Справа № 200/9877/19-а
Суддя: Арабей Тетяна Георгіївна
Дата ухвалення: 2020-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2020 року справа №200/9877/19-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Арабей Т.Г., Геращенка І.В., Міронової Г.М., за участю секретаря судового засідання Ашумова Т.Е., представника відповідача Пономарьова А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 листопада 2019 року у справі № 200/9877/19-а (головуючий суддя І інстанції Стойка В.В., складене у повному обсязі 06 грудня 2019 року у м. Слов`янськ Донецької області) за позовом Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

07 серпня 2019 року Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 23 квітня 2019 року № про нарахування штрафних фінансових санкцій у розмірі 1 087 461,52 грн. (а.с. 4-9 т.1).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 28 листопада 2019 року замінено відповідача по справі Головне управління ДФС у Донецькій області на правонаступника Головне управління ДПС у Донецькій області (а.с. 63 т.2).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 28 листопада 2019 року позовні вимоги задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 23 квітня 2019 року № про нарахування штрафних фінансових санкцій у розмірі 1 087 461,52 грн. (а.с. 65-67 т.2).

Головне управління ДПС у Донецькій області із таким судовим рішенням не погодилось, звернулось до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на ненадання судом першої інстанції вірної оцінки обставинам справи, що мають значення для справи, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просило скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог позивачу відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що податковим органом згідно пункту 87.9 статті 87 ПК України були зараховані кошти, які сплатив позивач, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення.

Оскільки позивач несвоєчасно сплатив податкові зобов`язання на підставі ст.126 Податкового кодексу України до нього були застосовані штрафні санкції, відтак, спірне податкове повідомлення-рішення є правомірним, а рішення підлягає скасуванню (а.с. 69-71 т.2).

Представник відповідача в судовому засіданні надав пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі, просив суд її задовольнити.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» зареєстроване у якості юридичної особи, включене до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців за кодом 03337119, місцезнаходження юридичної особи: 84307, Донецька обл., м. Краматорськ, пров. Земляний, буд. 2, перебуває на обліку як платник податків у ГУ ДФС у Донецькій області, Краматорське управління, Краматорська ДПІ; Код КВЕД 35.30 Постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря (основний) (а.с. 22-23).

Головним управлінням ДФС Донецької області на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 розділу І, пункту 200.10 статті 200 розділу V, у порядку підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75, пункту 76.3 статті 76 розділу II Кодексу України №2755-VI від 02.12.2010 зі змінами та доповненнями (далі - Кодекс) проведено камеральну перевірку Обласного комунального підприємства Донецьктеплокомуненерго, з питання повноти та своєчасності розрахунків з бюджетом з податку на додану вартість за період з 29 вересня 2016 року по 19 березня 2019 року, оформленому актом № 368/05-99-44-03-15-1/3337119 від 19 березня 2019 року (а.с. 22-28 т. 1).

Перевіркою встановлено порушення Обласним комунальним підприємством Донецьктеплокомуненерго підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16, пункту 57.1, пункту 57.3 статті 57, пункту 203.2 статті 203 Кодексу в частині несвоєчасної сплати сум узгоджених податкових зобов`язань з податку на додану вартість за Рішенням суду про розстрочення (вiдстрочення) податкового боргу № 2а/0570/21291/2011 від 24 листопада 2011 року, за Рішенням суду про розстрочення (вiдстрочення) податкового боргу № 2а/0570/2702/2012 вiд 19 березня 2012 року, за Рішенням суду про розстрочення (вiдстрочення) податкового боргу вiд 07 грудня 2010 року № 2а/0570/2702/2012 вiд 19 березня 2012 року, за Рішенням суду про розстрочення (вiдстрочення) податкового боргу № 805/2426-15а вiд 28 липня 2015 року, за Рішенням суду про розстрочення (вiдстрочення) податкового боргу N 805/16715/13-а вiд 28 листопада 2013 року, за Рішенням суду про розстрочення/відстрочення № 805/2079/14 вiд 28 листопада 2016 року та по податковому повідомленню-рішенню № вiд 08 грудня 2016 року.

За наслідками проведеної перевірки Головним управлінням ДФС Донецької області на підставі ст.126 Податкового кодексу України винесено податкове повідомлення-рішення № від 23 квітня 2019 року та застосовано фінансові санкції в розмірі 20% за затримку сплати узгоджених сум податкових зобов`язань з податку на додану вартість на кількість днів - 797, 798, 799, 804, 805, 806, 807, 810, 811, 1194, 1195, 1196, 1208, 1209, 1214, 1215, 1288, 1298, 1301, 1302, 1304, 1305, 1308, 2107, 2108, 2109, 2115, 2121, 2122, 2123, 2141, 2142, 2145, 2146, 2154, 2160, 2263, 2264, 2270, 2277 в сумі 5 437 307,39 грн., внаслідок чого нараховані фінансові санкції на суму 1 087 461,52 грн. (а.с. 29, 30 т. 1).

14 травня 2019 року позивачем спірне податкове повідомлення-рішення було оскаржено в адміністративному порядку (а.с. 31-35 т.1).

За результатами розгляду скарги Державною фіскальною службою 15 липня 2019 року прийнято рішення за № 32627 про залишення прийнятого податкового повідомлення-рішення без змін, а скаргу без задоволення (а.с. 36-40 т.1).

Позивач із зазначеним податковим повідомленням-рішенням не погодився та звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Спірним питання даної справи є правомірність дій відповідача щодо перерахунку з електронного рахунку податку грошових коштів в рахунок погашення податкового боргу з податку на додану вартість в порядку черговості та нарахування позивачу штрафних санкцій на підставі ст.126 Податкового кодексу України за порушення строків сплати суми грошового зобов`язання з ПДВ.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до висновку, що стягнення контролюючим органом грошових коштів з рахунку платника податків у системі електронного адміністрування ПДВ проведено без дотримання норм пункту 87.1 статті 87, пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України.

При цьому, фінансові санкції згідно з спірним податковим повідомленням-рішенням застосовані виходячи з факту здійснення контролюючим органом заходів на погашення податкового боргу не у спосіб, встановлений пунктом 95.3 статті 95 Податкового кодексу України,тому суд першої інстанції дійшов до висновку щодо неправомірності прийнятого податкового повідомлення-рішення. Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції та надаючи оцінку спірним правовідносинам, вважає за необхідне зазначити про наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (далі ПК).

Відповідно до абзацу першого пункту 57.1 статті 57 ПК платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У разі не виконання платником податків обов`язку щодо своєчасної сплати узгодженої суми податкового зобов`язання контролюючий орган в силу компетенції, встановленої нормами ПК, здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків. Ця компетенція стосується, зокрема виявлення джерел погашення податкового боргу та контролю за дотриманням платником податків черговості погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення.

Джерела сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків визначені статтею 87 ПК.

Так, згідно з абзацом першим пункту 87.1 цієї статті джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Законодавцем встановлені особливості щодо визначення джерел сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу з ПДВ.

Відповідно до абзацу другого пункту 87.1 статті 87 ПК джерелом самостійної сплати грошових зобов`язань з податку на додану вартість є суми коштів, джерела яких зазначені в абзаці першому цього пункту та обліковуються в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. У разі сплати податкових зобов`язань, що виникли до 1 липня 2015 року, та/або погашення податкового боргу за податковими зобов`язаннями, що виникли до 1 липня 2015 року, перерахування коштів до бюджету здійснюється безпосередньо з поточних рахунків платника податків, відкритих у банках.

Не можуть бути джерелом погашення податкового боргу, крім погашення податкового боргу з податку на додану вартість (крім податкового боргу, що виник до 1 липня 2015 року), кошти на рахунку платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. Для погашення такого податкового боргу за рахунок коштів на рахунку платника податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість центральний орган виконавчої влади, що реалізує податкову і митну політику, за умови наявності підстав, передбачених статтею 95 цього Кодексу, надсилає центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр, у якому зазначаються найменування платника податків, податковий та індивідуальний податковий номер платника податків та сума податкового боргу, що підлягає перерахуванню до бюджету (крім сум податкового боргу за податковими зобов`язаннями з податку на додану вартість, що підлягали сплаті до державного бюджету та за якими сформовано реєстр для перерахування коштів до державного бюджету з рахунка у системі електронного адміністрування відповідно до пункту 200.2 статті 200 цього Кодексу). Порядок формування та надсилання центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, такого реєстру визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику (абзац четвертий пункту 87.1 статті 87 ПК).

Норми статті 95 ПК встановлюють підстави для здійснення контролюючим органом за платника податків і на користь держави заходів щодо погашення податкового боргу шляхом стягнення коштів, які перебувають у власності платника податків, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Спеціальною нормою, яка регулює стягнення коштів, у тому числі, з рахунків у СЕА ПДВ, є норма абзацу першого пункту 95.3 цієї статті, згідно з якою стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Аналіз наведених норм в їх системному зв`язку дає підстави зробити такий висновок щодо правового регулювання погашення податкового боргу з ПДВ за рахунок коштів у СЕА цього податку: у разі коли платник податку на додану вартість не сплатив самостійно узгоджену суму податкового зобов`язання в установлений пунктом 57.1 статті 57 ПК строк і не сплачує податковий борг, який внаслідок цього виник, контролюючий орган вправі здійснити за платника податку заходи щодо погашення податкового боргу за рахунок коштів на рахунку цього платника податку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість за рішенням суду.

Непогашення податкового боргу, зокрема зі сплати штрафних (фінансових) санкцій та пені, дає право контролюючому органу здійснити за цього платника податку і в інтересах держави заходи на погашення податкового боргу, який виник через таку несплату.

При цьому, такі заходи мають бути здійснені на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені законом, як це вимагається частиною другою статті 19 Конституції України, якою встановлено критерій поведінки державного органу у сфері публічних відносин. Неправомірна поведінка невладного суб`єкта у цих відносинах не може виправлятися неправомірною поведінкою владного суб`єкта.

Вказаний правовий висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 30 липня 2019 року у справі № 440/4082/18 та від 10 вересня 2019 року №1840/3549/18.

Таким чином, стягнення контролюючим органом грошових коштів з рахунку платника податків у системі електронного адміністрування ПДВ проведено без дотримання норм пункту 87.1 статті 87, пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України.

Оскільки фінансові санкції згідно з спірним податковим повідомленням-рішенням застосовані виходячи з факту здійснення контролюючим органом заходів на погашення податкового боргу не у спосіб, встановлений пунктом 95.3 статті 95 Податкового кодексу України, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції дійшов щодо неправомірності прийнятого податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції розглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

За змістом статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються належними письмовими доказами, які зібрані та досліджені судом у судовому засіданні під час розгляду даної адміністративної справи, рішення суду першої інстанції у даній справі про задоволення адміністративного позову прийнято без порушення норм процесуального та матеріального права, і тому рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 листопада 2019 року необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. 283, 310, 315, 316, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 листопада 2019 року у справі № 200/9877/19-а - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини постанови проголошені в судовому засіданні 26 лютого 2020 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку встановленому ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 26 лютого 2020 року.

Судді Т.Г.Арабей

І.В. Геращенко

Г.М. Міронова