Справа № 120/686/20-а
Суддя: Сало Павло Ігорович
Дата ухвалення: 2020-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
про відмову у забезпеченні доказів

25 лютого 2020 р. Справа № 120/686/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сала П.І.,

за участю

секретаря судового засідання Назарук А.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці заяву позивача про забезпечення доказів в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

20.02.2020 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за 2015-2018 рр. та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу зазначену грошову компенсацію, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення позивача з військової служби 26.06.2018.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 25.06.2018 № 156 позивача виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення з 26.06.2018. Позивач зазначає, що як учасник бойових дій мав право на щорічну додаткову відпустку із збереженням заробітної плати тривалістю 14 календарних днів. Однак така відпустка під час військової служби йому не надавалась. Відтак позивач вважає, що у зв`язку із звільненням з військової служби він мав отримати грошову компенсацію за всі невикористані дні додаткової відпустки протягом 2015-2018 рр., виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення. Проте відповідач виплату такої компенсації не здійснив. Тому за захистом своїх прав та інтересів позивач вимушений звертатися у суд.

Одночасно з пред`явленням позову позивач подав заяву про забезпечення доказів шляхом витребування у військової частини НОМЕР_1 розрахунку належної позивачу грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки за спірний період.

Ухвалою суду від 20.02.2020 вказану заяву призначено до розгляду в судовому засіданні.

Позивач заяву про забезпечення доказів підтримав та просить суд її задовольнити.

Представник відповідача на виклик суду не з`явився, що в силу положень ч. 3 ст. 117 КАС України не перешкоджає розгляду заяви.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши позивача, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення доказів.

Так, згідно з ч. 1, 2 ст. 114 КАС України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви

Відповідно до ст. 115 КАС України суд забезпечує докази допитом свідків, призначенням експертизи, витребуванням та оглядом доказів, у тому числі за місцем їх знаходження, забороною вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язанням вчинити певні дії щодо доказів.

За змістом частини першої статті 116 КАС України у заяві про забезпечення доказів, серед іншого, має бути зазначено докази, які необхідно забезпечити, а також обставини, що можуть бути підтверджені цими доказами, обґрунтування необхідності забезпечення доказів, зокрема обставини, які свідчать про те, що надання потрібних доказів згодом може стати неможливим або ускладненим.

Позивач просить суд забезпечити докази у цій справі шляхом витребування у відповідача розрахунку спірної грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, посилаючись на те, що зазначений розрахунок безпосередньо стосується предмета спору, а його дослідження судом є необхідною умовою для правильного вирішення справи. Крім того, позивач припускає, що розрахунок може бути невірним, що може призвести до повторного звернення позивача до суду, а збирання відповідних доказів стане неможливим або утрудненим.

Разом з тим, суд зазначає, що позивачем заявлено позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу таку грошову компенсацію, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення позивача з військової служби 26.06.2018.

Отже, предметом спору між сторонами полягає у наявності (відсутності) в позивача права на отримання грошової компенсації взамін невикористаних днів додаткової відпустки у зв`язку із звільненням з військової служби.

Відтак подана позивачем заява стосується забезпечення належного виконання майбутнього рішення, яке, на думку позивача, буде ухвалене на його користь, а не доказів у справі, які можуть мати значення для прийняття судом рішення по суті спору.

До того ж розрахунок компенсації, про витребування якого просить позивач, не стосується предмета доказування, а його витребування судом у відповідача може свідчити про завчасне вирішення заявлених позовних вимог.

Таким чином, позивач просить суд вжити заходи забезпечення доказів щодо документів, які для цієї справи доказами не вважаються.

Крім того, на думку суду, позивач передчасно та до вирішення спору по суті робить висновок про те, що відповідач, ймовірно, неправильно розрахує розмір спірної грошової компенсації, і це змусить позивача повторно звертатися до суду за захистом своїх прав.

В цьому контексті суд зауважує, що метою забезпечення доказів є збереження (отримання) тих доказів, які мають значення для вирішення справи та прийняття рішення по суті спору, якщо є достатні підстави припускати, що подання відповідних доказів згодом може стати неможливим або утрудненим.

Натомість заява позивача фактично стосується забезпечення належного виконання судового рішення, яке ще навіть не ухвалено.

Також суд зазначає, що судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, визначеному ст.ст. 382, 383 КАС України. Однак вжиття судом відповідних заходів можливе лише в разі ухвалення рішення не на користь суб`єкта владних повноважень.

З огляду на викладене та враховуючи відсутність достатніх даних, які б вказували на необхідність забезпечення доказів у цій справі, суд приходить до переконання, що у задоволенні заяви позивача належить відмовити.

Керуючись ст.ст. 114, 115, 117, 248, 256, 294 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви позивача про забезпечення доказів відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.
Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Ухвала в повному обсязі складена 26.02.2020.

Суддя Сало Павло Ігорович