Справа № 260/1230/19
Суддя: Луцович М.М.
Дата ухвалення: 2020-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

24 лютого 2020 року м. Ужгород№ 260/1230/19

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Луцович М.М.

при секретарі судових засідань Симканич Ю.В.

та осіб, що беруть участь у справі:

представника позивача - Петрецький С.І.;

представника відповідача - Міськова Н.В.;

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянкою України. Позивач звільнилася з роботи в 1997 році у зв`язку з переїздом на постійне проживання до Ізраїлю. На дату переїзду позивача до Ізраїлю її загальний трудовий стаж здобутий в Україні складав 25 років та 6 днів. 15.05.2018 року позивач звернулася до відповідача із заявою про призначення та виплати їй пенсії за віком. Однак, відповідач відмовив позивачеві у призначенні пенсії за віком, у зв`язку з тим, що заява не відповідає встановленим вимогам. В подальшому позивач через уповноваженого представника неодноразово зверталася до відповідача із заявою про призначення пенсії, однак у прийнятті сформованого пакету документів було відмовлено, у зв`язку з відсутністю документу, що підтверджує факт проживання позивача в Україні. Вказану відмову позивач вважає протиправною та просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, що наведені у позовній заяві та просив суд їх задовольнити. Представник позивача в судовому засіданні, крім іншого, наголосив на тому, що паспорт громадянина України позивач здала до органів ВГІРФО оформляючи виїзд на постійне проживання до Ізраїлю, натомість паспорт позивача для виїзду за кордон на його думку є достатнім для подання його до органів пенсійного фонду з метою призначення пенсії.

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив відмовити у задоволенні позову, вказавши на те, що відповідно до вимог чинного законодавства України позивачеві для призначення пенсії необхідно надати паспорт громадянина України із зазначенням місця проживання на території України на момент звернення за пенсією. Відповідач наголошує, що позивачем не дотримано встановленого порядку звернення за призначенням пенсії, оскільки вона через представника подала заяву про призначення та виплату пенсії за віком без дотримання вимог ст. 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" щодо необхідного пакету документів, а відтак відповідач виконав обов`язок щодо розгляду заяви та роз`яснення позивачеві порядку призначення пенсії. Окрім того, пенсійне забезпечення громадян України, що проживають за її межами проводиться на основі договорів (угод) з іншими державами, однак міжнародний договір між Україною та Ізраїлем стосовно призначення та виплати пенсії не укладався.

В судовому засіданні представник відповідача заперечив проти задоволення позову в повному обсязі з мотивів, зазначених у відзиві на позовну заяву. В судовому засіданні представник відповідача вказала на те, що на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 27.12.2018 року по справі №260/1243/18 органом пенсійного фонду прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_2 , про що її представника за довіреністю було повідомлено листом №4457/03 від 13.05.2019 р. Причина вищенаведеної відмови зумовлена п.2.9. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України 1058-ІV, яким встановлено обов`язок особи, що звертається за призначенням пенсії, пред`явити паспорт (або інший документ, котрий засвідчує особу, місце її проживання (реєстрації) та вік). Таким чином, з огляду на відсутність паспорту ОСОБА_2 із зазначенням місця проживання на території України на момент звернення за пенсії, їй було відмовлено у призначенні пенсії за віком. Крім того, представником відповідача було вказано на те, що позивачем було подано до органу пенсійного фонду всі необхідні для призначення пенсії за віком документи та наявний необхідний для призначення такої пенсії на момент звернення з заявою стаж, однак був відсутній паспорт громадянина України з відміткою про реєстрацію.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить висновку про задоволення адміністративного позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 у період з жовтня 1993 року по березень 1997 року проживала за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою Житлово-будівельного кооперативу ім. 20-річчя возз`єднання №6 від 13 травня 2018 року (а.с. 30).

В 1997 році позивач виїхала на постійне проживання в Ізраїль.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області із заявою довільної форми, в якій просила розглянути питання нарахування пенсії за роки, що вона працювала в Україні з 28.07.1970 р. до 14.02.1997 р., у зв`язку з досягненням пенсійного віку (а.с. 20).

Листом Ужгородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області №02/Г-95 від 24.05.2018 року в порядку Закону України «Про звернення громадян» позивача було повідомлено, що особа, яка звертається за пенсією, повинна пред`явити паспорт (інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік). Отже, для призначення пенсії заявниці необхідно надати паспорт громадянина України із зазначенням місця проживання на території України на момент звернення за пенсією. Також повідомлено, що призначення пенсії здійснюється за результатами розгляду заяви встановленого зразка. Одночасно вказаним листом їй повернуто подані разом із заявою оригінали документів (а. с. 18).

В подальшому, 25 жовтня 2018 року представник позивача за довіреністю від 16 травня 2018 року, посвідченою нотаріально, ОСОБА_3 направив на адресу Ужгородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області цінним листом заяву про призначення пенсії громадянці ОСОБА_1 , долучивши при цьому копію картки платника податків про присвоєння реєстраційного номеру облікової картки платника податків, оригінал трудової книжки ОСОБА_1 , фотографію, нотаріально засвідчену копію паспорта Гамерман Лілії, нотаріально засвідчену копію Свідоцтва про народження ОСОБА_4 , нотаріально засвідчену копію Свідоцтва про укладення шлюбу, довідку ЗОШ №8 Ужгородської міської ради про заробітну плату ОСОБА_1 , заяву ОСОБА_1 про виплату пенсії від 15.05.2018 р., довідку ЖБК ім. 20-річчя возз`єднання про місце проживання ОСОБА_1 , повідомлення про необхідність подання документів від 25.10.2018 р., пам`ятку пенсіонеру, нотаріально засвідчену копію Довіреності від 16.05.2018 р. ОСОБА_1 на ім`я ОСОБА_3 (а. с. 21-22).

Листом Ужгородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області від 08.11.2018 в порядку Закону України «Про звернення громадян» позивача було повідомлено, що особа, яка звертається за пенсією, повинна пред`явити паспорт (інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік). Отже, для призначення пенсії заявниці необхідно надати паспорт громадянина України із зазначенням місця проживання на території України на момент звернення за пенсією. Також повідомлено, що призначення пенсії здійснюється за результатами розгляду заяви встановленого зразка. Одночасно вказаним листом їй повернуто подані разом із заявою документи (а. с. 19).

В подальшому згідно листа від 13.05.2019 року №4457/3 Ужгородським об`єднаним управління Пенсійного фонду України Закарпатської області зазначено, що на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду №260/1243/18 від 27.12.2018 року позивача повідомлено, що для призначення пенсії їй необхідно надати паспорт громадянина України із зазначенням місця проживання на території України на момент звернення (а.с. 10).

Таким чином, підставою для відмови позивачеві у призначенні пенсії слугувало ненадання позивачем до відповідача паспорта громадянина України із зазначенням місця проживання на території України на момент звернення за пенсією.

Надаючи правову оцінку вказаним правовідносинам суд констатує наступне.

Порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії встановлено ст. 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-IV). Так, дана законодавча норма передбачає, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально. Заява про призначення пенсії за віком може бути подана застрахованою особою не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Таким чином, передумовою для прийняття органом Пенсійного фонду рішення про призначення пенсії або відмову у її призначенні є звернення особи з заявою, встановленої форми, та переліком документів до уповноваженого органу Пенсійного фонду, за результатами розгляду яких приймається відповідне рішення.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій врегульовано Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 р. №22-1 (з наступними змінами та доповненнями), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України від 27 грудня 2005 року №1566/11846.

Відповідно до п. 1.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління ПФУ №22-1 від 25.11.2005 р. (далі Порядок), заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління за місцем проживання (реєстрації).

П. 1.7 Розділу І Порядку визначено, що днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви. Якщо заява пересилається поштою (крім випадків призначення (поновлення) пенсій), днем звернення за пенсією вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви. У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис.

Згідно п. 4.1 Порядку орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.

Відповідно до п. 4.2 Порядку, при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). 4) видає пам`ятку пенсіонеру, копія якої зберігається у пенсійній справі.

З матеріалів справи вбачається, що представник позивача за довіреністю, посвідченою нотаріально, звернувся до уповноваженого територіального органу Пенсійного фонду України із заявою встановленого зразка з проханням ОСОБА_5 ОСОБА_1 пенсію за віком, долучивши при цьому необхідні для розгляду відповідної заяви документи.

За документ, що засвідчує місце проживання особи, приймаються: паспорт або довідка відповідних органів з місця проживання (реєстрації), у тому числі органів місцевого самоврядування. Іноземці та особи без громадянства подають також копію посвідки на постійне проживання (пункт 2.22 Порядку).

Звернувшись до Ужгородського ОУ ПФУ із відповідною заявою ОСОБА_3 долучив, в тому числі, нотаріально засвідчену копію паспорта ОСОБА_1 та довідку про те, що до виїзду на постійне місце проживання до Ізраїлю позивач проживала за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. АДРЕСА_2 ).

Наявність в Гамерман Лілії українського громадянства підтверджується також наявною в матеріалах справи копією паспорта громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 , виданого 01 березня 2018 року (а.с. 26). Дана обставина також не спростовується відповідачем.

За результатами розгляду поданої пенсіонером заяви орган Пенсійного фонду України повинен прийняти одне з таких рішень: про призначення (перерахунок), або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Стаття 24 Конституції України визначає, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Таким чином, кожен громадянин України, включаючи пенсіонерів, має право на вибір свого місця проживання, зі збереженням усіх конституційних прав.

Виходячи з наведених законодавчих норм, суд приходить висновку, що позивач, проживаючи в Ізраїлі, як громадянин України, має такі ж самі конституційні права, як і інші громадяни України, так як Конституція України та пенсійне законодавство України не допускає обмеження права на соціальний захист, зокрема, права на отримання пенсії, за ознакою місця проживання громадянина України.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 20 грудня 2018 року у справі №132/3485/16-а.

Як встановлено в ході розгляду справи по суті та підтверджується наявними матеріалами справи, позивач вважаючи дії відповідача щодо не призначення їй пенсії протиправним, 21.11.2018 року звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом про зобов`язання Ужгородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області призначити та виплачувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , пенсію за віком з 15.05.2018 року.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 27.12.2018 року (справа №260/1243/18), яке залишено в силі постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25.04.2019 року, позов ОСОБА_1 до Ужгородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області було задоволено частково, зобов`язано Ужгородське об`єднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області розглянути заяву ОСОБА_1 , подану представником за довіреністю Петрецьким С.І. про призначення пенсії за віком та прийняти рішення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року №1058-IV. В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Згідно вимог ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Зокрема Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 27.12.2018 року (справа №260/1243/18), яке набрало законної сили згідно постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25.04.2019 року було встановлено, що позивач, проживаючи в Ізраїлі, як громадянин України, має такі ж самі конституційні права, як і інші громадяни України, таким чином, суд дійшов висновку про безпідставність відмови відповідача у реалізації конституційного права позивача на пенсійне забезпечення з підстав ненадання документів, що підтверджує фактичне проживання, оскільки до заяви про призначення пенсії за віком представником позивача також була надана копія паспорта громадянина України для виїзду за кордон PU228719, виданого 01 березня 2018 року.

Окрім того, згідно Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 27.12.2018 року (справа №260/1243/18), яке набрало законної сили згідно постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25.04.2019 року було встановлено, що відповідачем фактично не приймалось рішення про відмову в призначенні позивачу пенсії за віком, а заяву від 25 жовтня 2018 року розглянуто в порядку Закону України «Про звернення громадян».

Згідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до вимог ч.2, ч. 3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 27.12.2018 року (справа №260/1243/18), яке набрало законної сили згідно постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25.04.2019 року відповідача було зобов`язано розглянути заяву ОСОБА_1 , подану представником за довіреністю Петрецьким С.І. про призначення пенсії за віком та прийняти рішення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року №1058-IV.

Таким чином, відповідач - суб`єкт владних повноважень зобов`язаний виконувати рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 27.12.2018 року (справа №260/1243/18), яке набрало законної сили 25.04.2019 року, з урахуванням висновків суду викладених в такому рішенні.

Суд констатує, що судовим рішенням по справі справа №260/1243/18, яке набуло законної сили було встановлено, що відповідачем протиправно відмовлено позивачеві у призначенні пенсії, за зверненням його представника, з підстав ненадання документів, що підтверджує фактичне проживання на Україні, а також, те що відповідачем фактично не приймалось рішення про відмову в призначенні позивачу пенсії за віком, а заяву було розглянуто в порядку Закону України «Про звернення громадян». Отже, в силу вимог ч. 4 ст. 78 КАС України вказані обставини не доказуються при розгляді даної адміністративної справи.

Однак, як встановлено в ході розгляду справи по суті та підтверджується наявними матеріалами справи, відповідачем згідно листа від 13.05.2019 року №4457/03, наданого на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 27.12.2018 року по справі №260/1243/18 вказано, що для призначення пенсії ОСОБА_1 необхідно подати паспорт громадянина України із зазначенням місця проживання на території України на момент звернення (а.с. 10).

Отже, суд констатує, що відповідачем всупереч висновків судів, викладених у рішенні Закарпатського окружного адміністративного суду від 27.12.2018 року (справа №260/1243/18), яке залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25.04.2019 року - було відмовлено позивачеві у призначенні пенсії з мотивів, які судовим рішенням, що набуло законної сили були визнані безпідставними.

Таким чином, суд констатує, що відповідач надаючи позивачеві відповідь (відмову) на виконання рішення суду, яке набрало законної сили, відмовив позивачеві у призначенні пенсії з тих самих мотивів, які судовим рішенням були визнані безпідставними.

Згідно ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи вище викладене суд приходить висновку, що відповідачем було протиправно відмовлено позивачеві в призначенні пенсії за віком.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 4 ст. 242 КАС України судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З огляду на встановлені в ході розгляду справи по суті обставини, суд приходить висновку, що з метою ефективного захисту порушених прав позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку відповідача - суб`єкта владних повноважень, слід зобов`язати відповідача призначити та виплачувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію за віком з дати первинного звернення за її призначенням - 15.05.2018 року.

Згідно ч.2 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, на підставі встановлених в судовому засіданні фактів та обставин, враховуючи, що мотивація та докази, наведені представником відповідача у відзиві проти позову, не дають адміністративному суду підстав для постановлення висновків, які б спростовували правову позицію представника позивача, а останнім доведено суду обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відтак, такі позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Керуючись ст. 241, ч. 3 ст. 243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, ) про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

2. Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію за віком з дати первинного звернення за її призначенням - 15.05.2018 року.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 768,40 (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок) грн.

5. Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду в строки визначені ст. 295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається у відповідності до вимог п. 15.5 ч. 1 Розділу VІІ "Перехідні положення" КАС України.

СуддяМ.М. Луцович

Відповідно до ч. 3 ст. 243 КАС України рішення суду у повному обсязі складено та підписано суддею 26.02.2020 року.