Справа № 822/1212/16
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2020-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

27 лютого 2020 року

Київ

справа №822/1212/16

адміністративне провадження №К/9901/28018/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Олендера І.Я.,

суддів: Гончарової І.А., Ханової Р.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ванакір» на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 1 серпня 2016 року (суддя Матущак В.В.) та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 31 жовтня 2016 року (судді: Кузьмишин В.М. (головуючий), Сушко О.О., Боровицький О.А.) у справі № 822/1212/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ванакір» до Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області про визнання дій протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Ванакір» (далі - позивач, ТОВ «Ванакір») звернулось до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області (далі - відповідач, контролюючий орган, ГУ ДФС у Хмельницькій області) про визнання протиправними дій ГУ ДФС у Хмельницькій області, що полягають у проведенні планової виїзної документальної перевірки ТОВ «Ванакір» та складанні за її результатами акта № 0004/22-01-22-03/38303789 від 29.02.2016 «Про результати документальної планової виїзної перевірки TOB «Ванакір» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2013 по 31.12.2014, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 по 31.12.2014», визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень ГУ ДФС у Хмельницькій області № від 17.03.2016, № від 17.03.2016 та № від 17.03.2016, рішення № про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 17.03.2016.

2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що дії контролюючого органу щодо проведення планової виїзної перевірки та прийняті за її результатами оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними, оскільки вони вчинені безпідставно, упереджено, не у порядку та не у спосіб, що передбачені Податковим кодексом України. Позивач зазначає, що висновки, викладені в акті перевірки є безпідставними, такими, що не ґрунтуються на первинних бухгалтерських документах підприємства, не відповідають фактичним обставинам господарської діяльності TOB «Ванакір».

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

3. Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 1 серпня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 31 жовтня 2016 року, адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ДФС у Хмельницькій області від 17.03.2016 № , яким до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ванакір» застосовано штрафну санкцію в розмірі 170 (сто сімдесят) грн 00 коп. за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

4. Суд першої інстанції, з рішенням якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що при проведенні планової виїзної документальної перевірки ТОВ «Ванакір» та складанні за її результатами акту № 0004/22-01-22-03/38303789 від 29.02.2016 «Про результати документальної планової виїзної перевірки TOB «Ванакір» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2013 по 31.12.2014, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 по 31.12.2014» контролюючий орган діяв правомірно, у межах наданих йому повноважень, у порядок та у спосіб, які передбачені вимогами чинного законодавства. Крім того, суди попередніх інстанцій встановили, що контролюючий орган приймаючи оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 17.03.2016 за № , № , № діяв у межах та у відповідності до вимог чинного податкового законодавства.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

5. Не погодившись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанції, ТОВ «Ванакір» подало касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 1 серпня 2016 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 31 жовтня 2016 року та прийняти рішення, яким задовольнити позовні вимоги ТОВ «Ванакір» в частині визнання протиправними дій ГУ ДФС у Хмельницькій області, що полягають у проведенні планової виїзної документальної перевірки ТОВ «Ванакір» та складанні за її результатами акта № 0004/22-01-22-03/38303789 від 29.02.2016 «Про результати документальної планової виїзної перевірки TOB «Ванакір» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2013 по 31.12.2014, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 по 31.12.2014», визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень ГУ ДФС у Хмельницькій області № від 17.03.2016, № від 17.03.2016 та № від 17.03.2016.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

6. Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ТОВ «Ванакір» є юридичною особою та перебуває на податковому обліку у ГУ ДФС у Хмельницькій області. Відповідно до статей 20, 75, 77, 81 Податкового кодексу України та плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок суб`єктів господарювання на І квартал 2016, було заплановано проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Ванакір» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2013 по 31.12.2014, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 по 31.12.2014.

ТОВ «Ванакір» було проінформовано про проведення документальної планової виїзної перевірки письмовим повідомленням від 20.01.2016 № 2 та наказом ГУ ДФС у Хмельницькій області № 22 від 20.01.2016, які вручені позивачу 22.01.2016 засобами поштового зв`язку. Листом № 04 від 28.01.2016 TOB «Ванакір» звернулось до ГУ ДФС у Хмельницькій області з проханням виділити приміщення для проведення планової документальної перевірки, зобов`язуючись надати всі необхідні документи для перевірки.

Відповідно до п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України перевіряючими пред`явлено директору TOB «Ванакір» направлення від 01.02.2016 № 46, № 47, № 48, № 49 ГУ ДФС у Хмельницькій області, виданих працівникам ГУ ДФС у Хмельницькій області. У зазначених направленнях директор TOB «Ванакір» ОСОБА_1 . особистим підписом засвідчив, що направлення та службові посвідчення йому пред`явлені.

2 лютого 2016 року директору ТОВ «Ванакір» вручено запит про надання в повному обсязі документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки, з вимогою надати їх до 15-00 год. Однак, директор ТОВ «Ванакір» відмовився надати зазначені документи, у зв`язку з чим перевіряючими було складено акт відмови у наданні документів № 0000/22-01/22-03/38303789 від 02.02.2016, який директор ТОВ «Ванакір» відмовився підписувати та отримувати. Директором ТОВ «Ванакір» було подано лист про недопуск посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки, мотивований тим, що працівниками не надано службові посвідчення, про що було складено Акт № 5/9/22-01-22-03.

В подальшому дії перевіряючих щодо складання вказаного акту відмови у наданні документів та акту про недопуск посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки були оскарженні у Хмельницькому окружному адміністративному суді (справа за № 822/140/16), за результатами оскарження суди першої та апеляційної інстанції (рішення набрало законної сили 26 травня 2015 року) дійшли висновку про правомірність та законність вказаних дій контролюючого органу. Відповідачем було прийнято рішення № 1380/9/22-01-03-11 від 03.02.2016 про застосування умовного адміністративного арешту майна платників податків, за результатами судового розгляду оскарження вищезазначеного рішення (справа за № 822/139/16) судами визнано правомірним рішення про застосування адмінарешту майна платника (рішення набрало законної сили 30 березня 2016 року).

Наказом ГУ ДФС у Хмельницькій області від 05.02.2016 № 52 про проведення документальної планової перевірки TOB «Ванакір» зупинено до розгляду справи за поданням ГУ ДФС у Хмельницькій області про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна TOB «Ванакір» Хмельницьким окружним адміністративним судом. Ухвалою суду від 5 лютого 2016 року у справі № 822/136/16 подання було повернуте у зв`язку із не усунення недоліків подання (несплатою судового збору). Наказом ГУ ДФС у Хмельницькій області від 10.02.2016 № 59 відновлено проведення документальної планової перевірки TOB «Ванакір» з 11.02.2016 у зв`язку з тим, що розгляд подання № 2281/16 від 04.02.2016 про застосування умовного адміністративного арешту майна TOB «Ванакір» Хмельницьким окружним адміністративним судом завершено.

Суди першої та апеляційної інстанції зазначили, що запланований термін проведення перевірки згідно плану-графіку (з 02.02.2016 по 15.02.2016), з врахуванням наказів ГУ ДФС у Хмельницькій області: від 05.02.2016 № 52 «Про зупинення проведення документальної планової перевірки TOB «Ванакір», від 10.02.2016 № 59 «Про відновлення проведення документальної планової перевірки TOB «Ванакір», не змінився.

Крім того, суди першої та апеляційної інстанції зазначили, що правомірність дій контролюючого органу під час проведення перевірки, а саме при складанні актів про відмову у допуску до проведення документальної планової виїзної перевірки TOB «Ванакір» та відмови від наданні документів TOВ «Ванакір», а також наявності підстав для застосування адміністративного арешту майна станом на момент прийняття рішення, були встановлені судовими рішеннями у адміністративних справах № 822/140/16 та № 822/139/16 (судові рішення за якими набрали законної сили). Судовими рішеннями у справі № 822/189/16 не було скасовано наказ № 52 від 05.02.2016 «Про зупинення проведення документальної перевірки TOB «Ванакір» та не визнано його протиправним.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що в період з 02.02.2016 по 22.02.2016 ГУ ДФС у Хмельницькій області проводилась планова виїзна документальна перевірка TOB «Ванакір» за результатами якої було складено акт № 0004/22-01-22-03/38303789 від 29.02.2016 «Про результати документальної планової виїзної перевірки TOB «Ванакір» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 31.01.2013 по 31.12.2014, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 по 31.12.2014».

Відповідно до висновків акту перевірки встановлено порушення TOB «Ванакір»: 1) п. 44.1, п. 44.6 ст. 44, п. 85.2 ст. 85, п.п. 138.1.1 п. 138.1, п. 138.2, п. 138.4, п. 138.8 ст. 138, п.п. 138.10.2. п.п. 138.10.3 п.п. 138.10.4 п. 138.10 ст. 138, п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139, п. 152.1 п. 152.2 ст. 152 ПК України, в результаті чого занижено суму податку на прибуток всього у сумі 4 590 670,00 грн, у тому числі: 2013 р. - в сумі 575 465,00 грн; 2014 р. - в сумі 4 015 205,00 грн; 2) п. 44.1, п. 44.6 ст. 44, п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187 ст. 188, п.п. 192.1.1 п. 192 п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1 ст. 201 ПК України, підприємством занижено суму ПДВ, що підлягає сплаті в бюджет на 1 342 944,00 грн, в тому числі в розрізі звітних періодів: серпень 2013 року в сумі 640 958,00 грн; жовтень 2014 року в сумі 61 859,00 грн; листопад 2014 року в сумі 164 866,00 грн; грудень 2014 року в сумі 475 261,00 грн.

На підставі вказаного акту ГУ ДФС у Хмельницькій області прийнято наступні податкові повідомлення-рішення: № від 17.03.2016, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість в сумі 2 014 460,00 грн, з яких за податковими зобов`язаннями - 1 342 944,00 грн та 671 472,00 грн за штрафними (фінансовими) санкціями; № від 17.03.2016, яким збільшено платежем податок на прибуток приватних підприємств в сумі 5 781 087,00 грн податковими зобов`язаннями - 4 624 870,00 грн та 1 156 217,00 грн за штрафними (фінансовими) санкціями; № від 17.03.2016 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем адмін. штрафи та інші санкції в сумі 510,00 грн; рішення № про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 17.03.2016, у відповідності до якого до TOB «Ванакір» застосовано штраф в сумі 170,00 грн.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що на неодноразові звернення перевіряючих до директора TOB «Ванакір» про надання документів для проведення планової виїзної перевірки TOB «Ванакір» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2013 по 31.12.2014, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 по 31.12.2014, відповіді не отримано та не отримано жодного документу. Перевіркою не встановлено відповідних первинних документів, на підставі яких формувались регістри бухгалтерського обліку та відповідно складалась податкова та фінансова звітність TOB «Ванакір» за період з 01.01.2013 по 31.12.2014, та на підставі яких можна зробити висновок щодо правильності формування показників Декларацій з податку на прибуток наступних рядків: рядок 05.1 Декларації «Собівартість придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг)» показників за період з 01.01.2013 по 31.12.2014 у загальній сумі 16 143 178,00 грн; рядок 06.1 Декларації «Адміністративні витрати» показників за період з 01.01.2013 по 31.12.2014 у загальній сумі 180 956,00 грн; рядок 06.2 Декларацій з податку на прибуток «Витрати на збут» показників за період з 01.01.2013 по 31.12.2014 у загальній сумі 9 143 398,00 грн; рядок 06.4 IB Декларації «Інші витрати звичайної діяльності та інші операційні витрати» показників за період з 01.01.2013 по 31.12.2014 у загальній сумі 47 926,00 грн.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що п. 3.2. акту документальної планової виїзної перевірки зазначено, що в ході проведення перевірки TOB «Ванакір» було враховано висновки актів попередніх перевірок TOB «Ванакір» за період 2013-2014 років: акт про результати документальної позапланової виїзної перевірки TOB «Ванакір» () з питань документального підтвердження господарських відносин з TOB «Сарлей» (), TOB «Саттон» (), TOB «Нанта» () за період з липня по вересень 2014 року, їх реальності та повноти відображення в обліку від 03.12.2014 № 5477/22-07/38303789; акт про результати документальної позапланової виїзної перевірки TOB «Ванакір» () з питань документального підтвердження господарських відносин з TOB «Сарлей» () за жовтень-грудень 2014 року, TOB «Нанта» () за жовтень-грудень 2014 року, TOB «Керуюча компанія «ТРЦ Оазис» () за листопад-грудень 2014 року, TOB «Саттон» () за жовтень-грудень 2014 року, TOB «Адомар» () за грудень 2014 року, їх реальності та повноти відображення в обліку.

Суди попередніх інстанцій зазначили, що посилання позивача на той факт, що контролюючим органом не взято до уваги документи, які досліджувались контролюючим органом під час проведення попередніх перевірок не є обґрунтованими, крім того, не відповідають дійсності посилання позивача про не взяття до уваги документів які надавались до заперечення TOB «Ванакір», а саме: видаткові накладні за 30.06.2014 у кількості 37 шт., податкові накладні за 30.06.2014 - 27 шт., договори поставки за вересень 2013 та вересень 2014 - 4 шт., оскільки надані до заперечення податкові накладні були враховані в ході проведення вказаної позапланової виїзної перевірки та відображені в акті перевірки.

В акті перевірки № 5477/22-07/38303789 від 03.12.2014 зазначено, що TOB «Ванакір» податкову накладну, виписану TOB «Саттон» від 30.06.2014 за № 1257 було включено до складу податкового кредиту - серпень 2014 року, та зазначено перелік податкових накладних від TOB «Нанта» які TOB «Ванакір» включено до складу податкового кредиту у перевіряємому періоді.

Суди першої та апеляційної інстанції зазначили, що оскільки позивачу неодноразово зверталась увага на норми п. 44.6. ст. 44 ПК України, яким передбачено, що у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам органу державної податкової служби, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності, а тому доводи позивача не спростовують обґрунтованість винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

7. В доводах касаційної скарги позивач цитує норми матеріального та процесуального права, вказує на порушення допущені контролюючим органом при проведенні перевірки, на неврахування судами першої та апеляційної інстанції окремих положень Податкового кодексу України, а також того, позивачем були надані відповідні документи, які підтверджують показники податкової звітності, що у своїй сукупності призвело до неправильного застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права та порушень норм процесуального права при прийнятті рішення.

8. Відповідачем було надіслано заперечення на касаційну скаргу, в якому він вказує на правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм процесуального та матеріального права та просить залишити скаргу без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанції без змін.

9. Касаційний розгляд справи проведено у попередньому судовому засіданні, відповідно до статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції Закону від 3 жовтня 2017 року №2147-VІІІ, що діє з 15 грудня 2017 року).

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

10. Податковий кодекс України (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин):

10.1. Підпункт 20.1.6 пункту 20.1 статті 20.

Контролюючі органи мають право запитувати та вивчати під час проведення перевірок первинні документи, що використовуються в бухгалтерському обліку, регістри, фінансову, статистичну та іншу звітність, пов`язану з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, виконанням вимог законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.

10.2. Пункти 44.1, 44.3, 44.6, 44.7 статті 44.

Для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

У разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

У разі якщо посадова особа контролюючого органу, яка здійснює перевірку, відмовляється з будь-яких причин від врахування документів, наданих платником податків під час проведення перевірки, платник податків має право до закінчення перевірки надіслати листом з повідомленням про вручення та з описом вкладеного або надати безпосередньо до контролюючого органу, який призначив проведення перевірки, копії таких документів (засвідчені печаткою платника податків (за наявності печатки) та підписом платника податків - фізичної особи або посадової особи платника податків - юридичної особи).

Протягом п`яти робочих днів з дня отримання акта перевірки платник податків має право надати до контролюючого органу, що призначив перевірку, документи, які підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності.

У разі якщо під час проведення перевірки платник податків надає документи менше ніж за три дні до дня її завершення або коли надіслані у передбаченому абзацом першим цього пункту порядку документи надійшли до контролюючого органу менше ніж за три дні до дня завершення перевірки, проведення перевірки продовжується на строк, визначений статтею 82 цього Кодексу.

У разі якщо надіслані у передбаченому абзацом першим цього пункту порядку документи надійшли до контролюючого органу після завершення перевірки або у разі надання таких документів відповідно до абзацу другого цього пункту, контролюючий орган має право не приймати рішення за результатами проведеної перевірки та призначити позапланову документальну перевірку такого платника податків.

10.3. Пункт 54.1 статті 54.

Крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

10.4. Пункт 75.1, підпункт 75.1.2 пункту 75.1 статті 75.

Контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

10.5. Пункт 78.4 статті 78.

Про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

10.6. Пункти 81.1, 81.2 статті 81.

Посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки складається акт, який засвідчує факт відмови.

10.7. Пункт 85.2 статті 85.

Платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

11. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України, в редакції Закону, що діяла до набрання чинності Закону України від 15.01.2020 № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ»).

12. Доводи касаційної скарги не містять інших обґрунтувань ніж ті, які були зазначені у адміністративному позові, апеляційній скарзі та з урахуванням яких суди попередніх інстанцій вже надавали оцінку встановленим обставинам справи. У ході розгляду справи судами першої та апеляційної інстанції було надано належну оцінку доказам, наданих позивачем та зібраних судами на підставі статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції на час прийняття судами рішень).

13. Виходячи із системного аналізу вищевказаних норм права та встановлених судами попередніх інстанцій обставин, підтверджених наявними в матеріалах справи доказами, колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанції, що при проведенні планової виїзної документальної перевірки ТОВ «Ванакір» та складанні за її результатами акту перевірки за № 0004/22-01-22-03/38303789 від 29.02.2016 «Про результати документальної планової виїзної перевірки TOB «Ванакір» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2013 по 31.12.2014, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 по 31.12.2014» та приймаючи оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 17.03.2016 за № , № , № контролюючий орган діяв у межах наданих йому повноважень, у порядок та у спосіб, які передбачені вимогами чинного податкового законодавства.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що запланований термін проведення перевірки згідно плану-графіку (з врахуванням наказів ГУ ДФС у Хмельницькій області: від 05.02.2016 № 52 «Про зупинення проведення документальної планової перевірки TOB «Ванакір», від 10.02.2016 № 59 «Про відновлення проведення документальної планової перевірки TOB «Ванакір») не змінився, а правомірність дій контролюючого органу під час проведення перевірки, а саме: при складанні актів про відмову у допуску до проведення документальної планової виїзної перевірки TOB «Ванакір» та відмови від наданні документів TOВ «Ванакір», наявності підстав для застосування адміністративного арешту майна станом на момент прийняття відповідного рішення, були встановлені судовими рішеннями у адміністративних справах № 822/140/16 та № 822/139/16 (судові рішення за якими набрали законної сили 26 травня 2015 року та 30 березня 2016 року відповідно). Крім того, ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 19 квітня 2016 року у справі № 822/189/16 було залишено без змін постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 березня 2016 року, якою не було скасовано наказ № 52 від 05.02.2016 «Про зупинення проведення документальної перевірки TOB «Ванакір» та не визнано його протиправним.

Крім того, судами першої та апеляційної інстанції було встановлено, що на неодноразові звернення перевіряючих до директора TOB «Ванакір» про надання документів для проведення планової виїзної перевірки TOB «Ванакір» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2013 по 31.12.2014, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 по 31.12.2014, відповіді від позивача отримано не було, та не було отримано жодного відповідного документу. Проведеною контролюючим органом перевіркою, не встановлено відповідних первинних документів, на підставі яких формувались регістри бухгалтерського обліку та відповідно складалась податкова та фінансова звітність TOB «Ванакір» за період з 01.01.2013 по 31.12.2014, та на підставі яких можна зробити висновок щодо правильності формування показників Декларацій з податку на прибуток, зокрема, наступних рядків: рядок 05.1 Декларації «Собівартість придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг)» показників за період з 01.01.2013 по 31.12.2014 у загальній сумі 16 143 178,00 грн; рядок 06.1 Декларації «Адміністративні витрати» показників за період з 01.01.2013 по 31.12.2014 у загальній сумі 180 956,00 грн; рядок 06.2 Декларацій з податку на прибуток «Витрати на збут» показників за період з 01.01.2013 по 31.12.2014 у загальній сумі 9 143 398,00 грн; рядок 06.4 IB Декларації «Інші витрати звичайної діяльності та інші операційні витрати» показників за період з 01.01.2013 по 31.12.2014 у загальній сумі 47 926,00 грн.

Щодо посилань позивача на неврахування наданих TOB «Ванакір» документів, які підтверджують показники податкової звітності, суди першої та апеляційної інстанції обґрунтовано зазначили, що позивачу контролюючим органом неодноразово зазначалось про положення пункту 44.6. статті 44 Податкового кодексу України, яким передбачено, що у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам органу державної податкової служби, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності, а тому доводи позивача не спростовують обґрунтованість прийнятих контролюючим органом оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

14. Судами першої та апеляційної інстанції в повній мірі встановлено фактичні обставини справи та надано об`єктивний та обґрунтований їх аналіз з урахуванням доводів наведених позивачем у адміністративному позові та апеляційній скарзі, у зв`язку з чим, відсутні підстави вважати, що обставини справи встановлено не повно чи неправильно, а, отже, і наведені позивачем доводи в касаційній скарзі не спростовують правильних по суті висновків суду апеляційної інстанції.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

15. Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судами фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваних судових рішень, суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для скасування судових рішень, а тому касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ванакір» на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 1 серпня 2016 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 31 жовтня 2016 року слід залишити без задоволення.

16. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

17. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій (частина перша статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України, в редакції Закону, що діяла до набрання чинності Закону України від 15.01.2020 № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ»).

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359, пунктом 4 частини першої Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ванакір» залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 1 серпня 2016 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 31 жовтня 2016 року у справі № 822/1212/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

І.Я.Олендер

І.А. Гончарова

Р.Ф. Ханова ,

Судді Верховного Суду