Справа № 160/12645/19
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2020-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіВерба І.О.
при секретарі судового засіданняШурпіновій К.О.
за участю: позивача представника позивача представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_4 Никитенка Є.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
2. Ухвалою суду від 21.12.2019:
- прийнято адміністративний позов до розгляду, відкрито провадження у справі;
- справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін;
- сторонам встановлені строки для подання заяв по суті спору;
- від відповідача витребувано розрахунок податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, по об`єктам нерухомості.
3. 03.01.2020 до суду надійшов відзив на позовну заяву (а.с.29-30).
4. 03.01.2019 до канцелярії суду від позивача надійшли наступні документи:
- заява з належним чином засвідченими копіями доказів, які витребувані ухвалою суду від 21.12.2019. У заяві позивачем зазначено, що оригінали наданих доказів знаходяться у нього та будуть надані суду під час судового розгляду справи по суті;
- клопотання про розгляд справи у судовому засіданні.
5. 08.01.2020 до суду надійшла відповідь на відзив (а.с.23-41).
7. 28.01.2020 у судове засідання прибув позивач, представники позивача та відповідача, судом оголошено перерву до 18.02.2020 для надання розрахунку нарахованої суми податку, із зазначенням об`єкту нерухомого майна, який визначено об`єктом оподаткування.
8. 18.02.2020 у судове засідання прибули позивач, та представники позивача та відповідача, які підтримали обрані правові позиції, представник відповідача зазначив про відсутність відомостей про об`єкт нерухомого майна щодо якого нарахований податок.
9. Позивач вважає протиправним нарахування сум податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, оскільки контролюючий орган за 2017 рік не здійснював ніяких розрахунків щодо такого нерухомого майна і не приймав відносно такого майна взагалі будь-яких податкових повідомлень-рішень, тобто контролюючий орган діяв відповідно до діючого податкового законодавства.
10. Податковим законодавством передбачено, що контролюючий орган повинен здійснити конкретні дії на підставі певних даних: здійснити обчислення податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, тобто контролюючий орган повинен зробити розрахунок; обчислення (розрахунок) податку здійснюється контролюючим органом виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості; обчислення (розрахунок) податку здійснюється за відповідною ставкою.
11. Відповідач не надав підтвердження розрахунку податку, є незрозумілим який об`єкт нерухомості є об`єктом оподаткування у 2018 році на суму 24 607,17 грн.
12. Раніше, 14.06.2017 відповідачем було прийнято податкове повідомлення-рішення № 158/1302, яким визначена сума податкового зобов`язання за податком не нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2016 рік у сумі 20 023,03 грн.
13. До податкового повідомлення-рішення від 14.06.2017 був наданий розрахунок податку. В розрахунку були зазначені наступні дані: тип майна; місцезнаходження об`єктів; загальна площа кожного об`єкту; база оподаткування; ставка податку; сума податку; фактичний період оподаткування.
14. В принципі мені були зрозумілі за формою та змістом вищезазначені документи (податкове повідомлення-рішення № 158/1302 від 14.06.2017 рік за 2016 рік, розрахунок до цього податкового повідомлення-рішення).
15. Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі № 804/5246/17, залишеною без змін ухвалою суду апеляційної інстанції, визнано протиправним та скасоване податкове повідомлення-рішення № 158/1302 від 14.06.2017 нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в сумі 10 795,25 грн та в сумі 9 107,89 грн.
16. Суди обох інстанцій зазначили у своїх рішеннях, що «З огляду на вказані документи та норми податкового законодавства, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що нерухоме майно ... як виробниче приміщення, та ... як складське приміщення не є об`єктом оподаткування. При цьому, не є обґрунтованим доводи апелянта, що будівлі промисловості належать позивачеві як фізичній особі, а не промисловому підприємству, а тому вони є об`єктом оподаткування, адже норми підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України не ставлять в залежність статус власника майна, а визначають лише перелік об`єктів нерухомості, звільнених від оподаткування.».
17. Таким чином, судами першої та апеляційної інстанції було встановлено, що нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, яке належить позивачу на праві власності, не є об`єктом оподаткування відповідно до вимог податкового законодавства.
18. Позивач вважає, що контролюючий орган зловживає своїми повноваженнями, нехтуючи такими судовими рішеннями, а також приховав розрахунок податку з інформацією про: тип майна; місцезнаходження об`єктів; загальну площу кожного об`єкту; базу оподаткування; ставку податку.
20. Відповідач встановив, що фізична особа ОСОБА_2 згідно відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником нежитлових приміщень, а саме:
- гараж літ. Ж-1 загальною площею 1 321,9 кв.м.;
- виробничий корпус № 1 літ. Ф-1 загальною площею 1 566,8 кв.м.;
- заправочний пункт літ. 3-1 загальною площею 17,4 кв.м.
21. Звідки відповідач взяв такі відомості не зрозуміло, оскільки відповідно до даних Державного реєстру речових прав за позивачем зареєстровані наступні об`єкти нерухомого майна:
- незавершене будівництво, виробничі приміщення - 10% готовності, розташований в м . Дніпро ;
- виробничий корпус № 1 літ. Ф-1 (в спірному податковому повідомленні-рішенні зазначено реєстраційний номер об`єкта власності 18010301, який начебто розташований одночасно у Дніпрі, Кривому Розі, Харкові)
- квартира - м. Дніпро;
- земельна ділянка - м. Дніпро.
22. Тобто, згідно наведеного списку об`єктів нерухомості у відзиві та у податковому повідомленні-рішенні, тільки один об`єкт формально співпадає за назвою. Позивач вважаю, що реєстраційний номер вказаного об`єкта у відзиві та спірному податковому повідомленні-рішенні (18010301) не співпадає із наявним реєстраційним номером об`єкта нерухомості в Державному реєстрі речових прав, а тому ствердження контролюючого органу щодо плати в тому числі і за цей об`єкт нерухомості суму у розмірі 24 607, 17 грн, є безпідставним.
23. Щодо того факту, що позивач начебто не заперечував проти того, що є власником нежитлових приміщень:
- гараж літ. Ж-1 загальною площею 1 321,9 кв.м.;
- виробничий корпус № 1 літ. Ф-1 загальною площею 1 566,8 кв.м.;
- заправочний пункт літ. 3-1 загальною площею 17,4 кв.м.,
- то даний факт вигаданий контролюючим органом, оскільки в спірному податковому повідомленні-рішенні місця розташування об`єктів нерухомості зазначено: м. Дніпро, м. Кривий Ріг, м. Харків, а також якийсь номер 18010301 (можливо це реєстраційний номер об`єкта чи об`єктів нерухомості в Державному реєстрі речових прав), а в Державному реєстрі речових прав такі нежитлові приміщення за мною на праві власності не зареєстровано.
ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА
24. Відповідач проти позову заперечив повністю, зазначивши, позивач є платником податку як власник об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості у відповідності до підпункту 266.1.1 пункту 266.1, підпункту 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 ПК України
25. База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.
26. Відповідач встановив, що фізична особа ОСОБА_2 згідно відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно є власником нежитлових приміщень, а саме:
- гараж, літ. Ж-1 загальною площею 1321,9 кв.м;
- виробничий корпус №1-літ. Ф-1 загальною площею 1566,8 кв.м;
- заправочний пункт літ. 3-1 загальною площею 17,4 кв.м.
27. Даний факт позивачем не заперечувався.
28. У зв`язку з тим, що нежитлове нерухоме майно яке належить позивачу на праві власності є об`єктом оподаткування за змістом статті 266 ПК України, відповідно фізична ОСОБА_2 є платником податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, тому контролюючий орган самостійно визначив суму грошових зобов`язань за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки та надіслав позивачу податкове повідомлення-рішення форми «Ф», яким визначив йому податкове зобов`язання за платежем - податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2018 рік, а саме:
29. Враховуючи наведене прийняте податкове повідомлення-рішення повністю відповідає вимогам ПК України.
30. Стосовно твердження позивача, що відповідно до пункту є) підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України не є об`єктом оподаткування будівлі промисловості, зокрема виробничі корпуси, цехи, складські приміщення промислових підприємств, слід зазначити наступне.
31. Промислове підприємство - це підприємство, що виробляє промислову продукцію у визначених обсягах згідно з заданою технологією.
32. Термін «промислове підприємство» охоплює всі підприємства, які належать до таких галузей економічної діяльності: добувна промисловість, переробна промисловість, будівництво, електроенергія, газ, водопостачання і санітарне обслуговування, транспорт, склади і служби зв`язку (стаття 1 Конвенції про допомогу у випадках виробничого травматизму від 08.07.1964 № 121).
33. З метою застосування норм підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України при визначенні промислових підприємств необхідно дотримуватись вимог Національного класифікатора України ДК 009:2010 та Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018- 2000.
34. Класифікація видів економічної діяльності (КВЕД) є складовою ДК 009:2010. згідно з яким процес промислового виробництва-це процес перероблення (механічного, хімічного, ручного тощо), який використовують для виготовлення нової продукції (споживчих товарів, напівфабрикатів чи засобів виробництва), оброблення товарів, які були у використанні, надання промислових послуг і який класифікують у секціях В «Добувна промисловість та розроблення кар`єрів», С «Переробна промисловість», О «Постачання електроенергії, газу, пари га кондиційованого повітря», Е «Водопостачання; каналізація, поводження з відходами» та Г «Будівництво».
35. Тобто в цілях застосування норм підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України промисловими вважаються підприємства, які відповідно до ДК 009:2010 належать до вищезазначених секцій.
36. Зі змісту пункту є) підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України вбачається, що для застосування вказаної норми Кодексу при вирішенні питання про здійснення оподаткування податком на нерухоме майно, відмінного від земельної ділянки, необхідні дві обов`язкові ознаки однієї обставини, визначені законодавцем:
- нерухоме майно повинно відноситися до будівель промисловості;
- будівлі промисловості повинні належати промисловим підприємствам.
37. Будівлі промисловості належать фізичній особі - ОСОБА_2 , а не промисловому підприємству, в зв`язку з чим такі будівлі є об`єктом оподаткування.
38. Отже, позовні вимоги ОСОБА_2 задоволенню не підлягають.
ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
39. 21.10.2019 ОСОБА_3 одержав оскаржуване податкове-повідомлення-рішення № 0400389/5353-0464 від 26.07.2019, прийняте Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області, яким позивачу, як платнику податків, згідно з підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 та відповідно до підпункту 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 ПК України, визначено суму податкового зобов`язання за 2018 рік у сумі 24 607,17 грн за платежем «Под.на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплач фіз., які є власн обієк (Дніпр, КрРіг, Хар 18010301) (а.с.12-13).
40. 07.11.2019 позивач в порядку статті 17 ПК України подав відповідачу заяву, в якій, у тому числі просив надати розрахунок податку з інформацією про: тип майна; місцезнаходження об`єктів; загальну площу кожного об`єкту; базу оподаткування; ставку податку (а.с.14-16).
41. Підтвердження надання відповіді за заяву позивача від 07.11.2019 суду не надано.
42. Згідно наданої позивачем Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, номер довідки 193012719, сформованої 13.12.2019, ОСОБА_2 є власником, зокрема (а.с.51-54):
- реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 35312312; тип майна: виробничий корпус № 1 - літ. Ф-1; адреса нерухомого майна: АДРЕСА_2 ; загальна площа (кв.м): 1566,8; технічний опис майна: виробничий корпус № 1 літ. Ф-1 (цегла), загальною площею 1566,8 кв.м; дата прийняття рішення про державну реєстрацію 12.04.2012.
43. Згідно наданої відповідачем Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, номер довідки 198962652, сформованої 04.02.2020, фізична особа рнокпп НОМЕР_1 , є власником, зокрема, (а.с.95-103):
- реєстраційний номер майна 35312312; тип майна: виробничий корпус № І - літ. Ф-1; адреса нерухомого майна: АДРЕСА_2; загальна площа (кв.м): 1566,8; технічний опис майна: виробничий корпус № 1 літ. Ф-1 (цегла), загальною площею 1566,8 кв.м.;
нарахування податку за 2016 рік
44. Податковим повідомленням-рішення від 14.06.2017 № 158/1302 ОСОБА_2 нарахований податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачуваний фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, за 2016 рік у сумі 20 023,03 грн (а.с.17).
45. Розрахунком до податкового повідомлення-рішення від 14.06.2017 № 158/1302 визначено (а.с.17 звор.):
- заправочний пункт літ. 3-1: місцезнаходження: АДРЕСА_4 ; загальна площа та база оподаткування 17,4 кв.м.; ставка податку 6,89; сума податку 119,89 грн;
- виробничий корпус № 1-літ. Ф-1: місцезнаходження: АДРЕСА_6 ; загальна площа та база оподаткування 1566,8 кв.м.; ставка податку 6,89; сума податку 10 795,25 грн;
- гараж, літ. Ж-1, місцезнаходження: АДРЕСА_6 ; загальна площа та база оподаткування 1321,9 кв.м.; ставка податку 6,89; сума податку 9 107,89 грн.
46. Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.09.2017 (ЄДРСР № 68978057) у справі № 804/5246/17, залишеним без змін ухвалою суду апеляційної інстанції від 30.11.2017 (ЄДРСР № 70762924), визнано протиправним та скасоване податкове повідомлення-рішення № 158/1302 від 14.06.2017 нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в сумі 10 795,25 грн та в сумі 9 107,89 грн.
47. Суд апеляційної інстанції в ухвалі від 30.11.2017 у справі № 804/5246/17 дійшов наступного висновку:
- з огляду на вказані документи та норми податкового законодавства, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що нерухоме майно № 1 - літ. Ф-1 загальною площею 1566,8 кв.м, як виробниче приміщення, та гараж літ. Ж-1 загальною площею 1321,9 кв.м, як складське приміщення, не є об`єктом оподаткування;
- при цьому не є обґрунтованими доводи апелянта, що будівлі промисловості належать позивачеві як фізичній особі, а не промисловому підприємству, а тому вони є об`єктом оподаткування, адже норми пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України не ставлять в залежність статус власника нерухомого майна, а визначають лише перелік об`єктів нерухомості, звільнених від оподаткування;
- з урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що нарахування ОСОБА_2 податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на загальну суму 20 023,03 грн із розрахунку бази оподаткування 2906,1 кв.м, є протиправним, а тому податкове повідомлення-рішення в цій частині підлягає скасуванню.
V. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
48. Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язанні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
49. Відповідно до пункту 265.1 статі 265 ПК України податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку; плати за землю.
50. Платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості (підпункт 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України).
51. Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка (підпункт 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 ПК України).
52. Підпунктом є) підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України визначено чіткий перелік об`єктів нерухомості, що не є об`єктом оподаткування, зокрема, будівлі промисловості, зокрема виробничі корпуси, цехи, складські приміщення промислових підприємств.
53. Відповідно до підпункту 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 ПК України база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.
54. Згідно пункту 266.5.1 підпункту 266.5 статті 266 ПК України, в редакції Закону № 1791-VIII від 20.12.2016, чинній з 01.01.2017, ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.
55. Згідно з абзацом 7 підпункту 266.7.1 пункту 266.7 статті 266 ПК України обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості, виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.
56. Рішенням Дніпровської міської ради «Про ставки та пільги зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки» від 02.12.2017 № 12/27, прийнятим на виконання Закону № 1791-VIII від 20.12.2016, яке набрало чинності з 01.01.2018, встановлено наступні ставки податку:
- 124: Будівлі транспорту та засобів зв`язку (за винятком нерухомості, яка підпадає під дію підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України)
-- 1242: Гаражі, які здаються в оренду, лізинг, заставу, використовуються у підприємницькій діяльності
--- 124.2.1: Гаражі наземні:
---- ставки податку за 1 кв. метр (відсотків розміру мінімальної заробітної плати): для фізичних осіб: 1 зона - 1,000; 2 зона - 0,500;
- 125: Будівлі промислові та склади (за винятком виробничих корпусів, цехів, складських приміщень промислових підприємств, будівель, споруд сільськогосподарських товаровиробників, призначених для використання у сільсько господарській діяльності, які не є об`єктом згідно з підпунктом 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України)
-- 1251: Будівлі промисловості
--- 1251.9: Будівлі інших промислових виробництв
---- ставки податку за 1 кв. метр (відсотків розміру мінімальної заробітної плати): для фізичних осіб: 1 зона - 1,000; 2 зона - 0,500.
57. Згідно пункту 2.3 «Переліку пільг для фізичних і юридичних осіб, наданих відповідно до пункту 266.4 статті 266 Податкового кодексу України, зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки», затвердженим рішенням Дніпровської міської ради від 06.12.2017 № 12/27, звільняються від сплати податку: господарські, у тому числі присадибні будівлі, що пере бувають у власності фізичних та юридичних осіб, допо міжні (нежитлові) приміщення, до яких належать сараї, хліви, гаражі, майстерні, вбиральні, погреби, навіси, ко тельні, бойлерні, трансформаторні підстанції тощо.
VІ. ОЦІНКА СУДУ
58. Вирішуючи спір по суті, суд виходить із того, що відповідачем не підтверджені підстави нарахування суми податку, зокрема, на вимогу суду, викладену в ухвалі про відкриття провадження (пункт 15), та в протокольній ухвалі щодо надання такого розрахунку із поясненням щодо обчислення податку, наведенні об`єктів оподаткування, їх площі, застосованої ставки податку - відповідні підтвердження відповідачем не надані.
59. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
60. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
61. Згідно частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
62. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
63. При цьому, докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.
64. Відповідно до частини п`ятої статті 77 КАС України, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.
65. Наявними доказами у справі не підтверджується обчислення суми податку, нарахованого оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням, що є підставою для задоволення позову.
66. Судом здійснено спробу самостійного розрахунку суми податку, з метою встановлення обставин спору. Зокрема, сума нарахованого податку складає 24 607,17 грн, станом на 01.01.2018 розмір мінімальної заробітної плати складав 3 723 грн, при ставці податку 1% сума податку за 1 кв.м складає 37,23 грн, а при ставці 0,5% сума податку за 1 кв.м складає 18,615 грн.
67. У разі проведення зворотного розрахунку, можна зробити висновок, що відповідачем нараховано податок за об`єктом (об`єктами) оподаткування загальною площею 660,95 кв.м., у разі застосування ставки податку 1% МЗП; або площею 1312,9 кв.м у разі застосування ставки податку 0,5% МЗП (24 607,17 грн / 37,23 грн/кв.м = 660,95 кв.м; 24 607,17 грн / 18,615 грн/кв.м = 1321,9 кв.м.).
68. Оскільки відповідач не наводить кількість об`єктів оподаткування та їх площу, суд вважає ймовірним нарахування податку на об`єкт гараж, літ. Ж площею 1321,9 кв.м, при цьому судовими рішеннями у справі № 804/5246/17, встановлено, що гараж, належний позивачу не може бути об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.
VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ
69. З системного аналізу матеріалів справи, наведених норм матеріального та процесуального законодавства, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову та наявність підстав для його задоволення у повному обсязі, у зв`язку із чим покладає на відповідача понесені позивачем судові витрати на сплату судового збору.
70. Керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
3. Стягнути на користь ОСОБА_2 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Дніпропетровській області понесені судові витрати на сплату судового збору у розмірі 768,40 грн.
4. Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.
5. Повне рішення складено 24.02.2020 з урахуванням вимог частини шостої статті 120 КАС України.
Суддя І.О. Верба