Справа № 156/90/20
Суддя: Нєвєров І. М.
Дата ухвалення: 2020-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №156/90/20
Номер провадження 2-а/156/9/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н ЕМ У К Р А Ї Н И

26 лютого 2020 року смт Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Нєвєрова І. М..

за участю секретаря судових засідань Салатюк Г. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Іваничі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Шергея Віталія Валерійовича інспектора СРПП № 1 Іваничівського ВП Горохівського ВП ГУ НП у Волинській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із позовною заявою до Шергея В.В. інспектора СРПП № 1 Іваничівського ВП Горохівського ВП ГУ НП у Волинській області про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Заявлені вимоги мотивує тим, що інспектором було винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме, що він 25 грудня 2019 року о 10 год. 30 хв. в с. Павлівка по вул. Незалежності Іваничівського району керуючи автомобілем «ВАЗ-21063» здійснив розворот на горизонтальній лінії дорожньої розмітки, чим порушив п. 8.5.1 Правил дорожнього руху України. Вказує, що він дійсно 25 грудня 2019 року керував автомобілем «ВАЗ-21063» в с. Павлівка по вул. Незалежності однак ПДР України він не порушував та суцільної пересічної лінії не перетинав. Він із твердженням інспектора не погодився, відмовився підписувати постанову та вказав що правопорушення не вчиняв. Однак інспектор не взяв до уваги його пояснень та виніс протиправну постанову.

Вказану постанову вважає незаконною, складену з грубим порушенням норм законодавства, відомчих актів МВС України, порядку розгляду справи, а тому просить скасувати вказану постанову про адміністративне правопорушення.

Ухвалою Іваничівського районного суду Волинської області від 03 лютого 2020 року по даній справі відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

Позивач в судове засідання не з`явився, однак від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання, не з`явився, однак від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, заперечує щодо задоволення позову та просить в його задоволенні відмовити повністю.

Дослідивши наявні матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до повного задоволення виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАА № 380310 від 25 грудня 2019 року, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ-21063» д.н.з НОМЕР_1 в с. Павлівка по вул. Незалежності Іваничівського району здійснив розворот на горизонтальній лінії дорожньої розмітки, а тому порушив вимоги ч. 1 ст. 122 КУпАП, у зв`язку з чим на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 15 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян що становить 255,00 грн. (а.с.4).

Відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються засади цивільно-правової відповідальності; діяння, які є злочинами, адміністративними або дисциплінарними правопорушеннями, та відповідальність за них; порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності встановлюється Кодексом України про адміністративні правопорушення.

За нормою ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідальність водія транспортного засобу за ч. 1 ст. 122 КУпАП настає за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг.

Як вбачається із позовної заяви, позивач не погодився із твердженням відповідача про порушення ним п. 8.5.1 ПДР України, а саме, здійснення розвороту транспортним засобом на горизонтальній суцільній розмітці проїзної частини дороги. Працівники поліції цього до уваги не взяли та повідомили, що вже винесли постанову про накладення на нього адміністративного стягнення.

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" у постанові, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Незважаючи на те, що згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами по справі є також поясненнями свідків, висновки експерта, речові доказі що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, у вищезазначеній постанові відповідачем не зазначено будь-яких доказів на яких ґрунтується висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, не наведено оцінки доказів.

Також і на судовий розгляд відповідач не надав суду жодних доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_1 порушив вимоги ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. .

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Обов`язок доказування вини водія у вчиненні правопорушення у сфері дорожнього руху покладено на посадову особу, яка винесла постанову про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, відсутні безперечні докази того, що позивач вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оскільки відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, котрі б підтверджували вчинення позивачем правопорушення та правомірність притягнення його до адміністративної відповідальності, тому суд прийшов до висновку, що постанова є не законною і підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

у х в а л и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Шергея Віталія Валерійовича інспектора СРПП № 1 Іваничівського ВП Горохівського ВП ГУ НП у Волинській області про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову серії БАА № 380310 від 25 грудня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255,00 грн.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І. М. Нєвєров