справи одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, витребуваних від відповідача належним чином засвідчених копій документів, а також продовжено строк підготовчого провадження у справі на тридцять днів, оголошено перерву у підготовчому засіданні.

Ухвалами Полтавського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2019 року, від 09 січня 2020 року та від 28 січня 2020 року витребувано докази у справі.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

26 лютого 2019 року до суду надійшла заява позивача про забезпечення позову від 22 лютого 2020 року, в якій позивач просить забезпечити адміністративний позов шляхом: 1) зупинення дії нормативно-правового акта, а саме: рішення Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради №1658 від 10 грудня 2018 року "Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого постачання гарячої води, що надаються комунальним підприємством "Теплоенерго" м.Кременчука" для житлового багатоповерхового будинку АДРЕСА_1 до набрання законної сиди судовим рішенням у справі №440/2240/19; 2) заборони відповідачу та третій особі вчиняти дії, а саме: нараховувати кошти за централізоване теплопостачання і подання гарячої води для житлового багатоповерхового будинку АДРЕСА_1 ; 3) встановлення обов`язку відповідача вчинити дії, а саме: до загальної площі житлового багатоповерхового будинку АДРЕСА_1 включити загальну площу нежитлових вбудованих і прибудованих приміщень та нежитлових комунальних приміщень та місця загального користування включити до загальної опалювальної площі будинку для оплати за централізоване теплопостачання і постачання гарячої води.

Вирішуючи заяву про забезпечення позову, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно з частиною першою статті 152 вказаного Кодексу заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і повинна містити: 1) найменування суду; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності; або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку, офіційну електронну адресу або адресу електронної пошти; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Частиною четвертою цієї статті встановлено, що до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 6 пункту 3 частини другої цієї статті за подання до адміністративного суду заяви про забезпечення доказів або позову, заяви про видачу виконавчого документа на підставі рішення іноземного суду, заяви про зміну чи встановлення способу, порядку і строку виконання судового рішення встановлюється ставка судового збору в розмірі 0,3 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" з 01 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2102,00 грн.

Таким чином, за подання до адміністративного суду заяви про забезпечення позову позивач повинен сплатити судовий збір у сумі 630,60 грн /2102,00 грн х 0,3/.

Проте, ОСОБА_1 не надано до суду документа про сплату судового збору у сумі 630,60 грн за подання заяви про забезпечення позову або документів на підтвердження підстави звільнення позивача від сплати судового збору відповідно до закону.

Натомість, позивачем заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору у зв`язку з скрутним матеріальним становищем на підставі пункту 1 частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір".

Вирішуючи клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Частиною другою статті 8 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Згідно із частиною першою цієї статті враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що суд може звільнити від сплати судового збору сторону за певних умов у разі, якщо її майновий стан є таким, що утруднює виконання цього обов`язку у повному обсязі. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи та подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку та розмірі.

У заяві про забезпечення позову позивачем визнається, що її річний дохід за попередній рік (2019 рік) становить 21829,31 грн, що підтверджується наявними у матеріалах справи довідкою про доходи №114103 від 16 січня 2020 року /а.с. 160 т.14/ та Відомостями з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 03 вересня 2019 року № 318а/16-31-51-55 /а.с. 163-зворот т.14/ та станом на 28 листопада 2019 року №3648/16-31-51-55 від 02 грудня 2019 року /а.с. 163 т.14/.

Таким чином, судовий збір за подання заяви про забезпечення позову у цій справі у сумі 630,60 грн є меншим ніж 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік 1091,47 грн (21829,31 х5%).

Довідка АТ КБ "ПриватБанк" №86НТІL66OAJSRNBI від 07 лютого 2020 року, яку надала позивач на підтвердження свого скрутного матеріального становища, не може бути взята судом до уваги, оскільки вказана довідка лише підтверджує поточний стан рахунку та залишок коштів на рахунку позивача в АТ КБ "ПриватБанк" станом на 07 лютого 2020 року та не підтверджує саму суму річного доходу позивача за 2019 рік, а також те, що 5 відсотків цього доходу є меншим від суми судового збору в 630,00 грн.

Довід позивача про те, що вона сплачує комунальні послуги, суд вважає неспроможним для звільнення від сплати судового збору, адже законодавством, зокрема статтею 8 Закону України "Про судовий збір", не передбачено в якості підстави для звільнення від сплати судового збору наявність у особи обов`язку по сплаті обов`язкових платежів та фактичне понесення нею витрат, в тому числі на оплату комунальних послуг.

Крім того, відповідно до частин першої та другої статті 8 КАС України всі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом. Не може бути привілеїв чи обмежень прав учасників судового процесу за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Посилання позивача на ухвалу Верховного Суду від 27 січня 2020 року у справі №440/27/19, якою ОСОБА_1 звільнено від сплати судового збору за подання касаційної скарги, суд до уваги не бере, оскільки висновок Верховного Суду від 27 січня 2020 року у справі №440/27/19 про наявність підстав для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі пункту 1 частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" не є правовим висновком щодо вибору та застосування норм права, який належить враховувати відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України, а також такий висновок стосувався питання звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги, а не позовної заяви.

Виходячи з викладеного, суд доходить висновку, що клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову не є переконливим та обґрунтованим, у зв`язку з чим задоволенню не підлягає.

Таким чином, заява позивача про забезпечення позову подана без додержання вимог статті 152 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною сьомою статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 152 цього Кодексу, повертає її заявнику без розгляду, про що постановляє ухвалу.

Таким чином, заява позивача про забезпечення позову підлягає поверненню заявнику без розгляду.

Керуючись статтями 152, 154, 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі №440/2240/19 повернути заявнику без розгляду.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подання апеляційної скарги у порядку, встановленому статтею 297 з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.І. Слободянюк