Справа № 558/853/19
Суддя: Олексюк А.О.
Дата ухвалення: 2020-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 558/853/19
номер провадження 2-а/558/1/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2020 року смт.Демидівка

Демидівський районний суд Рівненської області

в складі:

суддя одноособово Олексюк а.О.,

секретар судових засідань Савкова Г.М.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) до Головного Управління національної поліції у Волинській області (м.Луцьк, вул.Винниченка,11, Волинської області) та до інспектора СРРП № 2 Любешівського ВП капітана поліції Губіша Анатолія Олександровича (адреса: смт.Любешів, вул.Незалежності, 95 Волинської області) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного Управління національної поліції у Волинській області та до інспектора СРПП № 2 Любешівського ВП капітана поліції Губіша А.О., про визнання дій інспектора щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності протиправними. Просить скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії БАА № 374462, винесену 13.11.2019 року інспектором СРПП № 2 Любешівського ВП капітаном поліції Губішем А.О., про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП, а провадження по справі закрити.

Під час розгляду справи позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та пояснив, що 13 листопада 2019 року інспектором СРПП №2 Любешівського ВП у Волинській області капітаном поліції Губішем А.О., було винесено постанову серії БАА № 374462 про притягнення його, ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у розмірі 425 грн. Згідно даної постанови, ОСОБА_1 , керуючи траснпортним засобом Шкода Фаворит, д.н.з. НОМЕР_1 , 13.11.2019 року о 14 год. 08 хв., рухаючись по автодорозі Р-14 140 км. між с.Любядь та смт.Любешів Волинської області з технічною несправністю, а саме не горить ліва фара ближнього світла в денну пору доби, а при зупинці не увімкнув світлову аварійну сигналізацію чим порушив вимоги п.9.9. ПДР.

Вважає винесену постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки правил дорожнього руху він не порушував, а дії інспектора при її винесенні вважає протиправними з огляду на наступне.

Користування зовнішніми освітлювальними приладами регулюється розділом 19 ПДР України, користування попереджувальними сигналами розділом 9 ПДР України. Отже, водії не можуть бути піддані відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП за неввімкнення за межами населеного пункту з 01 жовтня до 01 травня денних ходових вогнів або ближнього світла фар, оскільки, їх дії підпадають під ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ст. 125 КУпАП. Крім того, при винесенні постанови, інспектор відмовив позивачу у наданні пояснень по суті скоєного, позбавив його права на захист та інших прав, які визначені ст. 268 КУпАП. Також інспектором при винесенні постанови було порушено вимоги ст. 280 КУпАП, а саме не з`ясовано чи винен ОСОБА_1 у в чиненні правопорушення, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також не з`ясовано інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, пояснив, що 13 листопада 2019 року приблизно між 13-14 год., коли він керував транспортним засобом Шкода Фаворит на ділянці дороги, що між с.Любядь та смт.Любешів Волинської області, його зупинили працівники поліції та зробили зауваження, що на автомобілі погане освітлення. Після чого повідомили, що при вимушеній зупинці ним не включена аварійна світлова сигналізація. Він включив аварійну світлову сигналізацію, однак працівник поліції повідомив, що буде складати протокол. В нього на автомобілі не горіла ліва фара ближнього світла. Права фара працювала і була увімкнена. Це була звичайна рівна ділянка дороги, до поворота було приблизно 1 км., ніяких знаків не було. Він знає, що з жовтня по травень має бути включено ближнє світло в денну пору доби. Порушення щодо лампочки ним було усунуто приблизно через 20 хв., оскільки це була ділянка дороги біля лісу, коли він приїхав в райцентр, то купив лампочку і замінив її. Тому просить його адміністративний позов задовольнити повністю та скасувати дану постанову.

Відповідачі представник Головного Управління Національної поліції у Волинській області та інспектор СРПП № 2 Любешівського ВП У Волинській області, капітан поліції Губіш А.О. в судове засідання не з`явилися неодноразово, про причини неявки суд не повідомили, клопотань про відкладення чи розгляд справи у їх відсутності на адресу суду не направили. Відзиву на позов не подали.

Заслухавши пояснення позивача, повно і всебічно дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази по справі за внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

23 грудня 2019 року ухвалою суду було визнано поважною причину пропуску процесуального строку та поновлено пропущений позивачем процесуальний строк звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Судом встановлено, що 13 листопада 2019 року інспектором роти СРПП №2 Любешівського ВП у Волинській області капітаном поліції Губішем А.О. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 374462 за ст. 122 КУпАП, згідно якої зазначається про те, що ОСОБА_1 13 листопада 2019 року о 14 год. 05 хв. на автодорозі Р-14, 140 км. с.Любядь- смт.Любешів Волинської області, керував транспортним засобом Шкода Фаворит, д.н.з. НОМЕР_1 з технічною неправністю, а саме не горіла фара ліва ближнього світла. При зупинці водій не увімкнув світлову аварійну сигналізацію, чим порушив п.9.9 ПДР (а.с. 5/.

Ч. 1 ст. 5 КАС України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частина друга статті 8 Конституції України).

Згідно положень ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є : своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Пунктом 9 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція може застосовувати технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засоби фото-, і кінозйомки, відеозапису.

Візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. Для підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху відповідач, відповідно до статті 251 КУпАП, мав би надати, зокрема протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків…., показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, тощо. Сам по собі опис адміністративного правопорушення у постанові про накладення адміністративного стягнення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

В іншому випадку, є підстави вважати, що застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень. Така позиція суду ґрунтується також на правових висновках, які зробив Конституційний Суд України у своєму рішенні у справі №23-рп/2010 від 22 грудня 2010 року.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

В судовому засіданні встановлено, що відповідачем не було надано до суду доказів, що підтверджували б факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення; відповідачем не доведено у передбаченому законом порядку правомірність винесення оскаржуваної постанови та наявності в діях ОСОБА_1 порушення, за яке передбачена відповідальність ч. 2 ст. 122 КУпАП.

В порушення вимог ст. 245, ст. 280 КУпАП, при розгляді справи відносно ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122 КУпАП, інспектором СРПП № 2 Любешівського ВП у Волинській області капітаном поліції Губішем А.О. невсебічно та неповно з`ясовано обставини справи; не допитано очевидців події та в матеріалах справи відсутні докази про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 .

Разом з тим, відповідачем - інспектором поліції Губішем А.О. винесено постанову за те, що на автомобілі, яким керував ОСОБА_1 не горіла ліва фара ближнього світла в денну пору доби та при зупинці не було увімкнено світлову аварійну сигналізацію. При цьому ОСОБА_1 було притягнуто до відповідальності за ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. 00 коп. Частини статті 122 КУпАП в даній постанові взагалі не зазначено . В постанові також вказано, що ОСОБА_1 порушено вимоги п.9.9 ПДР.

Як вбачається з диспозицій частин 1-4 статті 122 КУпАП, керування транспортним засобом з технічною несправністю, та неувімкнення світлової аварійної сигналізації при зупинці транспортного засобу, взагалі не передбачено. Відповідальність за дане правопорушення передбачена ст. 125 КУпАП.

Відповідачем не доведено належними та допустимими доказами вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 КУпАП.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, не знайшло свого підтвердження та спростовується дослідженими доказами по справі, а тому постанова від 13 листопада 2019 року щодо ОСОБА_1 підлягає скасуванню, оскільки прийнята без достатнього обґрунтування (належних доказів), що підтверджували б вчинення адміністративного правопорушення.

У своїй позовній заяві позивач ОСОБА_1 посилався на Загальні положення Правил дорожнього руху, положення ст.ст. 245, 251, 268, 280 КУпАП, які обґрунтовано підлягають застосуванню при вирішенні спору між сторонами.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З урахуванням вказаних обставин справи та наведених правових норм, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття справи.

Керуючись ст.ст. 241-246, 255, 286 КАС України, -

в и р і ш и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) до Головного Управління національної поліції у Волинській області (м.Луцьк, вул.Винниченка,11, Волинської області) та до інспектора СРРП № 2 Любешівського ВП капітана поліції Губіша Анатолія Олександровича (адреса: смт.Любешів, вул.Незалежності, 95 Волинської області) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Визнати протиправними дії інспектора СРПП № 2 Любешівського ВП капітана поліції Губіша Анатолія Олександровича щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122 КУпАП.

Постанову серії БАА № 374462 від 13 листопада 2019 року про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (жителя АДРЕСА_1 ) за ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425,00 гривень скасувати, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.О.Олексюк

Повний текст рішення складено 27 лютого 2020 року.