Справа № 360/399/20
Суддя: Н.М. Басова
Дата ухвалення: 2020-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

26 лютого 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/399/20

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Басова Н.М., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (далі відповідач), в якому позивач просив:

-визнати противоправним та скасувати рішення Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області від 25.10.2019 «Про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах за віком згідно п.1 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 ;

-зобов`язати Марківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 , що дає право отримання пенсії відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», періоди роботи: з 12.07.1994 по 30.12.1997 в ЦЗФ «Нагольчанська» в-о «Антрацитвуглезбагачування» Луганської області; з 13.07.1998 по 14.11.1999 в ЦЗФ «Нагольчанська» в-о «Антрацитвуглезбагачування» Луганської області; з 08.06.2006 по 26.07.2008 в ВАТ ЦЗФ «Нагольчанська» Луганської області; з 28.07.2008 по 25.04.2016 в Відокремленому підрозділі «Шахта «Комсомольська» Державного підприємства «Антрацит» Луганської області;

-зобов`язати Марківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області повторно розглянути з урахуванням висновків суду заяву ОСОБА_1 від 09.09.2019 про призначення пенсії на пільгових умовах за віком згідно п.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с.1-6).

В обґрунтування позовних вимог зазначив наступне.

09 вересня 2019 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за віком згідно п.1 ч.2 ст. 114 Закону України від 09.07.2003 №1058-VII «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», до якої додав копії: паспорта та довідки про присвоєння реєстраційного номера картки платника податків; довідки внутрішньо переміщеної особи; трудової книжки; диплому про навчання; військового квитка тощо.

За результатами розгляду заяви позивача про призначення пенсії на пільгових умовах за віком відповідачем прийнято рішення № 14 від 25.10.2019 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи за Списком №1.

Відповідно до вищезазначеного рішення до пільгового стажу за Списком №1 ОСОБА_1 зараховано, періоди роботи: з 27.07.2008 по 04.12.2008 та з 01.01.2009 по 31.05.2014.

Позивач зазначив, що за Списком № 1 не зараховані наступні періоди роботи: з 12.07.1994 по 30.12.1997 в ЦЗФ «Нагольчанська» в-о «Антрацитвуглезбагачування» Луганської області; з 13.07.1998 по 14.11.1999 в ЦЗФ «Нагольчанська» в-о «Антрацитвуглезбагачування» Луганської області; з 08.06.2006 по 26.07.2008 в ВАТ ЦЗФ «Нагольчанська» Луганської області; з 28.07.2008 по 25.04.2016 в Відокремленому підрозділі «Шахта «Комсомольська» Державного підприємства «Антрацит» Луганської області.

Позивач вказав, що його трудова книжка містить інформацію про трудову діяльність за спірні періоди, які засвідчені відповідними печатками підприємства.

Позивач вважає, що відповідачем неправомірно не зараховано періоди пільгового стажу, а тому за захистом своїх прав звернувся до суду.

Відповідач позов не визнав, до відділу діловодства та обліку звернення громадян 18.02.2020 за вхідним реєстраційним номером 6308/2020 надав відзив на позовну заяву від 13.02.2020 №872/07-н-23 (а.с.42-47), в якому заперечував проти задоволення позову.

В обґрунтування зазначив, що зарахувати періоди роботи з 12.07.1994 по 30.12.1997 в ЦЗФ «Нагольчанська» в-о «Антрацитвуглезбагачування» Луганської області в механічному цеху в якості електрослюсаря чергового по ремонту обладнання; 13.07.1998 по 14.11.1999 в ЦЗФ «Нагольчанська» в-о «Антрацитвуглезбагачування» Луганської області в якості електрослюсаря чергового по ремонту обладнання; з 08.06.2006 по 26.07.2008 в ВАТ ЦЗФ «Нагольчанська» Луганської області в якості електрослюсаря чергового по ремонту обладнання, до пільгового стажу за записами трудової книжки не має законних підстав, оскільки неможливо визначити повну зайнятість протягом робочого дня на підземних роботах, відсутня атестація робочих місць за умовами праці та відсутні дані про відволікання від роботи (перебування у відпустках без збереження заробітної плати, в учбових відпустках, участь у страйках, тощо).

Також, як зазначив відповідач, зарахувати до пільгового стажу вказані періоди роботи не має законних підстав по причині відсутності підтвердження пільгового стажу уточнюючою довідкою підприємства.

Період роботи з 28.07.2008 по 25.04.2016 в Відокремленому підрозділі «Шахта «Комсомольська» Державного підприємства «Антрацит» Луганської області зараховано частково згідно даних персоніфікованого обліку.

Враховуючи вищезазначене, пільговий стаж роботи відповідача на 25.10.2019 становить 5 років 09 місяців 08 днів, чого недостатньо для призначення пенсії на пільгових умовах із зменшенням віку, передбаченого пп.1 ч.2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідач вважає, що рішення про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах із зменшенням віку, передбаченого пп.1 ч.2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування прийнято за наявними на час прийняття рішення документами наданими особисто позивачем.

На підставі викладеного, відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 27.01.2020 справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (а.с.34-35).

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-77, 90 КАС України, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 12.11.1997 Антрацитівським МВ УМВС України у Луганській області, ідентифікаційний код НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 (а.с.711-12,13).

Відповідно до інформації зазначеної у довідці від 04.09.2019 №928-, позивач є внутрішньо переміщеною особою, фактичне місце проживання/перебування є АДРЕСА_2 (а.с.14).

09.09.2019 позивач звернувся до відповідача з заявою, в якій просив призначити пенсію за віком з урахуванням п.1 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (зворотній бік а.с.52).

До вищевказаної заяви позивачем додано пакет документів, а саме: копії паспорта та довідку про присвоєння реєстраційного номера картки платника податків, довідку внутрішньо переміщеної особи, трудову книжку, диплом про навчання, військовий квиток та заяву зареєстровано за №958 (а.с.53)

25.10.2019 відповідачем винесено рішення №14 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно пп.1 п.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV (а.с.8-9).

Відповідно до рішення від 25.10.2019 №14 стаж роботи ОСОБА_1 становить 27 років 03 місяців 0 днів, в тому числі пільговий стаж за Списком №1 становить 5 років 9 місяців 8 днів.

Як вбачається з протоколу призначення пенсії, страховий стаж позивача складає:

-до 01.01.2004 17 років 3 місяці 28 днів;

-після 01.01.2004 9 років 11 місяці 0 днів;

-роботи підземні, провідні професії 5 років 9 місяців 8 днів (а.с.49).

В матеріалах справи наявні: військовий квиток серії НОМЕР_3 (а.с.25-26), диплом № НОМЕР_4 (а.с.27), довідка заробітної плати за період з 2000 року по 01.05.2014 включно (зворотній бік а.с.50 - а.с.52), а також індивідуальні відомості про застраховану особу (зворотній бік а.с.53 - а.с.52-55).

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги, відзив та пояснення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до частини першої, другої статті 5 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Виключно цим Законом визначаються: принципи та структура системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; коло осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню; види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; пенсійний вік чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на призначення пенсії за віком; мінімальний розмір пенсії за віком; порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування; організація та порядок здійснення управління в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Частиною першою статті 114 Закону № 1058-IV визначено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно пункту 1 частини другої статті 114 Закону №1058, пенсія за віком на пільгових умовах призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За відсутності стажу роботи у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку страхового стажу з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 22 років у чоловіків і не менше 17 років у жінок. Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Згідно зі статтею 62 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 2.1 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів про призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі Порядок № 22-1), до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі - відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, встановлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 затверджено Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі - Порядок № 383).

Зазначений Порядок № 383 регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Уточнююча довідка може бути основним доказом підтвердження пільгового стажу в період роботи на відповідних посадах або за професіями лише в тих випадках, коли відсутня трудова книжка або відсутні відповідні записи в трудовій книжці та в тих випадках, коли такий пільговий стаж виник до 21 серпня 1992 року. Після 21 серпня 1992 року основними документами, які підтверджують пільговий стаж - період роботи на відповідних посадах або за професіями, які включені до Списків, є трудова книжка та документи, що підтверджують проведення атестації робочих місць за умовами праці.

При цьому, значення трудової книжки та результатів атестації як основних документів, що підтверджують пільговий стаж роботи, встановлено статтею 62 Закону № 1788-ХІІ, і будь-які підзаконні нормативно-правові акти, які суперечать цьому положенню, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162 "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах" (яка була чинною у спірний період трудового стажу), затверджено Список № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, де у розділі I «Гірничі роботи» передбачені посади займані позивачем в спірні періоди його пільгового стажу.

Згідно вказаної постанови, професія електрослюсаря (слюсаря) чергового та з ремонту обладнання (код 1010300а-19931) відноситься до списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Також право на пенсію за віком на пільгових умовах робітника за професією «електрослюсарі (слюсарі) чергові та з ремонту устаткування, зайняті на роботах з обслуговування стовбурів, шурфів і підіймальних машин» зайнятого повний робочий день на підземних роботах, передбачено п.п.1.2а п. 2 розділу І "Гірничі роботи" Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року № 36.

Дослідженням трудової книжки позивача Серії НОМЕР_5 судом встановлено, що у ній серед інших наявні записи щодо періоду роботи позивача:

1. з 12.07.1994 по 30.12.1997 в ЦЗФ «Нагольчанська» в-о «Антрацитвуглезбагачування» Луганської області, зокрема:

-12.07.1994 прийнятий на роботу в ЦЗФ «Нагольчанська» в-о «Антрацитвуглезбагачування» Луганської області електрослюсарем (слюсарем) черговим та з ремонту обладнання 3 розряду (наказ № 164-к від 13.07.1994);

-01.10.1994 присвоєно 4-й розряд електрослюсаря (слюсаря) чергового та з ремонту обладнання (наказ № 282 від 03.10.1994);

-01.02.1995 присвоєно 5-й розряд електрослюсаря (слюсаря) чергового та з ремонту обладнання (наказ № 39 від 31.01.1995);

-30.12.1997 звільнений з роботи за власним бажанням згідно ст.38 КЗпП України (наказ № 2к від 08.01.1998).

Цей період роботи позивача відноситься до періоду роботи за Списом №1, однак відповідач його взагалі не зарахував.

2. з 13.07.1998 по 14.11.1999 в ЦЗФ «Нагольчанська» в-о «Антрацитвуглезбагачування» Луганської області, зокрема:

-13.07.1998 прийнятий на роботу в ЦЗФ «Нагольчанська» в-о «Антрацитвуглезбагачування» Луганської області електрослюсарем (слюсарем) черговим та з ремонту обладнання 5 розряду (наказ № 114-к від 16.07.1998);

-14.11.1999 звільнений з роботи за власним бажанням згідно ст.38 КЗпП України (наказ № 143к від 16.11.1998).

Цей період роботи позивача відноситься до періоду роботи за Списом №1, однак відповідач його до Списку №1 не зарахував, а зарахував період з 01.01.1999 по 14.11.1999, що увійшов у спірний період, до Списку №2.

3. з 08.06.2006 по 26.07.2008 в ВАТ ЦЗФ «Нагольчанська» Луганської області, зокрема:

-08.06.2006 переведений електрослюсарем (слюсарем) черговим та з ремонту обладнання 4 розряду (наказ № 73к від 07.06.2006);

-01.07.2006 переведений електрослюсарем (слюсарем) черговим та з ремонту обладнання 5 розряду (наказ № 112 від 31.06.2006);

-26.07.2008 звільнений з роботи за власним бажанням згідно ст.38 КЗпП України (наказ № 116к від 26.07.2008).

Цей період роботи позивача відноситься до періоду роботи за Списом №1, однак відповідач його до Списку №1 не зарахував, а зарахував період з 01.06.2006 по 23.12.2006 та з 01.01.2007 по 26.07.2008, що увійшли до спірного періоду, до Списку №2.

4. з 28.07.2008 по 25.04.2016 в Відокремленому підрозділі «Шахта «Комсомольська» Державного підприємства «Антрацит» Луганської області, зокрема:

-28.07.2008 прийнятий учнем машиніста підземних установок з повним робочим днем під землею (наказ № 243 ок від 28.07.2008);

-08.10.2008 переведений машиністом підземних установок з повним робочим днем під землею (наказ № 368 ок від 08.10.2008);

-23.09.2010 переведений учнем прохідника з повним робочим днем під землею (наказ № 399 ок від 23.09.2010);

-29.11.2010 переведений прохідником з повним робочим днем під землею (наказ № 494 ок від 29.11.2010);

-25.04.2016 звільнений згідно ст.36 КЗпП України по переводу (наказ № 41 ок від 25.04.2016) (а.с.15-17).

Цей період роботи позивача відноситься до періоду роботи за Списом №1, однак відповідач його до Списку №1 зарахував частково з 27.07.2008 по 04.12.2008 та з 01.01.2009 по 31.05.2014.

Оглядом тексту рішення відповідача №14 від 25.10.2019 судом встановлено, що територіальний орган Пенсійного фонду України відмовив ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно пп.1 п.2 ст.114 Закону №1058-ІV без повного обґрунтування мотивів відмови у призначенні пенсії та мотивів не зарахування періодів роботи позивача до пільгового стажу за Списком №1 (або часткового лише зарахування) та віднесення такого стажу за Списком №2.

Статтею 44 Закону № 1058-IV визначено порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії.

Так, відповідно до частини першої статті 44 Закону № 1058-IV, заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії (частина п`ята статті 45 Закону № 1058-IV).

Разом з тим, питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій урегульовано положеннями Порядку надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2015 № 22-1 (далі Порядок № 22-1), в редакції, чинний на час виникнення спірних правовідносин.

Заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації) (пункт 1.1 розділу 1 «Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії» Порядку № 22-1).

Підпунктом 2 пункту 2.1 розділу II Документи, необхідні для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший Порядку № 22-1 встановлено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі - відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 1 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.

Згідно з абзацами першим, третім пункту 4.1 розділу ІV Приймання, оформлення і розгляд документів Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2). Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Пунктом 4.2 розділу ІV Приймання, оформлення і розгляд документів Порядку № 22-1 встановлено, що при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі;

4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 3), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України (абзац перший пункту 4.3 розділу ІV Приймання, оформлення і розгляд документів Порядку № 22-1).

Згідно з абзацом першим пункту 4.7 розділу ІV Приймання, оформлення і розгляд документів Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Аналізуючи положення норм чинного законодавства, яке регулює порядок призначення пенсії в системі загальнообов`язкового державного страхування, суд приходить до висновку, що відмовляючи особі в призначенні пенсії, територіальний орган Пенсійного фонду України, що призначає пенсію, має зазначити причини такої відмови, у тому числі обґрунтувати мотиви не зарахування до пільгового стажу окремих періодів роботи та/або навчання.

При цьому, завданням адміністративного судочинства є перевірка правомірності дій суб`єкта владних повноважень, відповідності його рішень критеріям правомірності, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень та закріплені в частині другій статті 2 КАС України.

Частиною другою статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіряючи рішення відповідача на критерії правомірності, судом встановлено, що воно взагалі не містить в собі причин відмови у призначенні позивачу пенсії, в ньому взагалі не обґрунтовані мотиви не зарахування до пільгового стажу окремих періодів роботи за Списком №1, не обґрунтовані мотиви часткового зарахування до пільгового стажу окремих періодів роботи за Списком №1 та не обґрунтовані мотиви віднесення такого стажу до Списку №2.

Оскільки рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях і домислах, відсутність у рішенні від 25.10.2019 № 14 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно пп.1 п.2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування мотивів не зарахування до пільгового стажу окремих періодів, не дозволяє суду перевірити, з яких підстав ці періоди роботи не зараховані до пільгового стажу відповідачем, або зараховані частково, або віднесені до пільгового стажу за Списком №2.

Мотивам, з яких виходив відповідач, відмовляючи позивачу у призначенні пенсії, що зазначені відповідачем у відзиві на позов, суд не надає оцінки та відхиляє, оскільки, як вже вищевказано, оцінка рішенню суб`єкта владних повноважень на відповідність критеріям, визначеним частиною другою статті 2 КАС України, надається судом виключно виходячи зі змісту такого рішення.

З огляду на наведене позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області від 25.10.2019 № 14 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно пп.1 п.2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи те, що суд позбавлений можливості на даний час перевірити обґрунтованість не зарахування відповідачем спірних періодів роботи позивача до пільгового стажу роботи за Списком №1, у зв`язку з цим позовні вимоги про зобов`язання Марківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 , що дає право отримання пенсії відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», періоди роботи: з 12.07.1994 по 30.12.1997 в ЦЗФ «Нагольчанська» в-о «Антрацитвуглезбагачування» Луганської області; з 13.07.1998 по 14.11.1999 в ЦЗФ «Нагольчанська» в-о «Антрацитвуглезбагачування» Луганської області; з 08.06.2006 по 26.07.2008 в ВАТ ЦЗФ «Нагольчанська» Луганської області; з 28.07.2008 по 25.04.2016 в Відокремленому підрозділі «Шахта «Комсомольська» Державного підприємства «Антрацит» Луганської області, є передчасними та задоволенню не підлягають.

Ефективним способом захисту порушених прав позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.09.2019 про призначення пенсії на пільгових умовах за віком згідно п.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

При зверненні до суду із позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн, що підтверджується квитанцією від 22.01.2020 №0.0..1 (а.с.7).

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених вимог.

Зважаючи на те, що суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, відповідно до приписів частини третьої статті 133 КАС України судовий збір у розмірі 420,40 грн підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 9, 77, 90, 139, 241-246, 255, 262, 263, 295, п.15.5 Розділу VІІ Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області від 25 жовтня 2019 року №14 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Марківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської (92400, Луганська область, Марківський район, селище міського типу Марківка, вулиця Центральна, будинок 20, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.09.2019 про призначення пенсії на пільгових умовах за віком згідно п.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В іншій частині у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської (92400, Луганська область, Марківський район, селище міського типу Марківка, вулиця Центральна, будинок 20, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.М. Басова