Справа № 705/4246/17
Суддя: Коваль А. Б.
Дата ухвалення: 2020-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Уманський міськрайонний суд Черкаської області
Справа №705/4246/17
2-а/705/27/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2020 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області, в складі:

головуючого судді Коваля А.Б.

секретаря судового засідання Остропольської О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умань справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до начальника Уманського виробничого відділку КП ЧООБТІ Беркун Наталії Іванівни про зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, з урахуванням подальших уточнень до позовної заяви, до начальника Уманського виробничого відділку КП ЧООБТІ Беркун Наталії Іванівни про зобов`язання вчинити певні дії, а саме просить суд притягнути до адміністративної та кримінальної відповідальності відповідача по справі начальника Уманського виробничого відділку Беркун Н.І., оскільки остання, на його думку, при виготовленні технічної документації на його будинковолодіння порушила вимоги чинного законодавства і безпідставно зазначила, що побудовані ним сарай, гараж та літня кухня відносяться до самочинного будівництва. Зазначив, що відповідач, намагаючись ввести в оману суд, запевняє, що саме він відмовився отримувати новий технічний паспорт, який виготовляється ще з 2005 року, позбавляючи його тим самим, права на оскарження визнання нею самочинними спорудами, які він вважає, побудованими законно.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, з урахуванням заявлених уточнень до позову, та просив суд позов задоволити. В подальшому, на адресу суду направив письмову заяву, у якій просить суд справу слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить суд позов задоволити.

Відповідач Беркун Н.І. керівник Уманського виробничого відділку комунального підприємства «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення, оскільки позивач не зазначає які певні дії та яку саме інформацію не надано Уманським відділком КП «ЧООБТІ» і якими доказами він підтверджує неналежне виконання вимог чинного законодавства, а всі його доводи будуються лише на припущеннях. Відповідно до матеріалів інвентаризаційної справи на об`єкт нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 вул. А.П.Семенюка (Ж.Революції), 14, за заявою ОСОБА_1 від 09.08.2005 року Уманським відділком КП ЧООБТІ була проведена поточна інвентаризація 12.10.2005 р. Технічна інвентаризація нерухомого майна проводиться у відповідності до «Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна», затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001р. №127, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.07.2001р.за №582/5773. Вказана Інструкція, відповідно до її пункту 1.3, діє на всій території України для здійснення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна всіх форм власності. Відповідно до п. 3.1 Інструкції (в редакції від 18.07.2005 р., що діяла на дату проведення технічної інвентаризації за замовленням Позивача 12.10.2005р.) технічній інвентаризацїї підлягають об`єкти (згідно з розділом 2) всіх форм власності, розташовані на земельних ділянках (за окремими поштовими адресами), незалежно від того, побудовані вони за відповідно оформленими документами чи самочинно: будинки, включаючи прибудови та надбудови, громадські та виробничі будинки, господарські будівлі та споруди. Відповідно до п. 3.2 Інструкції, виявлені в установленому порядку самочинно збудовані будинки або прибудови до будинків, господарські будівлі (прибудови), торговельні, господарські кіоски та павільйони, металеві гаражі, підлягають технічній інвентаризації з уключенням їх у планові та інші матеріали. У разі самочинного будівництва на оригіналах інвентаризаційної справи, технічного паспорта і копіях планових матеріалів, що їх видають власникам, на вільному від записів місці, з лицьового боку проставляють штампи встановленого зразка.12.10.2005 р., при проведенні інвентаризації майна за вищевказаною адресою, було виявлено самочинне будівництво: прибудови до житлового будинку літ. «а», гаража літ. «Б»' та самочинно збільшені розміри сараю літ. «В».Всі ці будівлі побудовані без належно оформлених дозвільних документів.Згідно з п.1.4 Інструкції на підставі технічної інвентаризації складаються інвентаризаційні справи та технічні паспорти.За результатами технічної інвентаризації на житловий будинок за адресою: с. Сушківка, вул. А.П.Семенюка (Ж.Революції), 14 було складено технічний паспорт, в якому зроблена відмітка про самочинне будівництво.Вартість виконаної роботи складає 181 грн. 19 коп. Аванс в розмірі 170 грн. 00 коп. було оплачено Позивачем при оформлені замовлення №1072-2. Доплату за виконану роботу в розмірі 11грн. 09коп. Позивач здійснювати відмовився і документи (технічний паспорт) не отримував. В подальшому Позивач відмовлявся отримувати технічний паспорт, мотивуючи тим, що в ньому є відмітка про самочинне будівництво.Запис про те, що Позивач відмовляється отримувати документи, зроблена працівниками БТІ, в матеріалах інвентаризаційної справи.Доплата вартості роботи виконаної за замовленням Позивача проведена 11.09.2010р., а копія квитанції пред`явлена БТІ - 14.01.2015р.Проте по сьогоднішній день технічний паспорт на будинок зберігається в архівах Уманського відділку КП «ЧООБТІ», так як Позивач відмовляється його отримувати. Всі заяви, які надсилались гр. ОСОБА_1 до Уманського відділку про те, що нібито хоче отримати новий технічний паспорт, розглядались в установленому законом порядку та обов`язково надавались відповіді про те, що він може в будь-який зручний для нього час звернутися в БТІ та отримати технічний паспорт. Дані обставини підтверджуються копіями ідей адресованими Позивачу, що додаються до заперечення.

Вважає безпідставними та не обґрунтованими доводи Позивача, що вона, як керівник Уманського відділку КП «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» при розгляді заяви від 06 квітня 2017 р. порушила вимоги ЗУ «Про доступ до публічної інформації» та незаконно відмовила в отриманні копії документів.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 Закону України «Про доступ до публічної інформації», доступ до інформації забезпечується шляхом, зокрема, наданням інформації за запитами на інформацію.

Порядок оформлення запитів на інформацію визначено статтею 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Запит на інформацію, згідно з частиною першою статті 19 вказаного Закону, - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Звертає увагу суду, що Позивач звертався в Уманським відділком КП ЧООБТІ» з заявою від 06 квітня 2017 р. про витребування доказів, а не із запитом на інформацію в порядку ЗУ «Про доступ до публічної інформації». В заяві від 06 квітня 2017 р. позивач зазначив, що оплату гарантує, (копія заяви від 06 квітня 2017 р. додається). БТІ не відмовляло у наданні копій документів. Заява від 06 квітня 2017 р. була розглянута в установлений законом термін. За результатами розгляду цієї заяви Позивачу було надано роз`яснення щодо порядку та механізму отримання копій документів в БТІ за вих..№78 від 14.04.2017.

Факт отримання відповіді Позивачем підтверджується власноручним підписом позивача 26.04.2017р. на листі за вих..№78 від 14.04.2017р. Листом за вих. №78 від 14.04.2017р БТІ повідомило Позивача, що відповідно до Статуту комунального підприємства «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації», затвердженого розпорядженням Черкаської обласної ради №101-р, від 17.07.2002р. та зареєстрованого у виконкомі Черкаської міської ради р.№9584 від 17.10.2002р. підприємство є госпрозрахунковим та всі послуги, які надає підприємство є платними, включаючи і послуги по виготовленню ксерокопій документів з інвентаризаційної справи. Таким чином вважає, що дії Уманського відділку відповідають вимогам чинного законодавства, а позовні вимоги Позивача безпідставними та не обгрунтованими.

Суд, вислухавши осіб, які беруть участь у розгляді справи та вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що позивачу на праві приватної власності у відповідності до договору купівлі-продажу від 22.06.1992 року, належить будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Уманського відділку КП «ЧООБТІ» із замовленням № 1076-2 провести поточну інвентаризацію для отримання витягу на відчуження за адресою: АДРЕСА_1 та у цьому ж замовленні позивач зазначив, що зобов`язується сплатити кошти за проведення замовлених робіт (т. 1 а.с. 61). Згідно відміток у вказаному замовленні ОСОБА_1 сплатив лише 170 гривень, але від сплати залишку коштів та отримання виготовленого технічного паспорту відмовився.

Згідно копії наданого суду технічного паспорту та оглянутого в судовому засіданні оригіналу технічного паспорту на житловий будинок АДРЕСА_2 , в с. Сушківка Уманського району Черкаської АДРЕСА_3 , власником якого є позивач по справі ОСОБА_1 , було проведено інвентаризацію та встановлено експлікацію земельної ділянки, визначено самовільні будови, відображено план земельної ділянки, внутрішні обміри та розрахунок площ приміщень, розташованих за цією адресою. Зазначений паспорт складено 12.10.2005 року спеціалістом Дзеба Л.В., перевірено ОСОБА_2 та підписано директором бюро Громенко С.І.

Згідно відповіді начальника Уманського відділку ЧООБТІ Беркун Н.І. вих. № 53 від 14.03.2017 року направленої на адресу ОСОБА_1 , останньому роз`яснено, що в інвентаризаційній справі на житловий будинок АДРЕСА_2 є відмітка працівника БТІ 20.09.2006 року про те, що останній відмовився отримувати технічний паспорт на вищевказаний будинок. Також ОСОБА_1 роз`яснено, що технічний паспорт зберігається в архіві БТІ і він може його отримати у будь-якій зручний для нього час.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що позивач неодноразово звертався до Уманського відділку ЧООБТІ із заявами про видачу йому копій із технічного паспорту, оскільки вважав, що усі споруди, розташовані за адресою: Черкаська область Уманський АДРЕСА_4 с. Сушківка АДРЕСА_2 (Ж.Революції АДРЕСА_2 , є законними і не можуть відноситися до самочинних, при цьому будь-яких дозволів до своїх заяв не надавав. На всі заяви позивача Уманським відділком ЧООБТІ надавалися відповіді про те, що його замовлення щодо проведення інвентаризації його будинковолодіння проведено, виготовлено технічний паспорт, який він може отримати у будь-який час, а також роз`яснювалися вимоги чинного законодавства щодо надання копій із інвентаризаційної справи тощо (т. 1 а.с. 70-89).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У силу ч.ч. 1 та 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно положень п. 4 ч. 2, п. 10 ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд може прийняти рішення про: визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Зважаючи, що у задоволенні позову позивача відмовлено, а іншими учасниками справи судові витрати не понесені, судові витрати не підлягають розподілу відповідно до статті 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 2, 19, 139, 159, 241, 246, 260 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до начальника Уманського виробничого відділку КП ЧООБТІ Беркун Наталії Іванівни про зобов`язання вчинити певні відмовити.

Рішення суду, відповідно до ч. 1 ст. 255 КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими ст.ст. 293-297 КАС України.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VІІ «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону № 2147-VІІІ, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя: А. Б. Коваль