Справа № 200/1062/20-а
Суддя: Мозговая Н.А.
Дата ухвалення: 2020-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2020 р. Справа№200/1062/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мозгової Н.А.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання нарахувати і виплатити пенсію, -

В С Т А Н О В И В:

24 січня 2020 року позивач, ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Слов`янського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області (, місцезнаходження: Донецька область, м. Слов`янськ, пл.Соборна, 3) про визнання протиправною бездіяльність Слов`янського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо зупинення та нарахування виплати пенсії ОСОБА_1 , зобов`язання поновити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 , стягнення заборгованості з виплати пенсії за період з квітня 2016 року по січень 2020 року включно.

В обґрунтування позову зазначив, що він перебуває на обліку у Слов`янському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області. З листа №24851/02 від 01.10.2019 року йому стало відомо, що з 01.04.2016 року нарахування та виплата пенсії не відбувається, оскільки виплата пенсії була припинена на підставі інформації контролюючих структур про відсутність актуальних даних адреси фактичного проживання. Вважає, що таким чином порушено право на пенсійне забезпечення.

Ухвалою суду від 27 січня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Представник відповідача надав відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що позивач перебуває на обліку у відповідача та з березня 2016 року виплату пенсії припинено до з`ясування обставин, тобто до особистого звернення до Управління та надання позивачем відповідних документів. Вказує, що припиняючи виплату пенсії позивачу, управління діяло в межах чинного законодавства, а саме у відповідності до постанов Кабінету Міністрів України №509 від 01.10.2014 року «Про облік внутрішньо переміщених осіб», №637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам», а також Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб». Оскільки позивачем не виконано певний порядок, встановлений для осіб, які перемістилися з тимчасово окупованої території, просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 є пенсіонером та внутрішньо переміщеною особою, місце проживання якої було зареєстровано на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , а фактичне місце проживання/перебування на підконтрольній українській владі території за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 07.08.2015 року №.

Позивач перебуває на обліку у Слов`янському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області, як отримувач пенсії за віком.

З квітня 2014 року по жовтень 2019 року включно виплату пенсії позивачу припинено. Повідомлено, що підставою для припинення нарахувань та виплати пенсії є інформація контролюючих структур про відсутність актуальних даних адреси фактичного проживання, про що вбачається з листа Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 01.10.2019 року №24851/02.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, судом встановлено наступне.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статус внутрішньо переміщеної особи врегульований Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», відповідно до преамбули якого цей Закон відповідно до Конституції та законів України, міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, встановлює гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на зайнятість, пенсійне забезпечення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Статтею 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Право позивача на отримання пенсії відповідачем не заперечується.

Підстави для припинення виплати пенсії визначені 1 ст. 49 вказаного Закону, згідно з якою виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється:

1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;

2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України;

3) у разі смерті пенсіонера;

4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд;

5) в інших випадках, передбачених законом.

Таким чином, припинення виплати пенсії можливе лише на підставі відповідного рішення, що прийнято органом Пенсійного фонду або судом, і лише з підстав визначених статтею 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», перелік яких є вичерпним та передбачає можливість припинення виплати пенсії з інших підстав виключно у випадках, передбачених законом.

Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» підстави для припинення (призупинення) виплати пенсії не встановлені.

Право на отримання пенсії є конституційною гарантією. Суми пенсії є власністю позивача, оскільки з його заробітної плати протягом трудової діяльності здійснювалися утримання (страхові внески) з метою подальшої їх виплати у вигляді пенсії при досягненні особою пенсійного віку та набуття страхового трудового стажу.

Статтею 24 Конституції України встановлено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Враховуючи наведене, орган Пенсійного фонду безпідставно не виплачує позивачу пенсію.

В даному спорі наявність у позивача статусу внутрішньо переміщеної особи створює для нього, на відміну від інших громадян України, певні перешкоди в отриманні його пенсії, яка призначена у зв`язку з трудовою діяльністю, і потребує від пенсіонера здійснення додаткових дій, які не передбачені законами щодо пенсійного забезпечення, зокрема, ідентифікації особи, надання заяви про поновлення виплати пенсії, яка була припинена органом Пенсійного фонду без прийняття відповідного рішення, тощо.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права, Конституція України має найвищу юридичну силу, її норми є нормами прямої дії, а тому органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцієюта законами України (ст. 8, ч.2 ст. 19 Конституції України).

Припинення виплати пенсії позивачу відбулося не у спосіб, що передбачений законом, і з точки зору положень ст. 1 Першого протоколу доКонвенції про захист прав людини і основоположних свободмало місце втручання у право власності позивача, і таке втручання не було законним.

Втручання відповідача у право позивача на мирне володіння своїм майном у вигляді пенсії суд вважає таким, що не ґрунтується на Законі.

Аналогічного висновку дійшов Верховний суд при розгляді справи № 805/402/18-а.

З огляду на наведене бездіяльність суб`єкта владних повноважень щодо зупинення нарахування та виплати пенсії підлягає визнанню протиправними, а порушені права захисту шляхом зобов`язання відповідача поновити нарахування та виплату пенсії.

Частиною 2 статті 9 КАС України суду надане право вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З довідки про призначення та виплату пенсії ОСОБА_1 , яка надана Слов`янським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області слідує, що позивачу припинено нарахування та виплата пенсії з березня 2016 року по лютий 2020 року включно.

Враховуючи висновки суду щодо безпідставного припинення нарахування та виплати пенсії позивачу та з метою поновлення порушеного права позивача на отримання пенсії за віком суд вважає за необхідне вийти за межі заявлених позовних вимог, а саме: визнати протиправною бездіяльність Слов`янського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо зупинення нарахування та виплати пенсії ОСОБА_1 , зобов`язання поновити нарахування, виплату пенсії ОСОБА_1 з березня 2016 року та здійснити виплату заборгованості з пенсії ОСОБА_1 за період з березня 2016 року по лютий 2020 року включно.

Щодо клопотання позивача про встановлення судового контролю, суд зазначає наступне.

Встановлення судового контролю за виконанням судового рішення шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення (ч. 1 ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України), про що також просив позивач, є правом суду, а не обов`язком, яке не виключає існування принципу обов`язковості судового рішення, згідно з яким судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України (ст. 129-1 Конституції України, ч. 2 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 27 січня 2020 року сплату судового збору за подання до суду позовної заяви відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

У зв`язку з тим, що сплату судового збору, що підлягав оплаті відповідно до положень цього Кодексу, відстрочено до ухвалення судового рішення у справі, і судовий збір не оплачено, тому відповідно до наведених вимог процесуального законодавства при задоволенні позову такий судовий збір підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача - суб`єкта владних повноважень.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-10, 20, 22, 25, 72-77, 90, 132, 139, 143, 241-246, 250, 251, 255, 295, 297, підпунктом 15.5 пункту 15 розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Слов`янського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області (, місцезнаходження: Донецька область, м. Слов`янськ, пл.Соборна, 3) про визнання протиправною бездіяльність Слов`янського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо зупинення та нарахування виплати пенсії ОСОБА_1 , зобов`язання поновити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 , стягнення заборгованості з виплати пенсії за період з квітня 2016 року по січень 2020 року включно задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Слов`янського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області (, місцезнаходження: Донецька область, м. Слов`янськ, пл.Соборна, 3) щодо зупинення нарахування та виплати пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) за період з березня 2016 року по лютий 2020 року включно.

Зобов`язати Слов`янське об`єднане Управління Пенсійного фонду України Донецької області (, місцезнаходження: Донецька область, м. Слов`янськ, пл.Соборна, 3) поновити нарахування, виплату та сплатити заборгованість з пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) за період з березня 2016 року по лютий 2020 року включно.

Стягнути зі Слов`янського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області (, місцезнаходження: Донецька область, м. Слов`янськ, пл.Соборна, 3), за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. на користь Державного бюджету України.

Повний текст судового рішення складено 24 лютого 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя Н.А. Мозговая