Справа № 280/5683/19
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2020-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

27 лютого 2020 року Справа № 280/5683/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стрельнікової Н.В. розглянув у судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження (в порядку письмового провадження) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2

до Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області

про визнання протиправними та скасування постанов,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, в якому (з урахуванням уточнень від 16.01.2020 вх.№2549) просять суд:

визнати протиправною та скасувати постанову ВП №60349434 від 18.10.2019 про стягнення виконавчого збору з нього в розмірі 4 812 147,27 грн.;

визнати протиправною та скасувати постанову ВП №60349741 від 18.10.2019 про стягнення виконавчого збору з нього в розмірі 4 812 147,27 грн.

Ухвалою судді Батрак І.В. було відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі в частині позовних вимог про визнання протиправною та скасування постанови ВП №60349434 від 18.10.2019 про відкриття виконавчого провадження стосовно ОСОБА_1 та про арешт його майна; визнання протиправною та скасування постанови ВП №60349741 від 18.10.2019 про відкриття виконавчого провадження стосовно ОСОБА_2 та про арешт його майна.

Крім того, відповідно до ухвали суду від 25.11.2019 позовну заяву залишено без руху на підставі ст.ст. 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України та позивачам наданий строк для усунення недоліків позовної заяви.

23.12.2019 продовжено позивачам процесуальний строк для усунення недоліків позовної заяви до 17.01.2020.

На підставі розпорядження керівника апарату суду №59 від 30.01.2020 Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справ адміністративна справа №280/5683/19 призначена на повторний автоматизований розподіл у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді ОСОБА_3 у зв`язку з хворобою, що передбачає тривале знаходження у лікарняному закладі.

30.01.2020 справу №280/5683/19, автоматизованою системою документообігу суду 30.01.2020 передано на розгляд судді Стрельніковій Н.В.

Ухвалою судді від 31.01.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

В обґрунтування позову зазначено, що позивачі не погоджуються із отриманими постановами державного виконавця від 18.10.2019 ВП №60349434 та ВП №60349741 про стягнення з кожного з позивачів виконавчого збору у розмірі 4 812 147, 27 грн. Звертають увагу, що у рішенні, яке слугувало підставою для прийняття відповідачем оскаржуваних рішень розмір задоволених судом вимог становить 48 121 472,76 грн., а отже розмір виконавчого збору не може бути встановлений в обсязі 10 відсотків з кожного з позивачів окремо, що разом становить 9 624 294,54 грн. До того ж, на дату прийняття оскаржуваних рішень про стягнення виконавчого збору, відсутній розмір суми продажу заставного майна і як наслідок неможливо встановити і розмір виконавчого збору. Просять задовольнити позовні вимоги.

Відповідачем відзив на позовну заяву не наданий, однак на адресу суду надійшли копії матеріалів виконавчого провадження ВП №60349741 та ВП №60349434.

Розглянувши матеріали справи суд встановив наступні обставини.

Як свідчать матеріали справи, на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) перебувають виконавчі провадження: ВП №60349741 (боржник ОСОБА_2 ) та ВП №60349434 (боржник ОСОБА_1 ) по виконанню виконавчих листів № 335/12367/14-ц від 08.05.2019 виданих Орджонікідзевським районним судом м.Запоріжжя (а.с. 63, 104) яким постановлено:

-в рахунок погашення заборгованості ТОВ «Запорізьке підприємство по забезпеченню матеріальними ресурсами «Ресурс-Інвест» перед ПАТ «Дельта Банк`за кредитним договором №04/08/06-КЛТ від 13.03.2006 в розмірі 48 121 472,76 грн., що складається з суми заборгованості кредитом 30 627 200 грн.; заборгованість по процентам 16964 591,94 грн.; та пені за несвоєчасне повернення процентів 529 680,82 грн.;

- звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором №06/01/101/06-НВклн від 17.03.2006 року, зареєстрованим за № 216 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Грибановою О.В., а саме: нежиле приміщення, підвалу літ. А-9-11, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 867,0 кв.м. та належить ОСОБА_4 на праві власності на підставі договору купівлі - продажу, посвідченого 17 березня 2006 року, ОСОБА_5 , приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 213 та в Державному реєстрі правочинів за № 1201015; шляхом продажу предметів іпотеки на публічних торгах у межах процедури виконавчого провадження з початковою ціною не нижчою ніж 12 335 400,00 грн., яка визначена звітом про незалежну оцінку від 31.07.2015 року, складеного суб`єктом оціночної діяльності ТОВ "Е.Р.С.Т.Е.";

-звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором №04/08/102/06-КЛТ від 24.07.2006 року, зареєстрованим за №4233 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Бургазли І.І., а саме: нежиле приміщення, підвалу та першого поверху літ. А-5, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 405,8 кв.м., та належить ОСОБА_2 на праві власності на підставі договору купівлі - продажу, посвідченого 23 березня 2006 року ОСОБА_5 , приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу, зареєстрованому в реєстрі за № 226 та зареєстрована у ОП "Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації" 04.04.2006 р. в реєстраційній книзі № 7 за реєстраційним № 1647, шляхом продажу предметів іпотеки на публічних торгах у межах процедури виконавчого провадження з початковою ціною не нижчою ніж 3 073 350 грн., яка визначена звітом про незалежну оцінку від 31.07.2015 року, складеного суб`єктом оціночної діяльності ТОВ "Е.Р.С.Т.Е.

18.10.2019 головним державним виконавцем Косіновим І.В. винесено постанови ВП №60349741 та №60349434 про відкриття виконавчого провадження за вказаними вище виконавчими листами (а.с. 66 та а.с.108).

Також, 18.10.2019 державним виконавцем винесено постанови про стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1 у розмірі 4812147,27 грн. та з ОСОБА_2 у розмірі 4812147,27 грн. (а.с. 70-71, 11-112).

Не погоджуючись із постановами про стягнення виконавчого збору, позивачі звернулися до суду із цим позовом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 року №1404-VІІІ, статтею 1 якого передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно положень ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до ч. 5 вказаної статті, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Згідно до статті 10 Закону України "Про виконавче провадження", заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до приписів частин першої та другої статті 27 Закону № 1404-VIII "Про виконавче провадження", виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби.

Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

Згідно з ч. 4 вказаної статті Закону державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Зі змісту зазначеної правової норми вбачається, що виконавчий збір є платежем, який сплачується боржником за примусове виконання виконавчого документа, яке полягає у сукупності наступних необхідних дій: безпосередньому вчиненні державним виконавцем дій, спрямованих на примусове виконання рішення, а також фактичному та самостійному стягненні або поверненні ним заборгованості з боржника на користь стягувача.

Отже, за своїм призначенням виконавчий збір є своєрідною винагородою державному виконавцю за вчинення заходів примусового виконання, якщо такі заходи призвели до виконання рішення. Відтак, як зазначалось вище, умовою стягнення органами ДВС виконавчого збору є фактично стягнуті або повернуті державним виконавцем в примусовому порядку з боржника суми, а у разі виконання судового рішення протягом усього періоду виконавчого провадження іншим способом, ніж примусове стягнення, виконавчий збір не повинен стягуватись.

З матеріалів справи вбачається, що 18.10.2019 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Косіновим І.В. винесено постанови про відкриття виконавчого провадження №60349741та №60349434 з виконання виконавчого листа № 335/12367/14-ц від 08.05.2019 виданого Орджонікідзевським районним судом м.Запоріжжя (а.с. 63, 104) про:

- звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором №06/01/101/06-НВклн від 17.03.2006 року, зареєстрованим за № 216 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Грибановою О.В., а саме: нежиле приміщення, підвалу літ. А-9-11, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 867,0 кв.м. та належить ОСОБА_4 на праві власності на підставі договору купівлі - продажу, посвідченого 17 березня 2006 року, ОСОБА_5 , приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 213 та в Державному реєстрі правочинів за № 1201015; шляхом продажу предметів іпотеки на публічних торгах у межах процедури виконавчого провадження з початковою ціною не нижчою ніж 12 335 400,00 грн., яка визначена звітом про незалежну оцінку від 31.07.2015 року, складеного суб`єктом оціночної діяльності ТОВ "Е.Р.С.Т.Е.";

-звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором №04/08/102/06-КЛТ від 24.07.2006 року, зареєстрованим за №4233 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Бургазли І.І., а саме: нежиле приміщення, підвалу та першого поверху літ. А-5, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 405,8 кв.м., та належить ОСОБА_2 на праві власності на підставі договору купівлі - продажу, посвідченого 23 березня 2006 року ОСОБА_5 , приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу, зареєстрованому в реєстрі за № 226 та зареєстрована у ОП "Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації" 04.04.2006 р. в реєстраційній книзі № 7 за реєстраційним № 1647, шляхом продажу предметів іпотеки на публічних торгах у межах процедури виконавчого провадження з початковою ціною не нижчою ніж 3 073 350 грн., яка визначена звітом про незалежну оцінку від 31.07.2015 року, складеного суб`єктом оціночної діяльності ТОВ "Е.Р.С.Т.Е.

Також, 18.10.2019 державним виконавцем в межах виконавчих проваджень №60349741 та №60349434 року було винесено постанови про арешт майна боржника; про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження.

Крім того, 18.10.2019 державним виконавцем в межах виконавчих проваджень №60349741 та №60349434 року було винесено постанови про стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1 у розмірі 4 812 147,27 грн. та з ОСОБА_2 у розмірі 4 812 147,27 грн. (а.с. 70-71, 11-112).

Суд зазначає, що стягнення виконавчого збору є безумовною дією, яку здійснює державний виконавець у межах виконавчого провадження незалежно від здійснених дій, і є встановленою державою складовою процедури виконавчого провадження, що гарантує ефективне здійснення виконання рішення суду боржником за допомогою стимулювання боржника до намагання виконати виконавчий документ самостійно до відкриття виконавчого провадження у зв`язку із ймовірністю стягнення відповідної суми у випадку примусового виконання.

Відповідно до ч. 5 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження", виконавчий збір не стягується:

1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів (крім виконавчих документів про стягнення аліментів, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців), накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню;

2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини;

3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень";

4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону;

5) у разі виконання рішення приватним виконавцем;

6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

Згідно з частиною дев`ятою статті 27 Закону № 1404-VIII виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Таким чином, з огляду на вищевказане, суд зазначає, що стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язується з початком примусового виконання. Примусове виконання рішення розпочинається з моменту прийняття державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження, тому одночасно з відкриттям виконавчого провадження державний виконавець повинен вирішити питання про стягнення виконавчого збору. При цьому, стягнення з боржника виконавчого збору в постанові про відкриття виконавчого провадження є обов`язком державного виконавця.

Посилання позивачів на безпідставне винесення державним виконавцем постанови про стягнення виконавчого збору окремо щодо кожного з позивачів є помилковим у зв`язку з наступним.

Суд звертає увагу, що позивачі помилково вважають постанову державного виконавця виконавчим документом стверджуючи, що у разі якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, чи резолютивною частиною рішення передбачено вчинення кількох дій, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обов`язок чи право стягнення є солідарним (ч.2 ст. 4 Закону №1404).

Так визначення виконавчого документу наведено у статті 3 Закону №1404, та в даному випадку виконавчим документом є виконавчі листи № 335/12367/14-ц від 08.05.2019 видані Орджонікідзевським районним судом м.Запоріжжя на підставі постанови Запорізького апеляційного суду від 05.03.2019 (а.с. 22-26). При цьому резолютивна частина судового рішення не містить обов`язку солідарного стягнення.

Також суд не бере до уваги твердження позивачів про невідповідність спірних постанов вимогам ст. 45 Закону №1404 з наступних підстав.

Частиною1 ст. 45 Закону №1404 передбачено, що розподіл стягнутих виконавцем з боржника за виконавчим провадженням грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника) здійснюється у такій черговості:

1) у першу чергу повертається авансовий внесок стягувача на організацію та проведення виконавчих дій;

2) у другу чергу компенсуються витрати виконавчого провадження, не покриті авансовим внеском стягувача;

3) у третю чергу задовольняються вимоги стягувача та стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків фактично стягнутої суми або основна винагорода приватного виконавця пропорційно до фактично стягнутої з боржника суми (крім виконавчих документів про стягнення аліментів);

4) у четверту чергу стягуються штрафи, накладені виконавцем відповідно до вимог цього Закону, та виконавчий збір або основна винагорода за виконавчими документами про стягнення аліментів.

При цьому частиною 2 вказаної статті встановлено, що розподіл грошових сум у черговості, зазначеній у частині першій цієї статті, здійснюється в міру їх стягнення.

Тобто, наразі передчасно стверджувати про порушення відповідачем вказаної норми, оскільки стягнення грошових сум з відповідачів не відбувалося.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскаржувані постанови державного виконавця від 18.10.2019 року ВП №60349434 та ВП №60349741 про стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є правомірними та скасуванню не підлягають.

Згідно вимог ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на викладене вище, позовні вимоги позивача є не обґрунтованими і не підлягають задоволенню. Доводи позивача не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

Керуючись статтями 2, 77, 139, 241, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) до Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (69107, м.Запоріжжя, пр. Соборний, 164, ) про визнання протиправними та скасування постанов, відмовити повністю.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень КАС України рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Н.В.Стрельнікова