Справа № 243/13464/19
Суддя: Ястребова Любов Вікторівна
Дата ухвалення: 2020-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2020 року справа №243/13464/19

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Ястребової Л.В., суддів Казначеєва Е.Г., Компанієць І.Д., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу інспектора роти №1 Батальйону патрульної поліції в м.Бориспіль Управління Патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Бабича Івана Ярославовича на рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 09 січня 2020 року у справі №243/13464/19 (головуючий І інстанції Гончарова А.О., повний текст складено 09.01.2020р. в м. Слов`янськ Донецької області) за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №1 Батальйону патрульної поліції в м. Бориспіль Управління Патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Бабича Івана Ярославовича, за участі третьої особи - Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти №1 Батальйону патрульної поліції в м.Бориспіль Управління Патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Бабича Івана Ярославовича (надалі відповідач) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №1718230 від 07.11.2019 року та закрити справу про адміністративне правопорушення (а.с. 1-4).

В обґрунтування заявлених вимог вказує, що у складеній відносно нього постанові не зазначено місцезнаходження та ідентифікаційні дані відповідача, обставини, викладені в постанові, не відповідають дійсності, оскільки на час зупинки відповідачем транспортного засобу ОСОБА_1 останній закінчив випередження транспортного засобу, який рухався по правій смузі, а також враховував дорожню обстановку, за якою на крайню праву смугу виїжджав транспортний засіб, що рухався позаду автомобіля позивача, а сам відповідач знаходився на крайній правій смузі зі своїм напарником, утворюючи перешкоду. Позивач зазначає, що відповідач його пояснення та наявні об`єктивні дані не врахував, не дослідив, не оцінив докази та не надав їх позивачу для ознайомлення, клопотання не вирішив, не забезпечив права ОСОБА_1 на захист та на користування послугами захисника, безпідставно дійшов висновку про відсутність у позивача наміру здійснити поворот ліворуч або розворот, а також щодо дорожньої обстановки, випередження та виїзду на крайню праву смугу іншого транспортного засобу, руху інших транспортних засобів в попутному напрямку, наявності перешкод тощо. Беззаперечні докази вчинення ОСОБА_1 правопорушення відсутні.

Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 09 січня 2020 року адміністративний позов задоволено. Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 07.11.2019 року серії ЕАК №1718230 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито (а.с. 30-32).

Відповідач із таким судовим рішенням не погодився, звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, вважає рішення незаконним та необґрунтованим, винесеним при неповному з`ясуванні та недоведеності обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм процесуального та матеріального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що відповідно до п.11.5 ПДР, на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки). Звертає увагу, що на відео з нагрудної камери інспектора зафіксований сам факт правопорушення, а саме рух в крайній лівій смузі при вільній правій, порядок розгляду оскаржуваної постанови. Зазначає, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку, що права смуга для руху була зайнята, а позивач здійснював випередження вантажної фури, яка рухалась в правій смузі, оскільки ділянка дороги Київ-Харків, 77 км має три смуги для руху в одному напрямку (а.с. 38-42).

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п.2 ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права суд апеляційної інстанції встановив наступне.

Як встановлено судами першої, апеляційної інстанції та підтверджується матеріалами справи, постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 07.11.2019 року серії ЕАК № 1718230 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Вказана постанова свідчить, що ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 07.11.2019 року о 13:42 год., керуючи транспортним засобом MERSEDES-BENZ GL 450, державний номер НОМЕР_1 , на 77 км автодороги Київ-Харків у Баришівському району Київської області, рухався в крайній лівій смузі при вільній правій, не маючи наміру повернути ліворуч чи розвернутись, чим порушив п. 11.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306, за що частиною другою статті 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність (а. с. 5).

Спірним у даній справі є правомірність прийняття відповідачем постанови серії ЕАК №1718230 від 07.11.2019 року, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн.

за порушення вимог п. 11.5 Правил дорожнього руху України.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 3, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до статті 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Нормами ст.222 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КупАП) встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (зокрема, передбачені статтями 121, 126 КУпАП).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 283 КУпАП постанова про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи;відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення;транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

У відповідності до п.5 розділу IV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі складається у письмовій формі або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Згідно зі статтею 14 Закону України від 30 червня 1993 року № 3353-XII «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Пунктом 1.9. Правил дорожнього руху передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з вимогами п.11.5 ПДР України на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

У відповідності до положення ч.2 ст.122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил розташування транспортних засобів на проїзній частині, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Разом з цим, згідно з п.2.3 б) ПДР України з метою забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

За змістом понять, які вживаються у ПДР України під «дорожньою обстановкою» розуміється сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність та стан дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом.

Колегія суддів бере до уваги пояснення позивача, які надавалися працівникам патрульної поліції під час винесення оскаржуваної постанови, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом MERSEDES-BENZ GL 450, державний номер НОМЕР_1 , з метою обгону (випередження) рухаючись в крайній лівій смузі руху на 77-му км автодороги «Київ-Харків», обрав найбільш безпечну, на його переконання, смугу для руху.

В матеріалах справи міститься диск з відеоматеріалами (а.с.24), з якого вбачається, що виїзд в крайню ліву смугу був здійснений з метою обгону (випередження) транспортного засобу, а саме вантажного автомобіля («фури»), якій рухався в правій смузі, що в даному випадку не суперечить положенню п.11.5 ПДР України.

Такі доводи позивача відповідачем при винесенні оскаржуваної постанови до уваги взяті не були, однак під час судового розгляду справи належними та допустимими доказами відповідачем такі доводи не спростовано.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем було порушено вимоги статті 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не було всебічно, повно і об`єктивно досліджено всі обставини справи в їх сукупності, не надано оцінки поясненням позивача.

Відповідачем на підтвердження правомірності своїх дій щодо прийняття спірної постанови та застосування до позивача адміністративного стягнення не було надано до суду жодного доказу на спростування доводів позивача, отже вчинення позивачем адміністративного правопорушення, з огляду на яке відповідачем була складена оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення та накладено на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу належним чином не доведено.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності належних та достовірних доказів наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченного ч.2 ст.122 КУпАП.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Оскільки предметом позову в цій справі є рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з ч. 3 ст. 272 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 268-272, 286, 308, 311, 315, 316, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу інспектора роти №1 Батальйону патрульної поліції в м. Бориспіль Управління Патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Бабича Івана Ярославовича на рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 09 січня 2020 року у справі №243/13464/19 залишити без задоволення.

Рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 09 січня 2020 року у справі №243/13464/19 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 25 лютого 2020 року.

Головуючий суддя Л.В. Ястребова

Судді Е.Г. Казначеєв

І.Д. Компанієць