Справа № 520/14349/19
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2020-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

25 лютого 2020 р. № 520/14349/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Спірідонова М.О., розглянувши в приміщенні суду в м. Харкові в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за адміністративним позовом Харківського національного університету внутрішніх справ (61080, м. Харків, пр-т. Льва Ландау, 27) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Харківський національний університет внутрішніх справ, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом та просить суд:

1. Стягнути з відповідача - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 (паспорт - НОМЕР_1 , виданий Жовтневим РВ у м. Харкові ГУДМВ України в Харківській області, 11.10.2014, ідентифікаційний код: НОМЕР_2 , номер засобу зв`язку НОМЕР_3 ) на користь ХНУВС (Одержувач: ХНУВС, Код організації: 08571096, Банк одержувача: Державне казначейство України м. Київ, Р/р: НОМЕР_4 , МФО: 820172, Код банку одержувача: 1600034, юридична адреса: пр-т. Льва Ландау, 27 м. Харків, 61080) витрати, пов`язані з утриманням, а саме, грошові кошти в розмірі 53 903 (п`ятдесят три тисячі дев`ятсот три) гри. 67 коп.

2. Судові витрати покласти на відповідача - ОСОБА_1 .

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що ОСОБА_1 проходила службу в органах внутрішніх справ України та Національній поліції України з 18 серпня 2014 року по 10 липня 2018 року. Наказом Харківського національного університету внутрішніх справ від 11.08.2014 №174 о/с відповідача прийнято на службу в органи внутрішніх справ і зараховано курсантом 1-го курсу Харківського національного університету внутрішніх справ з 18 серпня 2014 року, присвоївши спеціальне звання "рядовий міліції". Наказом ГНУВС від 23.06.2018 №245 о/с відповідача відрахували зі складу курсантів та відкомандирували до ГУНП України у Харківській області для подальшого проходження служби. Однак, наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області від 10.07.2018 №178 о/с відповідача звільнено відповідно до п.7 ч.1. ст.77 Закону України «Про національну поліцію» (за власним бажанням), у зв`язку з чим відповідач повинен відшкодувати по договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України витрати, пов`язані з утриманням ОСОБА_2 під час навчання у розмірі 53 903 грн. 67 коп. Вказані обставини слугували підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 02.01.2020 року відкрито спрощене провадження по справі та запропоновано відповідачу надати відзив на позов, а позивачу відповідь на відзив.

Відповідачем 31.01.2020 року надано відзив на позовну заяву, в якому вона просила відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, та зазначає, що підставою для стягнення грошових коштів у розмірі 53903,67 грн. є порушення умов контракту №1305 укладеного 01 вересня 2017 року між Харківським національними університетом внутрішніх справ, Головним управлінням Національної поліції України в Харківській області та ОСОБА_1 , проте, на переконання відповідача, зазначений контракт не може створювати будь-яких юридичних наслідків у вигляді встановлення зворотної дії цього договору з моменту зарахування відповідача на навчання, а саме 18 серпня 2014 року, оскільки Замовника - Головного управління Національної поліції України в Харківській області на той момент ще не існувало. Крім того, відповідач вказала, що Закон України "Про Національну поліцію" не має зворотної сили в часі, у зв`язку з чим правовідносини між сторонами не могли виникнути з моменту зарахування відповідача на навчання у 2014 році, оскільки органи Національної поліції на той час не ісували.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст. 229 КАС України.

Згідно положень ст. ст. 12, 257 КАС України даний спір віднесено до категорії справ, що підлягають розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи, що відповідача повідомлено належним чином про наявність позову щодо оскарження його рішення.

Згідно ч. 5 ст. 262 КАСУ суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суд, повно та всебічно дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , проходила службу в органах внутрішніх справ України та Національній поліції України з 18 серпня 2014 року по 10 липня 2018 року. Наказом Харківського національного університету внутрішніх справ від 11.08.2014 №174 о/с відповідача прийнято на службу в органи внутрішніх справ і зараховано курсантом 1-го курсу Харківського національного університету внутрішніх справ з 18 серпня 2013 року, присвоївши спеціальне звання "рядовий міліції".

З матеріалів справи встановлено, що 01 листопада 2017 року на виконання вимог Закону України від 02 липня 1915 року № 580-VIІI "Про Національну поліцію" та наказу МВС від 01 березня 2017 року №173 "Про затвердження типових форм контрактів про здобуття освіти в закладах вищої освіти із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських" між ОСОБА_1 , Харківським національним університетом внутрішніх справ та Головного управління Національної поліції України в Харківській області укладено тристоронній договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України.

Пунктом 2.3.6. вказаного договору передбачено, що в разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ України по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими п.3 договору, ОСОБА_1 зобов`язана відшкодувати фактичні витрати, пов`язані з її утриманням у вищому навчальному закладі згідно з затвердженим розрахунком.

Відповідно до договору підставою відшкодування фактичних витрат на підготовку є звільнення особи начальницького складу органів внутрішніх справ зі служби протягом трьох років після закінчення навчального закладу за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни.

Як встановлено судом, наказом Харківського національного університету внутрішніх справ від 23.06.2018 №246 о/с відповідача відрахували зі складу курсантів та відкомандирували до ГУНП України у Харківській області для подальшого проходження служби.

Наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області від 10.07.2018 року №178 о/с відповідача звільнено відповідно до п.7 ч.1. ст.77 Закону України «Про національну поліцію» (за власним бажанням). Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 4 КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 1 Закону України від 10.01.2002 року №2925-ІІІ "Про загальну структуру і чисельність Міністерства внутрішніх справ України" навчальні заклади, науково-дослідні установи, підприємства та установи забезпечення включенні до загальної структури МВС України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1410 від 15 грудня 1997 року затверджено єдину систему військової освіти, до якої входить позивач.

Згідно ст. 18 Закону України "Про міліцію", в редакції чинній на момент укладення договору між позивачем, відповідачем та ГУМВС України в Харківській області, порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затверджуваним Кабінетом Міністрів України.

Підготовка фахівців у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України за державним замовленням здійснюється на підставі договору про навчання, який укладається між навчальним закладом, головним управлінням, управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим, області, місті Києві або Севастополі чи на транспорті та особою, яка навчається. Типову форму договору затверджує Міністерство внутрішніх справ України за погодженням з центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки.

Курсанти вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України у разі дострокового розірвання договору через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість чи в разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ після закінчення вищого навчального закладу, а також особи начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу Міністерства внутрішніх справ України за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Наказом Міністерства внутрішніх справ № 150 від 14.05.2007 року на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 1 березня 2007 року № 313 "Про затвердження Порядку відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ" та відповідно до вимог Законів України "Про вищу освіту", "Про міліцію", з метою вдосконалення порядку підготовки фахівців у вищих навчальних закладах МВС України за державним замовленням, затверджено Типовий договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України, згідно якого передбачено відшкодування вказаних витрат.

При цьому, правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію".

Частиною 1 статті 1 Закону України "Про Національну поліцію" встановлено, Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно із ч.1 ст. 59 Закону України "Про Національну поліцію" служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Відповідно до положень ст. 72 Закону України "Про Національну поліцію" професійне навчання поліцейських складається з: 1) первинної професійної підготовки; 2) підготовки у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання; 3) післядипломної освіти; 4) службової підготовки - системи заходів, спрямованих на закріплення та оновлення необхідних знань, умінь та навичок працівника поліції з урахуванням оперативної обстановки, специфіки та профілю його оперативно-службової діяльності.

Згідно із положеннями ч. 2 ст. 74 Закону України "Про Національну поліцію" підготовка фахівців за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, проводиться на підставі контракту про здобуття освіти, який укладається між навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчається.

Відповідно до ч. 4 статті 74 Закону України "Про Національну поліцію" особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Як передбачено приписами ч.5 ст. 74 Закону України "Про Національну поліцію" у разі відмови від добровільного відшкодування витрат, зазначених у частині четвертій цієї статті, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

З огляду на вищевикладені норми суд зазначає, що у даному випадку відповідач перебуває на посаді публічної служби, від моменту його прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, а отже у даному випадку питання відшкодування відповідачем витрат на навчання, пов`язане із питаннями реалізації правового статусу особи.

Відтак, й питаннями відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що призвели до відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після її звільнення з державної служби належить до питання проходження публічної служби такою особою.

Також суд зазначає, що у рамках цивільного процесу суд не може досліджувати та встановлювати правомірність дій, рішень чи бездіяльності службовця або посадовця, оскільки така можливість передбачена лише в адміністративному процесі в силу приписів статті 19 КАС України, якою охоплюється питання прийняття на публічну службу, її проходження та звільнення.

Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постанові від 30.01.2019 по справі № 810/2610/16, а також Верховного Суду, викладеною в постановах від 12.12.2018 по справі № 804/285/16, яка є обов`язковою для врахування в силу ч.5 ст.242 КАС України.

З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що згідно з довідкою про фактичні витрати, пов`язані з утриманням курсанта від 18.06.2018 року №4/462д, відповідач повинна відшкодувати витрати, пов`язані з її утриманням у Харківському національному університеті внутрішніх справ в сумі 53903,67 грн.

Суд зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2017 № 261 затверджено Порядок відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України (далі - Порядок №261).

Відповідно до п.1 цей Порядок визначає механізм відшкодування особами, які навчалися за денною формою навчання за державним замовленням (далі - особи) у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - вищі навчальні заклади), витрат, пов`язаних з їх утриманням у таких закладах (далі - витрати), у разі, зокрема, звільнення із служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в поліції через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів.

Пунктом 2 Порядку №261 визначено, що витрати відшкодовуються згідно з контрактом, укладеним між вищим навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчалася. У разі коли особа є неповнолітньою, установлення правових відносин здійснюється відповідно до вимог Цивільного кодексу України.

Типову форму контракту затверджує МВС.

При цьому, згідно із положеннями п. 3 Порядку №261 відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (тепло -, водопостачання, водовідведення, електроенергія).

Розрахунок витрат на утримання осіб (грошове, продовольче, речове та медичне забезпечення) у вищих навчальних закладах здійснюється відповідно до встановлених норм за їх фактичною вартістю.

Розрахунок комунальних послуг та спожитих енергоносіїв здійснюється виходячи із середнього обсягу споживання у відповідному вищому навчальному закладі на одну особу за добу за період її фактичного перебування в такому закладі.

На підставі розрахунків вищого навчального закладу складається довідка про фактичні витрати на кожну особу за весь строк навчання, яка долучається до її особової справи.

Відповідно до п.4 Порядку №261 витрати відшкодовуються особою в повному розмірі за весь період її фактичного навчання.

Згідно із п. 6 Порядку №261 особа має право здійснити відшкодування витрат з розстроченням платежу до одного року. У такому випадку особа укладає з вищим навчальним закладом, у якому вона навчалася, договір у письмовій формі, де зазначаються строки та розміри платежів.

Примірна форма договору затверджується МВС.

З огляду на вищевикладене суд зазначає, що у даному випадку відшкодуванню підлягають витрати, пов`язані із навчанням особи, сума яких визначається на підставі розрахунків витрат на утримання осіб.

Враховуючи викладені обставини, відповідач повинна відшкодувати витрати на її утримання за період навчання у Харківському національному університеті внутрішніх справ, проте зазначені витрати на час розгляду справи нею не відшкодовано добровільно.

Як передбачено положеннями п. 8 Порядку №261 у разі відмови від добровільного відшкодування витрат, а також у разі порушення особою умов договору, укладеного відповідно до пункту 6 цього Порядку, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Претензійно-позовну діяльність провадить вищий навчальний заклад, у якому навчалася особа.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи вище наведене, беручи до уваги відсутність добровільної сплати відповідачем коштів на утримання в ХНУВС, та, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог Харківського національного університету внутрішніх справ та задоволення позову.

Розподіл судових витрат в порядку ст. 139 КАС України в частині стягнення з відповідача сплаченого позивачем судового збору не здійснюється, оскільки, в силу ч.2 зазначеної статті, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Керуючись ст. ст. 14, 22, 194, 243, 246, 249, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Харківського національного університету внутрішніх справ (61080, м. Харків, пр-т. Льва Ландау, 27) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 на користь Харківського національного університету внутрішніх справ (Одержувач: ХНУВС, Код організації: 08571096, Банк одержувача: Державне казначейство України м. Київ, Р/р: 5066, МФО: 820172, Код банку одержувача: 1600034, юридична адреса: пр-т. Льва Ландау, 27 м. Харків, 61080) витрати, пов`язані з утриманням, в розмірі 53 903 (п`ятдесят три тисячі дев`ятсот три) грн. 67 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Спірідонов М.О.