Справа № 440/3680/19
Суддя: А.Б. Головко
Дата ухвалення: 2020-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2020 року м. ПолтаваСправа № 440/3680/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Головка А.Б., розглянув у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії.

В С Т А Н О В И В:

01 жовтня 2019 року ОСОБА_1 (далі за текстом - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області (далі за текстом відповідач) про:

-визнання протиправним рішення Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, викладене у листі від 24.09.2019 №7124/0/26-19 про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтованою площею 2,0000 га земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Пронозівської сільської ради Глобинського району Полтавської області з кадастровим номером::00:012:0128;

- зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,0000 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :00:012:0128, місце розташування: Пронозівська сільська рада, Глобинський район, Полтавська область.

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані тим, що відповідач неправомірно відмовив йому у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, позаяк у разі погодження проекту землеустрою орган виконавчої влади, який передає земельні ділянки у власність позбавлений можливості приймати альтернативні рішення, окрім як рішень про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Ухвалою суду від 07 жовтня 2019 року позовну заяву залишено без руху у зв`язку із її невідповідністю вимогам статті 161 КАС України /а.с.48-49/.

Позивач усунув недоліки позовної заяви, визначені ухвалою суду від 07 жовтня 2019 року /а.с.52/.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження /а.с.2-3/.

29 листопада 2019 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву /а.с.64-66/, у якому останній заперечував стосовно позовних вимог та просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Наголосив на тому, що у наданому на розгляд проекту землеустрою відсутні дані щодо віднесення/не віднесення запроектованої земельної ділянки до земель історико-культурного призначення та наявність/відсутність на земельній ділянці об`єктів археології. Також, у проекті землеустрою наявна довідка по формі 6-зем, яка не відображає відомості про земельну ділянку, яка запроектована до відведення.

25 листопада 2019 року до суду надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог /а.с.82-82/, у якій позивач просив визнати протиправним рішення Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, викладені у листі від 24.09.2019 №7124/0/26-19 та наказі від 23.10.2019 №8668-СГ «Про відмову у затвердженні документації із землеустрою та наданні у власність земельної ділянки» про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтованою площею 2,0000 га земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства; зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,0000 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :00:012:0128, місце розташування: Пронозівська сільська рада, Глобинський район, Полтавська область. на території Пронозівської сільської ради Глобинського району Полтавської області.

Ухвалою суду від 05.12.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті /а.с.93-94/.

Учасники справи не з`явилися у судове засідання з розгляду справи по суті, хоча й були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Представник позивача просив розглянути справу за відсутності позивача, що підтверджується телефонограмою /а.с.100/.

Згідно з частиною 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Зважаючи на відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених статтею 205 Кодексу адміністративного судочинства України, а також відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд ухвалив розглянути справу у порядку письмового провадження.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області №2815-СГ від 13.04.2016 надано дозвіл громадянину ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтованою площею 2,0 га земель сільськогосподарського призначення державної власності із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Пронозівської сільської ради Глобинського району Полтавської області за межами населених пунктів /а.с.22/.

30 травня 2016 року позивач звернувся із заявою до ТОВ «Компанія ТЕРРА-Макс» з проханням виконати роботи по розробці проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (код КВЦПЗ 01.03 для ведення особистого селянського господарства) для ведення особистого селянського господарства із земель не наданих у власність або постійне користування на території Пронозівської сільської ради Глобинського району Полтавської області /а.с.21/.

ТОВ «Компанія ТЕРРА-Макс» розроблено проект землеустрою №4553-п щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 (код КВЦПЗ 01.03 для ведення особистого селянського господарства) для ведення особистого селянського господарства із земель не наданих у власність або постійне користування на території Пронозівської сільської ради Глобинського району Полтавської області /а.с.18-44/.

Земельна ділянка кадастровий номер :00:012:0128, площею 2,0 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Пронозівської сільської ради Глобинського району Полтавської області за межами населених пунктів зареєстрована у Державному земельному кадастрі, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-019 від 09.09.2019 /а.с.15-17/.

12 вересня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу у власність земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 1,80 га, кадастровий номер :00:012:0128 для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Пронозівської сільської ради Глобинського району Полтавської області за межами населених пунктів /а.с.13/. До заяви додано погоджений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення у власність та витяг з Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки.

Листом Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області №8124/0/26-19 від 24.09.2019 «Про розгляд звернення» позивачу повідомлено, що необхідно надати довідку з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями на площу, яка запроектована до відведення. У представленому на розгляд та затвердженні проекті землеустрою щодо відведення земельної ділянки слід уточнити дані щодо віднесення (не віднесення) земельної ділянки до особливо цінних земель визначених в пункті «г» частини першої статті 150 Земельного кодексу України (землі історико-культурного призначення, наявність (відсутність) об`єктів археології). Враховуючи викладене, запропоновано звернутися до розробника землевпорядної документації для приведення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у відповідність вимог чинного законодавства України, що регулює земельні відносини, а також державних стандартів, норм і правил при здійсненні землеустрою /а.с.12/.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області №8668-СГ від 23.10.2019 «Про відмову у затвердженні документації із землеустрою та наданні у власність земельної ділянки» відмовлено ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої на території Пронозівської сільської ради Глобинського району Полтавської області, розмір земельної ділянки 2,0000 га, кадастровий номер :00:012:0128, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства та наданні цієї земельної ділянки у власність з таких підстав: невідповідність землевпорядної документації вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою /а.с.84/.

Позивач, вважає, що рішення відповідача, викладені у листі №8124/0/26-19 від 24.09.2019 «Про розгляд звернення» та наказі №8668-СГ від 23.10.2019 «Про відмову у затвердженні документації із землеустрою та наданні у власність земельної ділянки» є протиправними, а тому звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Стаття 14 Конституції України гарантує право власності на землю. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом б частини першої статті 81 Земельного кодексу України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Відповідно до частин першої - третьої статті 116 Земельного кодексу України громадяни набувають права власності земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно з пункту «в» частини 3 статті 116 Земельного кодексу України, безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться, зокрема, у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами України визначено у статті 118 ЗК України. Відповідно до положень частини 6 статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для; будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка); у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Згідно з частинами восьмою-одинадцятою статті 118 Земельного кодексу України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду. У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку.

З системного аналізу вищенаведених норм Земельного кодексу України вбачається, що єдиною підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою може бути лише те, що проект землеустрою не погоджено в порядку, встановленому статтею 186-1 Земельного кодексу України, а також відсутність обов`язкової державної експертизи у визначених законом випадках та відомостей щодо державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі.

Жодних інших правових підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою після його погодження в порядку статті 186-1 Земельного кодексу України, норми статті 118 Земельного кодексу України не містять. При цьому перевірка на відповідність проекту землеустрою вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів має здійснюватись саме на етапі погодження такого проекту.

Згідно з частиною 4 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Згідно Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

У разі наявності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту є втручанням у дискреційні повноваження.

Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 06.03.2019 по справі №1640/2594/18.

Згідно з частиною 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звертаючись 12 вересня 2019 року до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки додав до неї погоджений проект землеустрою №4553-п щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 (код КВЦПЗ 01.03 для ведення особистого селянського господарства) для ведення особистого селянського господарства із земель не наданих у власність або постійне користування на території Пронозівської сільської ради Глобинського району Полтавської області та витяг з Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки.

За наслідками розгляду вищенаведеної заяви наказом Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області №8668-СГ від 23.10.2019 «Про відмову у затвердженні документації із землеустрою та наданні у власність земельної ділянки» відмовлено ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої на території Пронозівської сільської ради Глобинського району Полтавської області, розмір земельної ділянки 2,0000 га, кадастровий номер :00:012:0128, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства та наданні цієї земельної ділянки у власність з таких підстав, а саме: невідповідність землевпорядної документації вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою.

Судом встановлено, що позивачем вчинено усі передбачені законодавством дії для прийняття відповідачем рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, зважаючи на виконання позивачем усіх дій, необхідних для затвердження проекту землеустрою, суд вважає, що у відповідача були відсутні, визначені законом підстави, для відмови позивачу у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність з наведених підстав.

Окрім цього, суд вважає за необхідне зазначити, що у матеріалах справи наявний висновок про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, наданий відділом Держгеокадастру у Глобинському районі Полтавської області №644/41-16 від 27.09.2016, згідно за пунктів 8.1 та 8.5 якого вбачається, що спірна земельна ділянка не відноситься до особливо цінних земель та на ній не розташовані об`єкти історико-культурної спадщини. Будь-яких зауважень чи пропозицій до проекту землеустрою висновок не містить. Згідно з пунктом 12 висновку проект землеустрою є погодженим та заперечення щодо відведення земельної ділянки відсутні /а.с.38/.

Отже, під час погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої на території Пронозівської сільської ради Глобинського району Полтавської області, розмір земельної ділянки 2,0000 га, кадастровий номер :00:012:0128, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства повноважним органом не встановлено невідповідності землевпорядної документації вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою.

Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку, що відмова відповідача у затвердженні ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої на території Пронозівської сільської ради Глобинського району Полтавської області, розмір земельної ділянки 2,0000 га, кадастровий номер :00:012:0128, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства та наданні цієї земельної ділянки у власність з підстав невідповідності землевпорядної документації вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою не відповідає вимогам статті 118 Земельного кодексу України.

Інших доказів на підтвердження правомірності оскаржуваного наказу відповідачем не надано.

Згідно зі статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд враховує, що правовий статус Головних управлінь Держгеокадастру в областях визначено відповідним Положенням, яке затверджене наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29.09.2016 №333. Пунктом 8 названого Положення передбачено, що Головне управління у межах своїх повноважень видає накази організаційно-розпорядчого характеру. Відповідно до підпункту 11 пункту 10 начальник Головного управління підписує накази Головного управління.

Відповідно до Порядку подання нормативно-правових актів на державну реєстрацію до Міністерства юстиції України та проведення їх державної реєстрації, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.04.2005 №34/5, наказ, розпорядження, постанова, рішення (далі - розпорядчий документ) - акт організаційно-розпорядчого характеру чи нормативно-правового змісту, що видається суб`єктом нормотворення у процесі здійснення ним виконавчо-розпорядчої діяльності з метою виконання покладених на нього завдань та здійснення функцій відповідно до наданої компетенції з основної діяльності, адміністративно-господарських або кадрових питань, прийнятий (виданий) на основі Конституції та інших актів законодавства України, міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та спрямований на їх реалізацію, спрямування регулювання суспільних відносин у сферах державного управління, віднесених до його відання.

З урахуванням наведених вище приписів законодавства, суд зауважує, що рішення про затвердження або відмову у затвердженні проекту землеустрою має бути оформлене розпорядчим індивідуальним правовим актом у формі наказу Головного управління Держгеокадастру в області.

Відтак, правові наслідки для позивача має лише наказ №8668-СГ від 23.10.2019 «Про відмову у затвердженні документації із землеустрою та наданні у власність земельної ділянки», а не лист Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області №8124/0/26-19 від 24.09.2019 «Про розгляд звернення», а тому суд доходить висновку про необхідність визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області №8668-СГ від 23.10.2019 «Про відмову у затвердженні документації із землеустрою та наданні у власність земельної ділянки», яким ОСОБА_1 відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої на території Пронозівської сільської ради Глобинського району Полтавської області, розмір земельної ділянки 2,0000 га, кадастровий номер :00:012:0128, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства та наданні цієї земельної ділянки у власність.

Разом з тим у частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, викладене у листі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області №8124/0/26-19 від 24.09.2019 «Про розгляд звернення» слід відмовити.

Згідно з ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Стосовно іншої позовної вимоги, а саме зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,0000 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :00:012:0128, місце розташування: Пронозівська сільська рада, Глобинський район, Полтавська область суд вважає, що ця вимога підлягає задоволенню, оскільки вона є похідної від першої.

Отже, позов підлягає частковому задоволенню.

Згідно з ч.1 ст.132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на те, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, а позивач при поданні позовної заяви сплатив 768,40 грн, а тому слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 768,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області (вул.Уютна,23, м.Полтава, 36039, ) про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 23.10.2019 №8668-СГ «Про відмову у затвердженні документації із землеустрою та наданні у власність земельної ділянки» про відмову ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтованою площею 2,0000 га земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Пронозівської сільської ради Глобинського району Полтавської області.

Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області (вул.Уютна,23, м.Полтава, 36039, ) затвердити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,0000 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :00:012:0128, місце розташування: Пронозівська сільська рада, Глобинський район, Полтавська область. на території Пронозівської сільської ради Глобинського району Полтавської області.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області (вул.Уютна,23, м.Полтава, 36039, ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 768,40 грн (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Суддя А.Б. Головко