Справа № 160/1479/19
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2020-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 лютого 2020 року м. Дніпросправа № 160/1479/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Прокопчук Т.С. (доповідач),

суддів: Шлай А.В., Кругового О.О.,

за участю секретаря судового засідання Іотової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 червня 2019 року (головуючий суддя: Єфанова О.В) по адміністративній справі №160/1479/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БРУКЛАНД» до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування постанов про накладання штрафу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «БРУКЛАНД» (далі ТОВ «БРУКЛАНД») 14.02.2019 року звернулося до суду з двома позовами до відповідача Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області (далі ГУ Держпраці у Дніпропетровській області), в яких просить

визнати протиправною та скасувати винесену першим заступником начальника ГУ Держпраці у Дніпропетровській області Осадчим І. постанову №ДН2222/739/АВ/ТД-ФС/22 від 10.01.2019 року, якою до нього на підставі абз.2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України застосовано штраф в розмірі 558 450 грн., за виконання роботи працівниками, без укладання трудового договору;

визнати протиправною та скасувати винесену першим заступником начальника ГУ Держпраці у Дніпропетровській області Осадчим І. постанову №ДН2222/739/АВ/МГ-ФС/23 від 10.01.2019 року, якою до нього на підставі абз.4 ч. 2 ст. 265 КЗпП України застосовано штраф в розмірі 1 005 210 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано протиправністю застосування відповідачем до ТОВ «БРУКЛАНД» штрафу за не проведення 27 своїм працівникам індексації заробітної плати у червні грудні 2017 року, оскільки на його думку, індексація не відноситься до мінімальних державних гарантій. Також позивач зазначає, що у грудні 2018 року ним здійснено нарахування зазначеним працівникам індексації за вказаний період, що також виключає підстави застосування штрафу.

Застосування відповідачем штрафу за використання праці 5 осіб, без укладання з ними трудових договорів вважає протиправним, оскільки взаємовідносини з ними відбувалися на підставі цивільно правових договорів.

Ухвалами Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.02.2019 року адміністративні справи №160/1480/19 та №160/1479/19 за позовними заявами ТОВ «БРУКЛАНД», об`єднані в одну справу за №160/1479/19; зупинено примусове стягнення за постановами відповідача №ДН2222/739/АВ/ТД-ФС/22 від 10.01.2019 року, №ДН2222/739/АВ/МГ-ФС/23 від 10.01.2019 року до набрання законної сили рішення по справі №160/1479/19.

У відзиві на позов ГУ Держпраці у Дніпропетровській області зазначено про безпідставність доводів позивача та правомірність винесених постанов №ДН2222/739/АВ/ТД-ФС/22, №ДН2222/739/АВ/МГ-ФС/23 від 10.01.2019 року.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.06.2019 року позовні вимоги задоволено, стягнено на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача сплачену суму судового збору в розмірі 24 607,50 грн.

Обґрунтовуючи рішення, суд зазначає про безпідставність доводів відповідача щодо використання позивачем праці 5 осіб, без укладання з ними трудових договорів, так як взаємовідносини між ними та позивачем мають цивільно - правовий характер , а не трудовий, позивач не мав обов`язку нараховувати та сплачувати індексацію працівникам в період червень грудень 2017 року, оскільки індексація не є мінімальною державною гарантією.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить рішення скасувати та прийняти постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити. Апеляційна скарга ґрунтується на доводах, викладених у відзиві на позов.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «БРУКЛАНД» зазначає про правомірність прийнятого судом першої інстанції рішення, в зв`язку з чим просить залишити його без змін, а скаргу без задоволення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.1,2,3 ст.242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, ст.2 та ч.4 ст.242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зазначеним вимогам процесуального закону рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.06.2019 року відповідає не в повній мірі , в зв`язку з чим вимоги апеляційної скарги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідно до наданої ГУ ДФС у Дніпропетровській області інформації відносно невідповідності кількості працівників роботодавця обсягам виробництва (виконаних робіт, наданих послуг) до середніх показників за відповідним видом економічної діяльності, викладеної в листах №66677/10/04-36-13-01-11 від 01.11.2018 року, №67471/10/04-36-13-01-11 від 07.11.2018 року, першим заступником начальника ГУ Держпраці у Дніпропетровській області Осадчим І. винесено наказ №1067-1 від 27.11.2018 року, яким призначено проведення в період з 30.11.2018 року по 13.12.2018 року інспекційного відвідування ТОВ «БРУКЛАНД» з питань додержання вимог законодавства про працю за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Терьошкіна, буд. 9 (а.с.9).

На підставі даного наказу, направлення №140 від 27.11.2018 року (а.с.10), посадовими особами ГУ Держпраці у Дніпропетровській області в зазначений період здійснено інспекційне відвідування ТОВ «БРУКЛАНД», за результатами якого складено акт №ДН2222/739/АВ від 13.12.2018 року (а.с.11-21).

Відповідно до викладених в акті перевірки висновків позивачем порушено приписи ст. 95 КУпАП, ст. 33 Закону України «Про оплату праці», постанови Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003 року «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» в частині не нарахування та не виплати станом на початок інспекційного відвідування (30.11.2018 року) індексації грошових доходів 27 працівникам, у тому числі звільненим за період червень - грудень 2017 року включно, а саме: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 .

А також порушено приписи ч.1 ст. 21, ч. 3 ст.24 КЗпП України в частині допущення до роботи 5 осіб, без укладання трудового договору, а саме: ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32

10.01.2019 року першим заступником начальника ГУ Держпраці у Дніпропетровській області Осадчим І. розглянуто справу про накладення на ТОВ «БРУКЛАНД» штрафу відповідно до виявлених в акті№ДН2222/739/АВ від 13.12.2018 року порушень ст. 95 КУпАП, ст. 33 Закону України «Про оплату праці», постанови Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003 року «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення», ч.1 ст. 21, ч. 3 ст.24 КЗпП України, та в цей же день прийнято постанову №ДН2222/739/АВ/ТД-ФС/22, якою до позивача на підставі абз.2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України застосовано штраф в розмірі 558 450 грн., постанову №ДН2222/739/АВ/МГ-ФС/23, якою до позивача на підставі абз.4 ч. 2 ст. 265 КЗпП України застосовано штраф в розмірі 1 005 210 грн. (а.с. 28-30, 86-88).

14.02.2019 року ТОВ «БРУКЛАНД» звернулося до суду з вимогою визнати протиправними та скасувати зазначені постанови.

Статтею 19 Конституції України, ст. 2 КАС України визначено, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Правові засади і гарантії здійснення громадянами України права розпоряджатися своїми здібностями до продуктивної і творчої праці визначено Кодексом законів про працю України (далі КЗпП України).

Статтею 259 КЗпП України визначено, що державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Положенням про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №96 від 11.02.2015 року визначено, що Державна служба України з питань праці є центральним органом виконавчої влади, який реалізує, зокрема, державну політику у сфері нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю.

Державна служба України з питань праці у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства, здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №295 від 26.04.2017 року визначено, що державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці.

Інспекційні відвідування проводяться, зокрема за інформацією ДФС та її територіальних органів про: невідповідність кількості працівників роботодавця обсягам виробництва (виконаних робіт, наданих послуг) до середніх показників за відповідним видом економічної діяльності; фактів порушення законодавства про працю, виявлені у ході здійснення контрольних повноважень.

За результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складається акт та у разі наявності порушень вимог законодавства про працю виноситься припис про їх усунення та/або вживаються заходи щодо притягнення винної особи до відповідальності. У разі виконання припису в установлений у ньому строк заходи до притягнення об`єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності не вживаються.

Заходи до притягнення об`єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності за використання праці неоформлених працівників, несвоєчасну та не у повному обсязі виплату заробітної плати, недодержання мінімальних гарантій в оплаті праці вживаються одночасно із внесенням припису незалежно від факту усунення виявлених порушень у ході інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.

Викладене свідчить, що відповідач по справі ГУ Держпраці у Дніпропетровській області згідно чинного законодавства в межах наданих повноважень здійснив інспекційне відвідування ТОВ «БРУКЛАНД», та перевірив додержання товариством вимог законодавства про працю.

Відносно оскаржуваної постанови №ДН2222/739/АВ/ТД-ФС/22 від 10.01.2019 року, якою до ТОВ «БРУКЛАНД» на підставі абз.2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України ГУ Держпраці у Дніпропетровській області застосовано штраф в розмірі 558 450 грн., колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 21, ч.3 ст. 24 КЗпП України визначено, що трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Приписами абз. 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України в редакції на час виникнення спірних правовідносин визначено, що юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу, зокрема, в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту) у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Статтями 901,902 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Аналіз ст. 21 КЗпП України та ст. 901,902 ЦК України свідчить, що основною ознакою, що відрізняє цивільні відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату.

Виконавець, який працює за цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, хоча і може бути з ними ознайомлений, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик, працівник не зараховується до штату установи (організації), не вноситься запис до трудової книжки та не видається розпорядчий документ про прийом його на роботу на певну посаду.

Із матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «БРУКЛАНД» (Замовник) та 5 фізичними особами (Виконавцями) укладені цивільно - правові договори (а.с. 33,36,39,42,45), а саме:

з ОСОБА_28 договір підряду №41 від 16.05.2017 року про виконання робіт, якими згідно складеного до договору завдання є сортування бруківки в період з 01.08.2017 року по 31.08.2017 року, сортування бруківки, фарбування обладнання, прибирання території після ремонтних робіт з 01.09.2017 року по 29.09.2017 року;

з ОСОБА_29 договір підряду №83 від 27.07.2017 року про виконання робіт, якими згідно складеного до договору завдання є ремонт піддонів, сортування бруківки в період з 01.08.2017 року по 31.08.2017 року, ремонт піддонів, сортування бордюрів в період з 01.09.2017 року по 29.09.2017 року;

з ОСОБА_30 договір підряду №63 від 13.06.2017 року про виконання робіт, якими згідно складеного до договору завдання є сортування бордюрів, прибирання території після земельних робіт в період з 01.08.2017 року по 31.08.2017 року, сортування бордюрів, прибирання території після ремонтних робіт в період з 01.09.2017 року по 29.09.2017 року;

з ОСОБА_31 договір підряду №67 від 23.06.2017 року про виконання робіт, якими згідно складеного до договору завдання є планування грунту в період з 01.08.2017 року по 31.08.2017 року, сортування бордюрів, прибирання території після ремонтних робіт в період з 01.09.2017 року по 29.09.2017 року;

з ОСОБА_32 договір підряду №123 від 05.10.2017 року про виконання робіт, якими згідно складеного до договору завдання є архівація документів в період з 01.11.2017 року по 30.11.2017 року.

Умовами вищезазначених договорів визначено, що Виконавець не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку; самостійно та на власний ризик організовує виконання договору у відповідності до його умов та вимог цивільного законодавства; документом, який підтверджує факт виконання робіт Виконавцем є акт приймання виконаних робіт; за виконану роботу Виконавець отримує від Замовника винагороду.

Виконання зазначених в договорах робіт, підтверджується наявними в матеріалах справи актами (а.с. 140 -142,144-150,152 -156).

Викладене свідчить про цивільно правовий характер правовідносин, що виникли між ТОВ «БРУКЛАНД» та ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , а тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку про протиправність застосування до ТОВ «БРУКЛАНД» штрафної санкції за приписами абз. 2 ст. 265 КЗпП України в розмірі 558 450 грн. відповідно до постанови №ДН2222/739/АВ/ТД-ФС/22 від 10.01.2019 року, та скасував вищезазначену постанову.

Відносно оскаржуваної постанови №ДН2222/739/АВ/МГ-ФС/23 від 10.01.2019 року, якою до ТОВ «БРУКЛАНД» на підставі абз.4 ч. 2 ст. 265 КЗпП України застосовано штраф в розмірі 1 005 210 грн., колегія суддів зазначає наступне.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги в цій частині , суд першої інстанції виходив із того, що ТОВ «БРУКЛАНД» не мав обов`язку нараховувати та сплачувати індексацію працівникам в період червень грудень 2017 року, оскільки індексація не є мінімальною державною гарантією, що суперечить чинному трудовому законодавству з огляду на наступне.

Статтею 95 КЗпП України визначено, що мінімальна заробітна плата є державною соціальною гарантією, обов`язковою на всій території України для підприємств, установ, організацій усіх форм власності і господарювання та фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників, за будь-якою системою оплати праці. Заробітна плата підлягає індексації в установленому законом порядку.

Статтею 33 Закону України «Про оплату праці» визначено, що в період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством.

Статтею 1,2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» визначено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003 року затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення, яким в редакції на час виникнення спірних правовідносин визначено, що обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення грошових доходів населення.

У разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування Закону України № 491-IV від 06.02.2003 року «Про внесення змін до Закону №1282-XII».

Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 %. Підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 %. Частина грошових доходів, яка перевищує прожитковий мінімум, встановлений для відповідних соціальних і демографічних груп населення, індексації не підлягає.

Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.

Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

Положеннями абз. 4 ст. 265 КЗпП України, в редакції на час виникнення спірних правовідносин, визначено, що за недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці застосовується штраф у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Матеріалами справи підтверджено, і зазначені обставини не заперечуються сторонами, що працівникам позивача, а саме ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 починаючи з 01.01.2017 року встановлено посадові оклади, які на протязі 2017 року не змінювалися, отже базовим місяцем для нарахування індексації для них є січень 2017 року.

Індекс споживчих цін за період з лютого по квітень 2017 року перевищив поріг індексації в квітні 2017 року ,склав 103,74 %, який опубліковано в травні 2017 року, а тому заробітна плата підлягала індексації

з червня по серпень 2017 року в сумі 62,31 грн. (1 684 грн. - прожитковий мінімум для працездатних осіб (з 01.05.2017) х 3,7 % - коефіцієнт приросту споживчих цін /100).

з вересня по грудень 2017 року в сумі 116,20 грн. (1 684 грн. - прожитковий мінімум для працездатних осіб (з 01.05.2017) х 6,9 % - коефіцієнт приросту споживчих цін /100),

в грудні 2017 року в розмірі 179,72 грн. (1 762 грн. - прожитковий мінімум для працездатних осіб (з 01.12.2017) х 10,2 % - коефіцієнт приросту споживчих цін /100).

Із матеріалів справи вбачається, що вищезазначеним 27 працівникам ТОВ «БРУКЛАНД» на підставі вищенаведених законодавчих актів в листопаді 2018 року здійснив нарахування індексації заробітної плати, враховуючи відпрацьований ними в даний період повний робочий час, без перерв та відпусток, під час здійснення перевірки в грудні 2018 року сплатив нараховані суми індексації заробітної плати, тим самим добровільно усунув порушення трудового законодавства, що підтверджено відповідними бухгалтерськими документами( т.1 а.с.177-181).

Колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на співмірність застосованого до позивача стягнення в сумі 1 005 210 грн. згідно оскаржуваної постанови №ДН2222/739/АВ/МГ-ФС/23 від 10.01.2019 року, з діями, за які було накладено таке стягнення, та розміром нарахування індексації заробітної плати вищезазначеним працівникам за 2017 рік, яка в сукупності складає суму 8 735 грн., а також дані звіту про фінансові результати (звіту про сукупний дохід) ТОВ «Брукланд» за 2017 рік.

Частиною 2 ст. 6 КАС України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини, яка застосовується як джерело права.

У рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі у справі Ашинґдейн проти Сполученого Королівства, "Осман проти Сполученого Королівства" зазначено, що суд має з`ясувати, чи існувало відповідне пропорційне співвідношення між застосованими засобами і поставленою метою.

Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення ст. 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб, а також обгрунтовані щодо їх застосування.

Оскільки оскаржувана постанова№ДН2222/739/АВ/МГ-ФС/23 від 10.01.2019 року, якою на ТОВ «БРУКЛАНД» накладено штраф в сумі 1 005 210 грн. , є невиправданою, та протирічить закріпленим у п.8 ч.2 ст.2 КАС України критеріям пропорційності по відношенню до вчиненого товариством правопорушення, а тому наявні підстави для визнання протиправною та скасування зазначеної постанови з мотивів, викладених в цій постанові.

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає за необхідне змінити рішення суду першої інстанції в частині мотивів визнання протиправною та скасування оспорюваної постанови№ДН2222/739/АВ/МГ-ФС/23 від 10.01.2019 року, в іншій частині рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст. 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 червня 2019 року по адміністративній справі №160/1479/19 змінити, викласти мотивувальну частину рішення в редакції цієї постанови.

В іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 червня 2019 року по адміністративній справі №160/1479/19 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 25 лютого 2020 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складений 26 лютого 2020 року.

Головуючий - суддя Т.С. Прокопчук

суддя А.В. Шлай

суддя О.О. Круговий