Справа № 750/966/20
Суддя: Карапута Л. В.
Дата ухвалення: 2020-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 750/966/20
Провадження № 2-а/750/34/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2020 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

судді Карапута Л.В.,

секретаря Пишенко М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України лейтенанта поліції Кукшин Андрія Ігоровича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

03.02.2020 року позивач звернувся з позовом, в якому просив суд скасувати постанову серії ЕАК №2023264 від 25.01.2020 року винесену інспектором Кукшин А.І. про притягнення до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП.

В обґрунтування позову зазначив, що 25.01.2020 року керуючи автомобілем - сідельний тягач з напівпричепом рухався по об`їзній дорозі м. Бровари де на зустріч йому їхав патрульний автомобіль поліції, який потім розвернувся та попрямував за ним та зупинив його. Поліцейський попросив документ на транспортний засіб, він вказав, що на сідельному тягачі перегоріла лампочка одного із габаритних вогнів. Без пояснень роздрукував постанову постанову серії ЕАК №2023264 від 25.01.2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП. Позивач вважає, що його неправомірно притягнуто до адміністративної відповідальності, оскільки відповідач взалі не мав підстав для його зупинки.

Позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщався в установленному законом порядку, причини неявки суду не повідомив.

Згідно частини 4 статті 229 КАС України справа розглянута без застосування технічної фіксації.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 25.01.2020 року у відношенні позивача поліцейським Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України лейтенанта поліції Кукшин Андрієм Ігоровичем було винесено постанову (серія ЕАК №2023264) про накладення штрафу в розмірі 340 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 121 КУпАП.

У вказаній постанові зазначено, що 25.01.2020 року о 17 год. 17 хв. в с. Велика Димерка по вул. Броварська, 150А, ОСОБА_1 керував транспортним засобом в котрого не горіли задні габаритні ліхтарі в темну пору доби, чим порушив п. 31.6.б ПДР - керував транспортним засобом у темну пору доби в умовах недостатньої видимості, якщо не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність

адміністративного правопорушення, винність даної особи в його

вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного

вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про

адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка

притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих,

свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями

технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і

кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються

особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або

свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів

фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що

використовуються особою, яка притягається до адміністративної

відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному

режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил,

норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього

руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими

документами.

За ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З цього слідує, що окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

Відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження існування поза розумним сумнівом факту порушення позивачем вимог ПДР України.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Одночасно в своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п. 1 ст. 32 Конвенції) неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів: п. 45 Рішення ЄСПЛ у справі «Бочаров проти України» від 17.06.2011 р.; п. 75 Рішення ЄСПЛ у справі «Огороднік проти України» від 05.05.2015 р.; п. 52 Рішення ЄСПЛ у справі «Єрохін проти України» від 15.02.2013 р.

ВС у постанові від 26.04.2018 у справі №338/1/17 визнав вірними висновки суду першої інстанції, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. ВС вказав, що у даному випадку для підтвердження порушення позивачем пункту Правил дорожнього руху України відповідач, відповідно до статті 251 КУпАП, мав би надати, зокрема, відеозапис події, фотокартки тощо. Постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Згідно ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи вище викладене, позов ОСОБА_1 до поліцейського Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України лейтенанта поліції Кукшин Андрія Ігоровича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 2, 77, 242, 286 КАС України, суд,

в и р і ш и в :

адміністративний позов задовольнити.

Скасувати постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 2023264 від 25.01.2020 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КпАП України і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.В. Карапута