Справа № 946/153/20
Суддя: Бальжик О. І.
Дата ухвалення: 2020-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 946/153/20
Провадження № 2-а/946/48/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

26 лютого 2020 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді: Бальжик О.І.

за участю секретаря: Нікітіної Ю.П.

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: Димченка К.Г.

відповідача: ОСОБА_2

представника відповідача: Смирнова Р.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ізмаїлі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу з організації несення служби в м.Ізмаїл УПП в Одеській області ДПП, поліцейського Відділу з організації несення служби в м.Ізмаїл УПП в Одеській області ДПП капрала поліції Яманди Володимира Сергійовича та Державної казначейської служби України, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Ізмаїльський міськрайонний відділ державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

В С Т А Н О В И В:

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1.1. 13.01.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до поліцейського Відділу з організації несення служби в м.Ізмаїл УПП в Одеській області ДПП капрала поліції Яманди В.С., Державної казначейської служби України, треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору відділ з організації несення служби в м.Ізмаїл УПП в Одеській області ДПП, Ізмаїльський міськрайонний відділ державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області, про скасування постанови серії ЕАК №1949068 від 07.01.2020 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття провадження у справі. Також просив стягнути з Державної казначейської служби України моральну шкоду в розмірі 10 000 гривень, з поліцейського Відділу з організації несення служби в м.Ізмаїл УПП в Одеській області ДПП капрала поліції Яманди В.С. витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 гривень (а.с.1-5).

1.2. Позовна заява мотивована тим, що відповідачем належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення позивачем ПДР України, яке нібито виразилося у перетині подвійної суцільної лінії при повороті у двір будинків на проспекті Миру в м. Ізмаїлі. У постанові про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відсутнє посилання на технічний засіб, яким здійснено відеозапис, а тому вказаний поліцейським відеофайл не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення. Крім того, вважає, що відповідачем неправомірно вимагалось пред`явлення документів, в тому числі реєстраційного документу на транспортний засіб та посвідчення водія, оскільки відносно нього не виносилась постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України, зокрема п.8.6.1, яке пред`являлось перед прийняттям оскаржуваної постанови.

ІІ. ПРОЦЕДУРА

2.1. 16.01.2020 року ухвалою судді позовна заява залишена без руху, оскільки позивачем в порушення вимог ч.3 ст.161 КАС України не додано документ про сплату судового збору у встановленому порядку та розмірі за позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди, або документи, які підтверджують підстави для звільнення від сплати судового збору відповідно до закону (а.с.12).

2.2. 27.01.2020 року на виконання ухвали судді від 16.01.2020 року позивачем зменшено розмір позовних вимог. У своїй заяві ОСОБА_1 остаточно просив скасувати постанову серії ЕАК №1949068 від 07.01.2020 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП, зафіксоване не в автоматичному режимі (а.с.15).

2.3. 28.01.2020 року ухвалою судді позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі (а.с.17).

2.4. 10.02.2020 року ухвалою суду до участі у справі в якості співвідповідача залучено Відділ з організації несення служби в м.Ізмаїл УПП в Одеській області ДПП (а.с.22).

ІІІ. ПОЗИЦІЇ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

3.1. У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та наполягали на його задоволенні на підставі викладених у ньому доводів.

3.2. Відповідач поліцейський Яманди В.С. та представник відповідача Державної казначейської служби України заперечували проти задоволення позову.

3.3. Відповідач Відділ з організації несення служби в м.Ізмаїл УПП в Одеській області ДПП, будучи своєчасно повідомленим відповідно до ст.124 КАС України у судове засідання повторно не з`явився, звернувшись із заявою, в якій заперечував проти задоволення позову та просив розглядати справу у відсутність представника у зв`язку із неукомплектованістю відділу особовим складом та службовою зайнятістю.

3.4. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Ізмаїльський міськрайонний відділ державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області, будучи своєчасно повідомленою про день, час та місце розгляду справи у судове засідання повторно не з`явилася. Клопотання про відкладення розгляду справи не надіслала, своєї думки щодо позову не висловила.

ІV. РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

4.1. Конституція України

4.1.1. Стаття 19. […] Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

4.2. Кодекс адміністративного судочинства України (КАС України).

4.2.1. Стаття 2. Завдання та основні засади адміністративного судочинства

[…] 2. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

4.2.2. Стаття 9. Змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі

1. Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості […].

4.2.3. Стаття 73. Належність доказів

1. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

2. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення […].

4.2.4. Стаття 74. Допустимість доказів

1. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом […].

4.2.5. Стаття 77. Обов`язок доказування

1. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

2. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин […].

5. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

4.3. Кодекс про адміністративні правопорушення України (КУпАП).

4.3.1. Стаття 8. Чинність закону про відповідальність за адміністративні правопорушення

Особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення […].

4.3.2. Стаття 122. Перевищення встановлених обмежень швидкості руху, проїзд на заборонений сигнал регулювання дорожнього руху та порушення інших правил дорожнього руху

1. […] порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

4.3.3. Стаття 251. Докази

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

4.3.4. Стаття 252. Оцінка доказів

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

4.3.5. Стаття 258. Випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається

[…] Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції […]

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

4.3.6. Стаття 280. Обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність […].

4.3.7. Стаття 283. Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі […].

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: […] технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався)[…].

4.3.8. Стаття 288. Порядок оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення

Постанову в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено: […]

3) постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення […] у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний в місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

4.4. Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року за №1395.

4.4.1. III. Розгляд справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху

1. Справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

2. Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені […] частинами першою, другою, третьою і п`ятою статті 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

4.4.2. IV. Постанова по справі про адміністративне правопорушення

1. Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

2. Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КУпАП […]

5. Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 10 розділу ХІV цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

4.5. Закон України «Про дорожній рух» від 30.06.2003 року за №3353-ХІІ

4.5.1. Стаття 16. Основні права та обов`язки водія транспортного засобу

[…] Водій зобов`язаний:

мати при собі та на вимогу поліцейського […] пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів;

виконувати розпорядження поліцейського […], що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;

4.5.2. Стаття 41. Правила дорожнього руху

[…] Порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки регулюються правилами дорожнього руху, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

4.6. Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року за №1306 зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 23.01.2019 року за №46.

4.6.1. Розділ 1. Загальні положення

4.6.1.1. Пункт 1.3. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

4.6.1.2. Пункт 1.9. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

4.6.2. Розділ 8. Регулювання дорожнього руху

4.6.2.1. Пункт 8.5.1. Горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 1 розділу 34 цих Правил.

4.6.3. Розділ 34. Дорожня розмітка

4.6.3.1. Пункт 1. Горизонтальна розмітка має таке значення: […] 1.3. поділяє транспортні потоки протилежних напрямків на дорогах, які мають чотири і більше смуг руху.

V. ОЦІНКА ТА ВИСНОВКИ СУДУ

5.1. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги і заперечення, перевіривши їх доказами, суд приходить такого висновку.

5.2. Аналіз норм діючого законодавства дає підстави для висновку, що у справах за позовом фізичної особи щодо оскарження постанов про притягнення до адміністративної відповідальності на суб`єкта владних повноважень в силу приписів ст.77 КАС України покладається обов`язок доказування правомірності своїх дій у разі, якщо останній заперечує проти позову.

5.3. У судовому засіданні встановлено, що 07.01.2020 року поліцейським Відділу з організації несення служби в м.Ізмаїл УПП в Одеській області ДПП капралом поліції Яманди В.С. винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень (а.с.8). Як вбачається з вказаної постанови, 07.01.2020 року о 20 год. 44 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «ГАЗ-31029» реєстраційний номер НОМЕР_1 по проспекту Мира, 22 в м. Ізмаїлі Одеської області, не виконав вимоги дорожньої розмітки 1.3 (подвійна суцільна лінія) та здійснив її перетин, чим порушив п.8.5.1 ПДР (а.с.8).

5.4. На підтвердження факту перетину позивачем подвійної суцільної лінії відповідачем надано відеозаписи з нагрудної камери Zm0480, яка співпадає з технічним засобом, зазначеним у постанові про накладення адміністративного стягнення, а також відеофайл DKKA 0529, номер якого не співпадає з номером відео файлу, зазначеного кульковою ручкою в якості додатку до оскаржуваної постанови (РЕП 4778) (а.с.8).

5.5. Як вбачається із відеозапису DKKA 0529, дослідженого у судовому засіданні, схожий на автомобіль позивача дійсно перетнув дорожню розмітку 1.3 (подвійна суцільна лінія). При цьому, ідентифікувати марку автомобіля та державний реєстраційний номерний знак не виявилося можливим.

Згідно відеозаписів з нагрудної камери Zm0480 відбувається розгляд справи та винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

5.6. Надаючи правову оцінку вказаним відеозаписам на предмет їх належності і допустимості, суд виходить з такого.

5.7. Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

5.8. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться у нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

5.9. В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

5.10. Приймаючи до уваги, що наданий відповідачем відеозапис DKKA 0529 на підтвердження правомірності свого рішення, не співпадає з номером відеозапису, зазначеним в оскаржуваній постанові (РЕП 4778), зважаючи на те, що з нього неможливо ідентифікувати марку автомобіля та державний реєстраційний номерний знак, суд у відповідності до ст.74 КАС України приходить висновку про те, що він не є допустимим доказом по справі.

Відеозаписи з нагрудної камери Zm0480 не містять інформації щодо предмету доказування, а тому у відповідності до ст.73 КАС України не є належними доказами перетину позивачем дорожньої розмітки 1.3 (подвійної суцільної лінії).

5.11. Будь-яких інших доказів, що свідчили б про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП, відповідачем не надано. Оскаржувана постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення, а тому, на думку суду, не є беззаперечним доказом вчинення ОСОБА_1 правопорушення.

5.12. Даний висновок співпадає з позицією Верховного Суду, висловленою в постанові від 30.05.2018 року у справі №337/3389/16-а (2-а/337/154/2016).

5.13. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до Відділу з організації несення служби в м.Ізмаїл УПП в Одеській області ДПП про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

5.14. Що стосується позову ОСОБА_1 до поліцейського Відділу з організації несення служби в м.Ізмаїл УПП в Одеській області ДПП капрала поліції Яманди В.С. та Державної казначейської служби України, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Ізмаїльський міськрайонний відділ державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, суд виходить з такого.

5.15. За змістом статті 122 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються органами внутрішніх справ (Національною поліцією). При цьому, від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

5.16. Отже, працівники органів і підрозділів Національної поліції при розгляді справ про адміністративні правопорушення діють від імені органів Національної поліції, а тому вони не наділені самостійною процесуальною правоздатністю в рамках розгляду справ даної категорії у судовому процесі.

5.17. Таким чином, вбачається, що належним відповідачем у справах щодо оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, повинен бути відповідний орган Національної поліції, а не працівник органу, і тим більше Державна казначейська служба України.

Крім того, на думку суду, рішення у справі на будь-які права чи інтереси Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області не вплине.

5.18. Доводи позивача та його представника про те, що технічний засіб, яким здійснено відеозаписи, зазначені у п.9 постанови в якості її додатку, що на їх думку не відповідає вимогам закону, є неспроможними, оскільки це не суперечить частині другій статті 283 КУпАП та Додатку №5 до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (пункт 5 розділу IV).

5.19. Також суд вважає за можливе не давати оцінку доводам позивача про те, що відповідачем неправомірно вимагалося пред`явлення документів, в тому числі реєстраційного документу на транспортний засіб та посвідчення водія, оскільки вказані обставини не підтверджують заявлені вимоги і не підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

VІ. СУДОВІ ВИТРАТИ

Згідно з частиною першою статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до пункту першого частини третьої вказаної статті до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом частин третьої та четвертої статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як вбачається з частини четвертої статті 59 КАС України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Частиною сьомою статті 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У судовому засіданні представником позивача до закінчення судових дебатів заявлено про неможливість подання доказів, що підтверджують розмір понесених судових витрат, у зв`язку з чим просив вирішити це питання після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Відтак, враховуючи, що позивачем та його представником всупереч ч.3 ст.143 КАС України не зазначено поважних причин, через які вони не змогли до закінчення судових дебатів подати докази на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, не надані довіреність або ордер, видані відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», що підтверджують повноваження представника як адвоката, або як фахівця в галузі права, договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату ним гонорару або інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку і т.і., суд дійшов до висновку про те, що вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.2, 9, 73, 74, 77, 241-246, 286, 295 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Відділу з організації несення служби в м.Ізмаїл УПП в Одеській області ДПП (місцезнаходження: 68600, Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Телеграфна, 72) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, задовольнити.

2. Постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК№1949068 від 07.01.2020 року, винесену поліцейським Відділу з організації несення служби в м.Ізмаїл УПП в Одеській області ДПП капралом поліції Яманди Володимиром Сергійовичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.122 КУпАП, скасувати.

3. Провадження по справі у відношенні ОСОБА_1 , - закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

4. У задоволенні позову ОСОБА_1 до поліцейського Відділу з організації несення служби в м.Ізмаїл УПП в Одеській області ДПП капрала поліції Яманди Володимира Сергійовича та Державної казначейської служби України, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Ізмаїльський міськрайонний відділ державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, - відмовити.

5. Копію постанови надіслати для відома до Відділу з організації несення служби в м.Ізмаїл УПП в Одеській області ДПП та Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О.І.Бальжик