Справа № 486/1/20
Суддя: Савін О. І.
Дата ухвалення: 2020-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №: 486/1/20 Провадження №2-а/486/5/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2020 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді - Савіна О. І.

при секретарі - Коршак О.В.

за участю: позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську Миколаївської області справу в порядку адміністративного судочинства за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу №2 роти №2 батальону №1 УПП в Одеській області лейтенанта поліції Бабалико Дмитра Віталійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

02.01.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора взводу №2 роти №2 батальону №1 УПП в Одеській області лейтенанта поліції Бабалико Д.В. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. В обґрунтування позову зазначає, що згідно до постанови серії ДПО18 № 618243 від 27.12.2019 року, його визнано винним в скоєнні правопорушення передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді щштрафу в сумі 340.00 грн.. Вважає, що постанова незаконна, так як він не допускав порушень правил дорожнього руху та вказує, що 27.12.2019 року о 01.00 год. під час керування транспортним засобом «Volvo FM 12» номерний знак НОМЕР_1 з причіпом «Krone SDP 24» номерний знак НОМЕР_2 , був зупинений інспектором поліції, який вказав на відсутність на його транспортному засобі бризковика та виніс постанову про накладення адміністративного стягнення. При цьому інспектор не прийняв до уваги його заперечення з приводу того, що перед виїздом з місця завантаження, транспортний засіб був у технічно справному стані та грязезахисний фартух/бризковик був на місці, а під час руху він не міг дізнатись про його відрив та усунути вказану несправність на місці. При цьому наголосив, що 80% дорожнього покриття взагалі відсутнє або перебуває в аварійному стані, що скоріш всього стало причиною пошкодження бризковика. Також зазначив, що техогляд автомобіль проходив 16.12.2019 року. Таким чином вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, а тому просив скасувати постанову серії ДПО18 № 618243 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив про задоволення позову з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач інспектор поліції в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив.

07.02.2020 року на адресу суду надійшло пояснення, щодо позову від представника Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, який одночасно звернувся з клопотанням про залучення Управління до участі у справі в якості третьої особи на стороні відповідача.

Однак, ухвалою суду від 18.02.2020 року у задоволенні клопотання відмовлено, з посиланням на те. що інспектор поліції є належним відповідачем у справі, який наділений адміністративною процесуальною правосуб`єктністю в процесі, а відтак судом не приймається до уваги, як доказ, пояснення Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції.

З`ясувавши думку позивача та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як передбачено ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

За змістом п.1-2 ч.1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом приймається до уваги, що у відповідності до вимог ст. 258 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції (зокрема ст. 122 КУпАП). Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

В судовому засіданні встановлено, що згідно до постанови серії ДПО18 № 618243 від 27.12.2019 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340.00 гривень, у зв`язку з порушенням п. 31.4.7.е) ПДР України, а саме, за керування водієм транспортним засобом, що має технічні несправності, з якими, відповідно до встановлених правил, експлуатація його забороняється (а.с. 5).

Відповідно до пункту 5 розділу IV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 10 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Позивач заперечує проти змісту постанови, вказує на відсутність об`єктивних доказів скоєння ним правопорушення та не заперечуючи проти наявності пошкодження бризковика, водій зазначив, що не мав можливості усунути вказану несправність на місці зупинки. Однак вказав, що перед початком руху його автомобіль перебував у справному стані. На підтвердження надав копію протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу від 16.12.2019 року № 00999-00786-19.

Пунктом 31.5. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. за № 1306, визначено, що у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил.

Згідно ч.1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок по доказуванню правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки відповідач в судове засідання не з`явився та інших доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП, не надав, суд вправі вирішити справу на підставі доказів, що є в справі.

Стаття 251 КУпАП визначає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Позивач наголошує, що не згоден з висновком інспектора про вчинення ним правопорушення, проте інспектором при складанні постанови, не були допитані свідки правопорушення, а їх пояснення не долучені до матеріалів справи. Будь-яких інших доказів про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП, матеріли справи не містять.

А відтак, аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість доводів позивача щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП, оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів вчинення ним зазначеного адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.3) ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З урахуванням викладеного суд вважає, що позивача не обґрунтовано притягнуто до адміністративної відповідальності у зв`язку з чим вважає за необхідне скасувати постанову серії ДПО18 № 618243 від 27.12.2019 року про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 340.00 грн., а провадження у справі закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 77, 243-246, 250, 293, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора взводу №2 роти №2 батальону №1 УПП в Одеській області лейтенанта поліції Бабалико Дмитра Віталійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, задовольнити.

Постанову серії ДПО18 № 618243 від 27.12.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 340.00 грн., скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , закрити.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення. У зв`язку з оголошенням вступної та резолютивної частини рішення, строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Южноукраїнського міського суду Олександр Іванович Савін

Повний текст рішення складено 27.02.2020 року