Справа № 420/874/20
Суддя: Тарасишина О.М.
Дата ухвалення: 2020-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/874/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тарасишиної О.М., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження позовну заяву ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Клітченко Оксани Анатоліївни, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Вердикт Капітал, приватного нотаріуса Броварського районного Ноко Гамзатової Аліни Анатоліївни про визнання протиправною та скасування постанови ВП № 60664499 від 03.12.2020 року,

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Клітченко Оксани Анатоліївни, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Вердикт Капітал, приватного нотаріуса Броварського районного Ноко Гамзатової Аліни Анатоліївни, в якій позивач з урахуванням уточненої позовної заяви просить суд:

визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Кліченко Оксани Анатоліївни від 03.12.2020 року «Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника», ВП № 60664499.

Ухвалою від 06.02.2020 року Одеським окружним адміністративним судом заяву позивача про забезпечення позову повернуто заявнику без розгляду.

Ухвалою від 06.02.2020 року Одеським окружним адміністративним судом позовну заяву залишено без руху.

17.02.2020 року (вх. № 6935/20) на виконання ухвали позивач надав до суду уточнену позовну заяву, чим усунув зазначені судом недоліки.

Ухвалою від 18.02.2020 року Одеським окружним адміністративним судом у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову відмовлено.

Ухвалою від 18.02.2020 року Одеським окружним адміністративним судом відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін з урахуванням ст. 287 КАС України.

25.02.2020 року (вх. № ЕП/1874/20) відповідачем до канцелярії суду подано відзив на позовну заяву.

25.02.2020 року (вх. № 8532/20) приватним нотаріусом Броварського районного Ноко Гамзатовою Аліною Анатоліївною до канцелярії суду подані письмові пояснення.

В обґрунтування позову зазначено, що постановою від 03.12.2019 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, постановленою приватним виконавцем виконавчого округу міста Київ Кліченко Оксаною Анатоліївною в рамках ВП № 60664499, з заробітної плати позивача стягується 20 відсотків на підставі виданого приватним нотаріусом Броварського районного НОКО Гамзатовою Аліною Анатоліївною, виконавчого напису № 7383 від 04.11.2019 року, а стягувачем зазначено ТОВ «Вердикт Капітал», сума до стягнення 48269,22 грн.

При цьому, позивач зазначає, що вона зареєстрована та проживає в с. Нерубайське в Одеській області та у м. Києві ніколи не проживала та не працювала та ніяких фінансових зобов`язань перед ТОВ «Вердикт Капітал» не має. За таких обставин, позивач вважає оскаржувану постанову незаконною, у зв`язку з чим звернулась з даним позовом до суду.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому в обґрунтування правової позиції зазначено, що відповідачем на підставі заяви ТОВ «Вердикт Капітал» про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису. Так, перевіривши надані стягувачем документи на відповідність вимогам частин 1-3 статті 4 Закону, а також зважаючи на те, що стягувачем у порядку визначеному частиною третьою статті 26 Закону зазначено додаткові відомості, що ідентифікують боржника, відповідачем не виявлено підстав для повернення виконавчого документа стягувачу, в зв`язку із невідповідністю виконавчого документа вимогам частини четвертою статті 4 цього Закону.

В судове засідання 26.02.2020 року сторони по справі не з`явились, сповіщались належним чином та завчасно про дату, час та місце судового засідання, жодних клопотань про перенесення судового засідання на іншу дату до суду не надходило.

Відповідно до ч.9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про можливість розглянути позовну заяву в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За правилами предметної підсудності встановленими ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження (п. 1 ч. 1).

За таких обставин суд дійшов висновку про підсудність позовної заяви ОСОБА_1 Одеському окружному адміністративному суду.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.11.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Кліченко Оксаною Анатоліївною винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження № 60664499 про примусове виконання виконавчого напису № 7383, виданого 04.11.2019 року Приватним нотаріусом Броваського районного НОКО Гамзатовою Н.С., про стягення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» в розмірі 48269,22 грн.

Крім того, відповідачем 03.12.2019 року винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с. 26).

Пунктом 3 частини 1 статті 3 Закону №1404-VIII визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів як виконавчих написів нотаріусів.

У статті 4 Закону №2464-VI визначені вимоги до виконавчого документу. Так, частиною 1 зазначеної статті передбачено, що у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред`явлення рішення до виконання.

Відповідно до частини 5 статті 26 Закону №1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Крім цього, за приписами частини 1 статті 5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до статті 2 Закону №1404-VIII виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Місце виконання рішення визначене положеннями статті 24 Закону №1404-VIII.

Так, частиною 1 вказаної статті передбачено, що виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Згідно з частиною 1 статті 26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Системний аналіз норм свідчить, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи виключно у двох випадках: або за місцем проживання, перебування, роботи боржника, або за місцезнаходженням його майна. Однією з підстав для відкриття виконавчого провадження є заява стягувача про примусове виконання рішення.

Як вже зазначено судом вище, виконавче провадження відкрито приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клітченко О.А. на підставі виконавчого напису № 7383 виданого 04.11.2019 року.

Проте, з матеріалів справи та матеріалів виконавчого провадження вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що територіально відноситься до Одеської області.

Водночас, відповідно до відповіді № від 30.01.2020 14:51:03 на запит №72502469 від 29.01.2020 17:13:36 в рамках ВП №60664499 до Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи останнім місцем роботи позивача є Приватне акціонерне товариство «Нова лінія» (; адреса: Чабани, Шосе Одеське, буд. 8).

При цьому, суд критично ставиться до тверджень відповідача, що стягувачем було подано заяву про примусове виконання рішення із зазначенням місця знаходження майна боржника (грошових коштів) карткового рахунку № НОМЕР_1 відкритого в ТОВ «Вердикт Капітал», який розташований за адресою: м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, буд. 5Б, оскільки до суду не було надано жодних письмових доказів, ким саме було відкрито вказаний рахунок.

Так, з листа ТОВ «Вердикт Капітал» від 11.11.2019 року вих. № 13839137 вбачається, що рахунок № від 16.01.2019 року в валюті гривня був відкритий відповідно до Положення про Облікову політику ТОВ «Вердикт Капітал» для обліку поточної заборгованості, а тому суд не бере до уваги доводи відповідача, що ОСОБА_1 є власником зазначеного рахунку.

Отже, ані станом на 20.11.2019 (дата відкриття виконавчого провадження), ані на день розгляду справи до суду відповідачем не було надано доказів на підтвердження, що місцем проживання, перебування, роботи боржника, або за місцезнаходженням його майна є місто Київ.

Відтак, приватний виконавець Клітченко О.А. безпідставно та з порушенням норм чинного законодавства України відкрив виконавче провадження.

Пунктом 10 частини 4 статті 4 Закону №1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

З урахуванням вказаної норми, суд зазначає, що, оскільки на момент відкриття виконавчого провадження та прийняття спірної постанови, місце проживання, перебування, роботи боржника не було в місті Києві, а також у позивача було відсутнє будь-яке майно, яке б знаходилось в межах міста Києва, державний виконавець мав повернути виконавчий документ (виконавчий напис № 7383) ТОВ «Вердикт Капітал» без прийняття до виконання.

Таким чином, суд дійшов висновку, що Приватним виконавцем Клітченко О.А. було порушено вимоги частини 1 статті 28 Закону №1404-VIII.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими.

Окрім того, згідно ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина від порушень з боку субєкта владних повноважень.

Таким чином, враховуючи те, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом та сприяти реальному відновленню порушеного права, беручи до уваги приписи ст. 9 КАС України, приймаючи до уваги відзив на позовну заяву відповідача, докази наявні у матеріалах справи, а також з аналізу норм чинного законодавства, суд дійшов висновку про необхідність вийти за межі позовних вимог та визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Кліченко Оксани Анатоліївни від 20.11.2019 про відкриття виконавчого провадження № 60664499 з метою повного захисту порушених прав позивача.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно положень ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно ч.ч.1, 3 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати субєкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Відтак, враховуючи, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, слід стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 8, 9, 10, 77, 90, 139, 205, 242-246, 250, 251, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Клітченко Оксани Анатоліївни (місцезнаходження: 02002, м. Київ, вул. Окіпної Раїси, 4, корп. 4, оф. 35А), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Вердикт Капітал (місцезнаходження 04053, м. Київ, вул. Кудрявський Узвіз, буд. 5-Б; ), приватного нотаріуса Броварського районного Ноко Гамзатової Аліни Анатоліївни (місцезнаходження: 02002, м. Київ, вул. Шевченка, 13) про визнання протиправною та скасування постанови ВП № 60664499 від 03.12.2020 року - задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Кліченко Оксани Анатоліївни від 20.11.2019 про відкриття виконавчого провадження № 60664499.

Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Кліченко Оксани Анатоліївни від 03.12.2020 року «Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника», ВП № 60664499.

Стягнути з приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Клітченко Оксани Анатоліївни (місцезнаходження: 02002, м. Київ, вул. Окіпної Раїси, 4, корп. 4, оф. 35А) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок грн. 80 коп.).

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів в порядку приписів ст. 295 КАС України.

Рішення набирає законної сили згідно з приписами ст. 255 КАС України.

Пунктом 15.5 розділу VII «Перехідні положення» КАС України від 03 жовтня 2017 року визначено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи зберігаються порядок подачі апеляційних скарг та направлення їх до суду апеляційної інстанції, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України від 06 липня 2005 року.

Повний текст рішення складено та підписано 26.02.2020 р.

Суддя О.М. Тарасишина

.