Справа № 200/12745/19-а
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2020-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2020 року справа №200/12745/19-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Сіваченко І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18 грудня 2019 року (повний текст складено 18 грудня 2019 року в м. Слов`янськ) у справі № 200/12745/19-а (суддя І інстанції - Голошивець І.О.) за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

31 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до із позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії.

Позов вмотивовано тим, що позивач звернувся до відповідача із заявою для продовження страхових виплат з випискою повторного огляду медико-соціальною експертною комісією та надав нотаріально завірені копії актів Н-1 та Н-5. Відповідача повідомив позивача, що у відсутності усіх документів, а саме оригіналів актів Н-1 та Н-5, а не нотаріально завірених копій, у відділення Фонду немає підстав для призначення та продовження страхових виплат у відповідності до законодавства України. Вважаючи дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права на отримання страхових виплат із цим позовом.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 18 грудня 2019 року у справі № 200/12745/19-а позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови позивачу, ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) у продовженні щомісячної страхової виплати за фактичним місцем проживання (перебування). Зобов`язано Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області () прийняти нотаріально засвідчені акти форми Н-1 від 14.08.2008 та Н-5 від 11.07.2008 та розглянути у встановленому законом порядку питання щодо продовження ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) щомісячної страхової виплати за фактичним місцем проживання (перебування). Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що 09.09.2019 позивач звернувся до Бахмутського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, як внутрішньо переміщена особа, надавши довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, нотаріально засвідчену копію акту про нещасний випадок на виробництві за формою Н-1, виписку повторного огляду медико-соціальної експертної комісії. Враховуючи викладене, керуючись ч. 1 ст. 44 Закону № 1105, п.3.1 Порядку № 11, відповідач довів до відома ОСОБА_1 , що для розгляду справи про страхові виплати та прийняття органом Фонду відповідного рішення про призначення або відмови у призначенні щомісячних страхових виплат, потерпілому необхідно надати перелік документів, передбачених п.3.1. Порядку №27, у тому числі оригінали актів за формами Н-1, Н-5. Позивач повторно з необхідними документами до відповідача так і не звернувся.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідно до довідки МСЕК серії НОМЕР_2 про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги, ОСОБА_1 має 25% ступінь втрати професійної працездатності з 27.05.2019 по 01.10.2021.

Відповідач в даних правовідносинах є суб`єктом владних повноважень у відповідності до приписів п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України.

Судом встановлено, що 09.09.2019 потерпілий ОСОБА_1 звернувся до Бахмутського міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, як внутрішньо переміщена особа, з випискою повторного огляду медико-соціальною експертною комісією (далі за текстом - МСЕК) від 09.09.2019 серії № АБ 0047786 для продовження страхових виплати та надав нотаріально завірені акти про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, за встановленою формою Н-1 та (спеціального) розслідування нещасного випадку за встановленою формою Н-5.

З наданого до матеріалів справи листа Бахмутського міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області від 16.09.2019 № 13.03.1/3048 убачається, що потерпілому ОСОБА_1 були надані роз`яснення, що у відсутності усіх документів, а саме оригіналів актів Н-1 та Н-5, а не нотаріально завірених копій, у відділення Фонду немає підстав для призначення та продовження страхових виплат, відповідно п. 3 ст. 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 23.09.1999 № 1105-ХІV зі змінами.

Встановлені судом обставини підтверджені матеріалами справи і не є спірними.

Спірним питанням даної справи є правомірність не поновлення страхових виплат позивачу.

Надаючи правову оцінку правовідносинам колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закріплюючи на конституційному рівні право на соціальний захист кожного громадянина, без будь-яких винятків, держава реалізує положення статті 24 Конституції України, відповідно до якої громадяни мають рівні конституційні права і не може бути обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Статтею 3 Конституції України закріплене визнання найвищою соціальною цінністю в України людини, її життя і здоров`я, честі і гідності, недоторканності і безпеки, відповідальність держави перед людиною за свою діяльність та головний обов`язок держави щодо утвердження і забезпечення прав і свобод людини.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я визначено Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 23.09.1999 № 1105-XIV.

Відповідно до частини першої статті 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування " страховими виплатами є грошові суми, які Фонд виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону № 1105, Фонд розглядає справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або заінтересованої особи виключно за наявності усіх необхідних документів і приймає відповідні рішення у десятиденний строк, не враховуючи дня надходження зазначених документів.

На виконання пункту 2 постанови КМУ від 01.10.2014 № 531 "Про особливості реалізації прав деяких категорій осіб на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", правління Фонду соціального страхування України постановою від 12.12.2018 року № 27 затвердило Порядок надання страхових виплат, фінансування витрат на медичну та соціальну допомогу, передбачених загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання для внутрішньо переміщених осіб (далі - Порядок №27).

Відповідно до п. 2.1 ч. 2 Порядок № 27 Страхові виплати внутрішньо переміщеним особам призначаються робочим органом виконавчої дирекції Фонду або його відділенням за місцем фактичного проживання (перебування) за наявності документів, передбачених Порядком призначення, перерахування та проведення страхових виплат, та копії довідки про взяття на облік і рішення Комісії.

Копії документів засвідчуються працівником управління (відділення) при пред`явленні оригіналів.

Частиною 5 пункту 3.1 Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування України від 19.07.2018 № 11 ( далі - Порядком №11) передбачено: якщо справи про страхові виплати розглядаються вперше по закінченню трьох років з дня встановлення МСЕК стійкої втрати потерпілим професійної працездатності внаслідок ушкодження здоров`я, то страхові виплати призначаються з дня звернення за їх призначенням відповідно до чинних нормативно-правових актів.

Пунктом 3.1 Порядком №27 передбачено, що внутрішньо переміщені особи мають право на продовження раніше призначених страхових виплат у робочому органі виконавчої дирекції Фонду або його відділенні за фактичним місцем проживання (перебування). Для продовження раніше призначених страхових виплат внутрішньо переміщена особа подає такі документи:заяву; копію довідки про взяття на облік; рішення Комісії (у разі наявності на момент подачі документів); копію паспорта або документа, що посвідчує особу; копію реєстраційного номера облікової картки платника податків або паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті).

Копії документів засвідчуються працівником управління (відділення) при пред`явленні оригіналів.

Потерпілий на виробництві або особа, що має право на страхові виплати, надає справу про страхові виплати, на підставі якої йому (їй) були призначені страхові виплати (за наявності).

Отже, враховуючи зазначені норми, колегія суддів дійшла висновку, що наведені норми не містять положення щодо обов`язку страхувальника подавати до Фонду для виплати допомоги у зв`язку з тимчасовою втратою непрацездатністю потерпілого саме оригіналів актів про нещасний випадок, пов`язаних з виробництвом.

Таким чином, подання страхувальником серед інших документів для виплати страхових виплат, засвідченої відповідальними особами підприємства копії акту про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, не може бути підставою для відмови у перерахуванні страхових виплат, оскільки не віднесено до передбачених Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування " випадків відмови Фонду у страхових виплатах.

Крім того, порядок засвідчення справжності копії (фотокопії) документу та виписки з неї визначений вимогами глави 7 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 (далі - Порядок).

Відповідно до Порядку, при підготовці до засвідчення вірності копій документів і виписок з них нотаріус зобов`язаний особисто звірити з оригіналом документа копію чи виписку з документа, вірність яких він засвідчує.

Нотаріуси засвідчують вірність копій документів, виданих юридичними особами, за умови, що ці документи не суперечать закону, мають юридичне значення і засвідчення вірності їх копій не заборонено законом.

Отже, засвідчена нотаріусом копія документа усуває можливий сумнів щодо вірності цієї копії. Засвідчення вірності копій документів потребує додержання певних умов, за яких ця нотаріальна дія може бути вчинена, а копія документа матиме юридичну силу.

Таким чином, подані позивачем нотаріально засвідченні акти підтвердження нещасного випадку усуває можливість сумніву щодо їх вірності.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на встановлені судом обставини, оцінюючи докази у їх сукупності, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.

Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18 грудня 2019 року у справі № 200/12745/19-а - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18 грудня 2019 року у справі № 200/12745/19-а - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 25 лютого 2020 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.А. Блохін

Судді Т.Г. Гаврищук

І.В. Сіваченко