Справа № 620/2487/19
Суддя: Горяйнов Андрій Миколайович
Дата ухвалення: 2020-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/2487/19 Суддя першої інстанції: Падій В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Горяйнова А.М.,

суддів - Аліменка В.О. та Епель О.В.,

за участю секретаря - Денисюк А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2019 року, яке проголошене о 16 год. 35 коп. та складене у повному обсязі 16 грудня 2019 року, у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АКБ «Моноліт» до Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2019 року ТОВ «АКБ «Моноліт» звернулося до суду з позовом, у якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Чернігівській області від 02 квітня 2019 року № 0.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2019 року вказаний адміністративний позов було задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, Головне управління ДФС у Чернігівській області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права. Скаржник вказує на те, що фактичне здійснення господарських операцій позивача із ТОВ «Сантос Холд», ТОВ «Грант Інвест Компані» та ТОВ «Білдінг Індастріс» не підтверджується належними доказами.

ТОВ «АКБ «Моноліт» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначило, що суд першої інстанції належним чином дослідив наявні у матеріалах справи докази та дійшов до вірного висновку про відсутність підстав для донарахування податку на додану вартість за операціями із зазначеними контрагентами.

Під час судового засідання представник позивача заперечував проти апеляційної скарги та просив суд відмовити у її задоволенні посилаючись на те, що суд першої інстанції ухвалив законне і обґрунтоване рішення про задоволення адміністративного позову, а підстави для його зміни чи скасування - відсутні.

Головне управління ДФС у Чернігівській області було належним чином повідомлене про дату, час та місце розгляду справи, проте явку свого представника з належним чином оформленими документами не забезпечило. За таких обставин колегія суддів, керуючись ч. 2 ст. 313 КАС України, вирішила розглядати справу за відсутності представників сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Чернігівській області залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2019 року - без змін, виходячи із наступного.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та сторонами справи не заперечується, що Головне управління ДФС у Чернігівській області провело документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «АКБ «Моноліт» щодо правомірності формування податкової звітності з податку на додану вартість за вересень, грудень 2017 року, за лютий, квітень, червень та липень 2018 року по взаємовідносинах з ТОВ «Сантос Холд», ТОВ «Грант Інвест Компані» та ТОВ «Білдінг Індастріс», за результатами якої склала акт від 07 березня 2019 року № 138/14/38704177.

На підставі вказаного акту перевірки відповідач виніс податкове повідомлення-рішення від 02 квітня 2019 року № 0, яким нарахував позивачу грошові зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 1259538 грн 00 коп., з яких 839692 грн 00 коп. - основне зобов`язання та 419846 грн 00 коп. - штрафні (фінансові) санкції.

Не погоджуючись із вказаним рішенням контролюючого органу, ТОВ «АКБ «Моноліт» звернулося до суду з позовом про визнання його протиправним і скасування.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог ТОВ «АКБ «Моноліт», суд першої інстанції виходив з того, що позивач правомірно задекларував податковий кредит по правовідносинах з ТОВ «Сантос Холд», ТОВ «Грант Інвест Компані» та ТОВ «Білдінг Індастріс».

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Під час проведення перевірки відповідач встановив обставини, які поставили під сумнів фактичне здійснення господарських операцій позивача з ТОВ «Сантос Холд», ТОВ «Грант Інвест Компані» та ТОВ «Білдінг Індастріс». У зв`язку з цим контролюючий орган визнав незаконним декларування податкового кредиту за операціями із зазначеними контрагентами та здійснив нарахування податкових зобов`язань з податку на додану вартість.

У відповідності до абз. «а» п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Датою виникнення права платника податку на додану вартість на віднесення сум податку до податкового кредиту, відповідно до п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Зазначені норми права вказують на те, що право на нарахування податкового кредиту виникає за умови реального здійснення платником податку господарської операції з придбання товару (робіт, послуг), яка призвела до об`єктивної зміни складу активів платника податків - покупця, а також оформлення такої операції належним чином складеними первинними документами, які містять достовірні відомості про їх обсяг та зміст.

Відтак, під час здійснення контролю за правомірністю формування ТОВ «АКБ «Моноліт» податкового кредиту підлягає перевірці фактичне виконання ТОВ «Сантос Холд», ТОВ «Грант Інвест Компані» та ТОВ «Білдінг Індастріс» взятих на себе зобов`язань за відповідними договорами.

Згідно з актом перевірки від 07 березня 2019 року № 138/14/38704177 підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення став висновок податкового органу про те, що у зазначених контрагентів була відсутня можливість для вчинення господарських операцій, а фактичне виконання робіт і фактичний рух товару від не відбувалися, а тому у позивача не було підстав для відображення відповідних операцій у податковому обліку.

Такий висновок обґрунтований тим, що ТОВ «Сантос Холд» не подає податкову звітність з червня 2018 року, ТОВ «Грант Інвест Компані» - з жовтня 2018 року, ТОВ «Білдінг Індастріс» - з листопада 2018 року. У свою чергу раніше подана податкова звітність свідчить про відсутність матеріальних та трудових ресурсів, необхідних для виконання робіт та поставки товару.

За результатами аналізу даних Єдиного реєстру податкових накладних контролюючий орган прийшов до висновку про не підтвердження фактичного здійснення господарських операцій по ланцюгу постачання.

Також в акті від 07 березня 2019 року № 138/14/38704177 зазначено, що до перевірки не надані докази відрядження директора до інших міст для підписання актів приймання-передачі виконаних робіт. По операціях з ТОВ «Грант Інвест Компані» не надані сертифікати якості виробника (посвідчення про якість) на товар - переводи стрілкові.

Перевіряючи обґрунтованість зазначених висновків податкового органу, колегія суддів враховує правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 05 березня 2019 року у справі №814/344/14, відповідно до якої не підтвердження операцій за ланцюгом постачання, так само як і податкова інформація про інші порушення податкової дисципліни, допущені контрагентом платника податків або третіми особами у відносинах з контрагентом, не є свідченням нереальності господарських операцій, за умови їх підтвердження належними і допустимими первинними документами, як підставами формування бухгалтерського обліку.

У постанові Верховного Суду від 03 вересня 2019 року у справі № 810/3790/17 зазначено, що норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування об`єкта оподаткування податком на прибуток, витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагентів за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагентів та злагодженість дій між ними.

За висновком Верховного Суду, що викладений у постанові від 20 серпня 2019 року у справі №822/112/15, наявність або відсутність окремих документів, як і деякі помилки чи неточності у їх оформленні, не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних випливає, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце (відбулися), а певні недоліки в заповненні первинних документів носять оціночний характер.

Надаючи правову оцінку доводам Головного управління ДФС України у Чернігівській області про відсутність у контрагентів позивача трудових та матеріальних ресурсів, необхідних для здійснення поставки, колегія суддів враховує висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 19 червня 2018 року у справі № 826/7704/16. У вказаному судовому рішенні зазначено, що відсутність у спірного контрагента матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ним господарської операції та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу). Основні та транспортні засоби можуть перебувати в постачальника на праві оренди або лізингу.

У постанові Верховного Суду від 24 січня 2019 року у справі № 810/2741/17 також міститься висновок про те, що доводи скаржника щодо відсутності у контрагентів позивача виробничих, складських і трудових ресурсів у необхідному для виконання зазначених договорів об`ємі, не беруться до уваги як доказ одержання необґрунтованої податкової вигоди, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу). Основні та транспортні засоби можуть перебувати у постачальника на праві оренди або лізингу.

Згідно з ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Крім того, згідно з актом перевірки від 07 березня 2019 року № 138/14/38704177 кількість працівників ТОВ «Сантос Холд» згідно з останньою податковою звітністю становила 7 осіб, у ТОВ «Грант Інвест Компані» - 9 осіб та ТОВ «Білдінг Індастріс» - 6 осіб. Обґрунтованих доводів про те, що наявні у зазначених товариств трудові ресурси були недостатніми для виконання робіт, обумовлених договорами, що укладені з ТОВ «АКБ «Моноліт», контролюючий орган не навів.

Отже, повідомлені відповідачем обставини самі по собі не є достатніми для висновку про не підтвердження фактичного здійснення господарських операцій.

З метою повного з`ясування обставин справи та усунення будь-яких сумнівів щодо здійснення господарських операцій між позивачем та ТОВ «Сантос Холд», ТОВ «Грант Інвест Компані», ТОВ «Білдінг Індастріс», колегія суддів вважає необхідним дослідити документи, які стосуються виконання відповідних договорів.

Суд встановив, що між ТОВ «АКБ «Моноліт» та ТОВ «Сантос Холд» був укладений договір про надання послуг по будівництву № 526 від 26 травня 2017 року.

У матеріалах справи міститься ліцензія, що видана Державною архітектурно-будівельною інспекцією України 27 вересня 2017 року, яка підтверджує наявність у ТОВ «Сантос Холд» на провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми та значними наслідкам.

На підставі вказаного договору ТОВ «Сантос Холд» виконувало на замовлення ТОВ «АКБ «Моноліт»:

- роботи з поточного ремонту залізничної колії на об`єкті у Оболонському районі м. Києва, що підтверджується актом приймання виконаних робіт № 34 від 16 серпня 2017 року;

- послуги по будівництву на території комплексу «Обеліск Слави» у м. Бобровиця, що підтверджується актом приймання виконаних робіт № 38 від 21 серпня 2017 року та відомістю ресурсів від 21 серпня 2017 року;

- послуги по будівництву на території виробничої бази «Лукашівка» у м. Бобровиця, що підтверджується актами приймання виконаних робіт № 60 та № 61 від 27 грудня 2017 року та дефектними актами від 08 серпня 2017 року та від 12 вересня 2017 року;

- загально-будівельні роботи у м. Ніжині, підтверджується актами приймання виконаних робіт № 65 та № 66 від 28 грудня 2017 року та дефектними актами від 26 вересня 2017 року та від 03 листопада 2017 року;

- послуги по складанню рейкошпальної решітки та елементів верхньої будови залізничної колії, підтверджується актом приймання виконаних робіт № 67 від 28 грудня 2017 року та дефектним актом від 11 грудня 2017 року.

Також позивач надав копії платіжних доручень, які підтверджують здійснення розрахунків з виконавцем робіт та оборотно-сальдову відомість і картку рахунку 631, які підтверджують відображення господарських операцій у бухгалтерському обліку.

Крім того позивач повідомив, що ТОВ «Сантос Холд» залучалося до виконання будівельних робіт, які ТОВ «АКБ «Моноліт» зобов`язувалося виконати на замовлення інших суб`єктів господарювання, а саме: виконання робіт з поточного ремонту залізничної колії на об`єкті у Оболонському районі м. Києва та послуг по складанню рейкошпальної решітки та елементів верхньої будови залізничної колії було замовлене ПАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ (Київ-Петрівська філія), послуги з ремонту комплексу «Обеліск Слави» - Бобровицькою міською радою Чернігівської області, роботи на території виробничої бази «Лукашівка» у м. Бобровиця - ТОВ «Земля і Воля», загально-будівельні роботи у м. Ніжині - ТОВ «Баришівська зернова компанія».

На підтвердження виконання своїх зобов`язань перед ПАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ (Київ-Петрівська філія), Бобровицькою міською радою Чернігівської області, ТОВ «Земля і Воля» позивач надав суду копії відповідних договорів та первинних документів, складених у зв`язку з виконанням обумовлених ними робіт.

Фактичне виконання ТОВ «АКБ «Моноліт» робіт, які були замовлені зазначеними контрагентами, контролюючий орган не заперечує.

Додатково позивач надав до суду першої інстанції копію листа ТОВ «Сантос Холд» від 22 жовтня 2018 року № 429, у якому викладені пояснення щодо господарських відносин із ТОВ «АКБ «Моноліт».

Між ТОВ «АКБ «Моноліт» та ТОВ «Грант Інвест Компані» був укладений договір надання послуг від 04 квітня 2018 року, який передбачав виконання робіт по складанню рейкошпальної решітки та елементів верхньої будови залізничної колії.

Виконання таких робіт підтверджується актом виконання робіт від 26 квітня 2018 року. Згідно вказаного акту роботи по збиранню ланок рейкошпальної решітки на залізобетонних шпалах із рейок типу Р65 довжиною по 12,5 м у кількості 42 шт. виконувалися у період з 10 по 26 квітня 2018 року. До виконання робіт були залучені 9 працівників, що узгоджується із даними акту перевірки від 07 березня 2019 року № 138/14/38704177 про кількість осіб, які працюють у ТОВ «Грант Інвест Компані».

Також між вказаними контрагентами був укладений договір поставки № 4/11/05 від 11 травня 2018 року. Предметом поставки за вказаним договором був товар «Перевод стрілковий, тип Р-65, марка 1/9».

На підтвердження фактичного отримання зазначеного товару позивач надав суду копії видаткових накладних № 202 від 21 травня 2018 року, № 203 від 23 травня 2018 року, № 204 від 25 травня 2018 року, № 205 від 29 травня 2018 року, а також товарно-транспортних накладних № 023342 від 23 травня 2018 року, № 023346 від 25 травня 2018 року, № 023350 від 29 травня 2018 року.

Згідно з вказаними товарно-транспортними накладними перевезення товару здійснював ФОП ОСОБА_1 на замовлення ТОВ «Грант Інвест Компані».

Позивач надав копії платіжних доручень, які підтверджують здійснення розрахунків з виконавцем робіт і постачальником товарів, а також оборотно-сальдову відомість і картку рахунку 631, які підтверджують відображення господарських операцій у бухгалтерському обліку.

Додатково позивач надав до суду першої інстанції копію листа ТОВ «Грант Інвест Компані» від 19 жовтня 2018 року, у якому викладені пояснення щодо господарських відносин із ТОВ «АКБ «Моноліт».

Придбані у ТОВ «Грант Інвест Компані» товар - «Перевод стрілковий, тип Р-65, марка 1/9» у подальшому був реалізований позивачем ТОВ «Вітчизна» та ТОВ «Кролевецький завод силікатної цегли».

Між ТОВ «АКБ «Моноліт» та ТОВ «Білдінг Індастріс» був укладений договір № Р18/жд від 11 травня 2018 року, який передбачав виконання робіт, пов`язаних із ремонтом/реконструкцією/будівництвом залізничної колії.

Виконання таких робіт підтверджується актами приймання-передачі виконаних робіт від 17, 18, 19 червня 2018 року. Згідно вказаних актів ТОВ «Білдінг Індастріс» виконало роботи по виготовленню й улаштуванню рейкових упорів, збиранню ланок рейкошпальної решітки на залізобетонних шпалах із рейок типу Р65 довжиною по 12,5 м, поточного ремонту дільниці примикання під`їзної залізничної колії ТОВ «Кролевецький силікатний завод».

Також позивач надав копії платіжних доручень, які підтверджують здійснення розрахунків з виконавцем робіт та оборотно-сальдову відомість і картку рахунку 631, які підтверджують відображення господарських операцій у бухгалтерському обліку.

Договір № Р18/жд від 11 травня 2018 року був укладений з метою залучення ТОВ «Білдінг Індастріс» до виконання будівельних робіт, які ТОВ «АКБ «Моноліт» зобов`язувалося виконати на замовлення ТОВ «Кролевецький завод силікатної цегли» згідно з договором підряду № 227 від 27 лютого 2018 року.

На підтвердження виконання своїх зобов`язань перед ТОВ «Кролевецький завод силікатної цегли» позивач надав суду копії відповідного договору та первинних документів, складених у зв`язку з виконанням обумовлених ним робіт.

Фактичне виконання ТОВ «АКБ «Моноліт» робіт за договором підряду № 227 від 27 лютого 2018 року контролюючий орган не заперечує.

Додатково позивач надав до суду першої інстанції копію листа ТОВ «Білдінг Індастріс», у якому викладені пояснення щодо господарських відносин із ТОВ «АКБ «Моноліт».

Дослідивши зазначені документи, колегія суддів прийшла до висновку, що приєднані до матеріалів справи письмові докази у своїй сукупності підтверджують фактичне здійснення господарських операцій та отримання позивачем товару і послуг від ТОВ «Сантос Холд», ТОВ «Грант Інвест Компані» та ТОВ «Білдінг Індастріс».

За таких обставин колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення адміністративного позову ТОВ «АКБ «Моноліт» та визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Чернігівській області від 02 квітня 2019 року № 0.

Доводи апеляційної скарги відповідача не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в рішенні від 04 грудня 2019 року та не можуть бути підставою для його скасування.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Чернігівській області залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2019 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області - залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А.М. Горяйнов

Судді В.О. Аліменко

О.В. Епель

Постанова складена у повному обсязі 25 лютого 2020 року.