Справа № 200/12715/19-а
Суддя: Галатіна О.О.
Дата ухвалення: 2020-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2020 р. Справа№200/12715/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі Головуючого судді Галатіної О.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної казначейської служби України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, суд -

В С Т А Н О В И В:

30 жовтня 2019 року на адресу Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної казначейської служби України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. В обґрунтування зазначає, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 29.10.2018 року по справі № 0540/8430/18-а задоволені вимоги в частини стягнення компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати з 01.07.2016 року по 31.05.2018 року. Зазначає, що боржник несвоєчасно виплатив належну їй пенсію та відмовився виплатити компенсацію втрати частини доходів. Позивачем було отримано виконавчий лист по справі № 0540/8430/18-а та пред`явлено до Управління ДКС м. Маріуполі Донецької області. Листом № 03-22-08/1635 від 29.08.2019 року Управління ДКС України в м. Маріуполі Донецької області направлено виконавчий лист до Головного управління ДКС у Донецькій області. Вказує, що станом на 05.10.2019 року грошові кошти, відповідно до судового рішення № 0540/8430/18-а не її рахунок не надходили. 15.10.2019 року позивач отримала лист від відповідача № 13-19/3003 від 07.10.2019 року, зазначено, що виконання рішення суду буде проведено у порядку черговості.

Позивач не погоджується із невиплатою грошових коштів, а тому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної казначейської служби України у Донецькій_області, , по фактичному невиконанню судового рішення № 0540/8430/18а від 29.10.2018 року, виконавчого листа № 0540/8430/18-а від 20.02.2019 року, імперативних вимог ЗУ «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», Конституції України по фактичному стягненню грошових коштів на користь ОСОБА_1 , ІН: НОМЕР_1 ;

- зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Донецькій області, , фактично виконати судове рішення № 0540/8430/18-а від 29.10.2018 року, виконавчий лист № 0540/8430/18-а від 20.02.2019 року, імперативні вимоги ЗУ «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», Конституції України по фактичному стягненню грошових коштів на користь ОСОБА_1 , ІН: НОМЕР_1 .

- зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Донецькій області, виплатити ОСОБА_1 , 1Н: НОМЕР_1 компенсацію в розмірі трьох відсотків річних від несплаченої суми за рішенням № 0540/8430/18-а від 29.10.2018 року, як це передбачене чч.1-3 ст.5 ЗУ «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», по день фактичного виконання судового рішення № 0540/8430/18-а від 29.10.2018 року.

- встановити судовий контроль за виконанням судового рішення та зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Донецькій області, подати Суду звіт про виконання судового рішення.

Позивач у судове засідання не прибула, просила суд розглянути справу без її участі.

Представник відповідача проти позову заперечував, про що надав відзив.

Відповідно до частини 9 статті 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є пенсіонером за віком та перебуває на обліку в Маріупольському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду Донецької області.

Відповідно до довідки від 26.11.2014 року № , Позивача взято на облік як внутрішньо переміщену особу. Фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_1 .

Нормами статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Зазначена норма розподіляє обов`язок надання доказів між особами, які беруть участь у справі, та передбачає активну роль суду у процесі доказування та спрямована на забезпечення повного з`ясування обставин у справі на основі поєднання принципів змагальності та офіційності.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 19.03.2018р. у справі № 805/394/18-а, яке згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень набрало законної сили 24.04.2018 року, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, визнано протиправною бездіяльність Центрального об`єднаного Управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області щодо припинення виплати ОСОБА_1 , починаючи з 01 липня 2016 року, зобов`язано Центральне об`єднане Управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області відновити ОСОБА_1 виплату пенсії та сплатити заборгованість за весь період, починаючи з 01 липня 2016 року. У решті позовних вимог відмовлено.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 29.10.2018 року по справі № 0540/8430/18-а, яке згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень набрало законної сили 07.02.2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про стягнення компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати з 01.07.2016 року по 31.05.2018 року задоволені частково, визнано протиправною бездіяльність Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати з 01.07.2016 року по 31.05.2018 року, відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" від 19 жовтня 2000 року № 2050-III та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року № 159; стягнуто з Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (87548, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Зелінського, б. 27А, код в ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) компенсацію втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати за період з 01.07.2016 року по 31.05.2018 року в сумі 3910 (три тисячі дев`ятсот десять) грн. 08 коп.

На виконання рішення № 0540/8430/19-а позивачем отримано виконавчий лист, який було пред`явлено до виконання в Управління ДКС України в м. Маріуполі Донецької області.

Листом від 29.08.2019 року № 03-2-08/1635 Управління ДКС України в м. Маріуполі Донецької області повідомлено позивача що її заву було направлено до Головного управління ДКС України в Донецькій області

07.10.2019 року листом № 13-19/3003 повідомлено позивача, що виконання рішення суду буде проводитись в порядку черговості.

Позивач не погоджуючись із діями відповідача звернувся до Донецького окружного адміністративного суду.

Спірним питанням цієї справи є невиконання рішення суду на користь позивача в повному обсязі.

Вирішуючи спірні правовідносини суд виходив з наступного.

Згідно ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом.

Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Отже, згідно з нормами частини другої статті 46 Закону № 1058-IV виплата пенсії позивачу підлягає поновленню з моменту її припинення. Таким чином, право позивача щодо виплати раніше призначеної пенсії є абсолютним та не може бути обмежено будь-яким строком.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 19.03.2018р. у справі № 805/394/18-а, яке згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень набрало законної сили 24.04.2018 року, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, визнано протиправною бездіяльність Центрального об`єднаного Управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області щодо припинення виплати ОСОБА_1 , починаючи з 01 липня 2016 року, зобов`язано Центральне об`єднане Управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області відновити ОСОБА_1 виплату пенсії та сплатити заборгованість за весь період, починаючи з 01 липня 2016 року. У решті позовних вимог відмовлено.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 29.10.2018 року по справі № 0540/8430/18-а, яке згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень набрало законної сили 07.02.2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про стягнення компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати з 01.07.2016 року по 31.05.2018 року задоволені частково, визнано протиправною бездіяльність Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати з 01.07.2016 року по 31.05.2018 року, відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" від 19 жовтня 2000 року № 2050-III та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року № 159; стягнуто з Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (87548, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Зелінського, б. 27А, код в ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) компенсацію втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати за період з 01.07.2016 року по 31.05.2018 року в сумі 3910 (три тисячі дев`ятсот десять) грн. 08 коп.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з нормами частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Крім того, відповідно до ст. 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є державний орган.

Відповідно до частини другої статті 6 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII) рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України від 05 червня 2012 року № 4901-VI Про гарантії держави щодо виконання судових рішень (далі - Закон № 4901-VI) держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі - юридична особа).

Згідно з частиною першою статті 3 Закону № 4901-VI виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону № 4901-VI у разі якщо центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, протягом трьох місяців не перерахував кошти за рішенням суду про стягнення коштів, крім випадку, зазначеного в частині четвертій статті 4 цього Закону, стягувачу виплачується компенсація в розмірі трьох відсотків річних від несплаченої суми за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Відповідно до пункту 2 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 року №845 (далі - Порядок) безспірне списання - це операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання Казначейством та його територіальними органами (далі - органи Казначейства) рішень про стягнення коштів без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів на підставі виконавчих документів.

Згідно з пунктом 3 Порядку рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Згідно з пунктом 50 Порядку компенсація за порушення встановленого законом строку перерахування коштів нараховується: Казначейством, якщо боржником є державний орган; державним виконавцем, якщо боржником є підприємство, установа, організація або юридична особа, зазначені в пункті 48 цього Порядку.

Компенсація виплачується Казначейством на підставі рішення або постанови про виплату компенсації за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів.

Згідно з пунктом 51 Порядку в рішенні (постанові) про виплату компенсації зазначаються: назва і дата видачі виконавчого документа, найменування органу, що його видав; повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та по батькові (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), код згідно з ЄДРПОУ або податковий номер (для юридичних осіб), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) або серія і номер паспорта для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття такого номера, реквізити рахунків стягувача і боржника; дата надходження документів та відомостей, необхідних для перерахування коштів, дата закінчення встановленого законом строку для перерахування коштів, дата перерахування коштів стягувачу; строк прострочення платежу; реквізити рахунка, з якого здійснюється безспірне списання; спосіб перерахування коштів стягувачу; сума нарахованої компенсації.

Рішення про виплату компенсації затверджується Головою Казначейства, а постанова - керівником органу державної виконавчої служби.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку що, означений порядок нарахування та виплати компенсації за порушення строку виконання судового рішення та 3% річних від простроченої суми застосовується у разі виконання органом, що здійснює казначейське обслуговування, у випадку визначеному ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження», в порядку, визначеному Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 року №845, рішення суду про стягнення грошових коштів з органу державної влади, яке вже перебуває на виконанні органу Казначейства.

Оскільки адміністративний позов подано у зв`язку з невиконанням рішення суду зобов`язального характеру, суд приходить до висновку, що позовні вимоги до відповідача є необґрунтованими та передчасними, оскільки є похідними від позовних вимог про стягнення грошових коштів та потребують виконання певних умов для застосування таких заходів, а саме неперерахування коштів за рішенням суду про стягнення таких коштів протягом трьох місяців.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України підстави для розподілу судовий витрат відсутні.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 2, 6, 8-9, 19-20, 22, 25-26, 72-78, 90, 139, 205, 241-246, 255, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Державної казначейської служби України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя О.О. Галатіна