Справа № 520/11122/19
Суддя: Супрун Ю.О.
Дата ухвалення: 2020-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

18 лютого 2020 р. Справа № 520/11122/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Супруна Ю.О.,

при секретарі судового засідання - Борисюк Р.Р.,

за участю:

представника позивача - Іскоростенського Д.А.,

представника відповідача - Білокінь С.С.,

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Деу Пауер" (пров. Сімферопольський, буд. 6, оф. 203/4Б, м. Харків, 61052, ) до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області (, 61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Деу Пауер" (надалі за текстом - ТОВ "Деу Пауер", позивач) звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області (надалі за текстом - ГУ ДПС у Харківській області, відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №1 від 20.06.2019 яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств на загальну суму 302636 (триста дві тисячі шістсот тридцять шість) гривень 25 копійок.

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення №7 від 20.06.2019 яким застосовано штраф з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 510 (п`ятсот десять) 00 копійок

Крім того, позивач просить суд відшкодувати судові витрати за рахунок відповідача.

В обґрунтування позовних вимог ТОВ "Деу Пауер" зазначило, що спірні податкові повідомлення-рішення ґрунтуються на помилкових судженнях суб`єкта владних повноважень, що викладені в акті перевірки № 1790/20-40-14-01-08/39452142 від 27.05.2019.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 28.10.2019 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження та призначено справу у підготовче засідання. (а.с.2-3).

До канцелярії Харківського окружного адміністративного суду 14.11.2019 від представника відповідача надійшов відзив на адміністративний позов. У тексті своїх заперечень відповідач просив суд у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю, оскільки при винесенні оскаржуваних рішення ГУ ДФС у Харківській області діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений положеннями законодавства України. (а.с.129-133).

До канцелярії Харківського окружного адміністративного суду 06.12.2019 від представника позивача на виконання ухвали суду від 14.11.2019 подані витребувані судом документи.(а.с.147-149).

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 09.12.2020 здійснено заміну відповідача - Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області на його правонаступника - Головного управління Державної податкової служби у Харківській області.(а.с.185-187).

Протокольною ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 20.01.2020 закрито підготовче провадження та розпочато розгляд справи по суті. (а.с.196-197).

Відповідно до пункту 7 ст. 243 КАС України ухвали, постановлені без виходу до нарадчої кімнати, заносяться секретарем судового засідання до протоколу судового засідання.

До канцелярії Харківського окружного адміністративного суду 08.02.2020 від представника відповідача надійшли додаткові пояснення по справі.(а.с. 214-218).

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 18.02.2020 здійснено повернення до стадії підготовчого провадження по справі № 520/11122/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Деу Пауер" до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень. (а.с.236-239).

Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Деу Пауер" про залишення без розгляду частини позовних вимог у справі № 520/11122/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Деу Пауер" до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задоволено.

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Деу Пауер" до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №1 від 20.06.2019 яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 4232,50 грн.; про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 1 від 20.06.2019 яким застосовано штраф за порушення граничних строків реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на загальну суму 65,69 грн.; про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 7 від 20.06.2019 яким застосовано штраф з єдиного внеску на загальну суму 255,00 грн.; про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №7 від 20.06.2019 яким застосовано штраф з єдиного внеску на загальну суму 565,19 грн. - залишено без розгляду.

В іншій частині позовних вимог - продовжено розгляд справи.

Від представника позивача та представника відповідача 18.02.2020 надійшли згоди на розгляд справи по суті в порядку ч. 7 ст. 181 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі за текстом - КАС України).(а.с.226-227).

Протокольною ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 18.02.2020 закрито підготовче провадження та розпочато розгляд справи по суті. (а.с.230-233).

Відповідно до пункту 7 ст. 243 КАС України ухвали, постановлені без виходу до нарадчої кімнати, заносяться секретарем судового засідання до протоколу судового засідання.

Представник позивача в судове засідання з`явився, позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити в повному обсязі.

У судовому засіданні представник відповідача проти задоволення адміністративного позову заперечував в повному обсязі та просив відмовити в його задоволенні посилаючись на зміст обґрунтувань, що викладені у відзиві на позов та додаткових пояснень.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи та зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з таких підстав та мотивів.

Судом встановлено, що фахівцями Головного управління ДФС у Харківській області на підставі направлення на перевірку 19.04.2019 №№ 3970, 3971, 3972, 3973, та від 02.05.2019 № 4218 та № 4219 виданих Головним управлінням ДФС у Харківській області, відповідно до п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, ст. 75, ст. 77, п. 82.1 ст. 82 Податкового кодексу України (надалі за текстом - ПК України), плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків на 2019 рік, на підставі наказу ГУ ДФС у Харківській області від 26.03.2019 № 2178, проведена планова виїзна документальна перевірка ТОВ "Деу Пауер" (скорочена назва ТОВ "Деу Пауер") (податковий номер 39452142) з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2016 по 31.12.2018, валютного - за період з 01.01.2016 по 31.12.2018, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 01.01.2016 по 31.12.2018 та іншого законодавства за період з 01.01.2016 по 31.12.2018.

За результатами перевірки складено акт № 1790/20-40-14-01-08/39452142 від 27.05.2019 (а.с.47-81).

Згідно акту перевірки № 1790/20-40-14-01-08/39452142 від 27.05.2019, встановлено наступні порушення ТОВ "Деу Пауер":

1) п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України, в результаті чого занижено суму податкових зобов`язань по податку на прибуток всього в сумі 242109,00 грн., в тому числі за 2017 рік в сумі 242109,00 грн.;

2) п. 188.1 ст. 188 ПК України, в результаті чого підприємством занижено податкові зобов`язання з ПДВ на суму 3386,06 грн., в тому числі у вересні 2017 року на суму 2265,26 грн., в тому числі у жовтні 2017 року на суму 116,6 грн., в тому числі у листопаді 2017 року на суму 194,06 грн., в тому числі у грудні 2017 року на суму 810,14 грн.;

3) п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-VI із змінами та доповненнями, несвоєчасно зареєстровані накладні на суму ПДВ 656,91 грн.;

4) порушено п.2 ст. 6 розділу ІІ, п.п.1.1 п.1 ст. 7 та ч.5 ст. 8 розділу ІІІ ЗУ "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", а саме: за листопад 2016 у сумі 550,00 грн., та листопад 2017 у сумі 15,19 грн.;

5) встановлено неналежне ведення бухгалтерської документації, на підставі якої нараховується єдиний внесок, згідно чого відповідно до ч.11 ст. 25 Закону України від 08.07.2010 №2464-VI застосовується штрафні санкції у розмірі від восьми до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

6) порушення абз. б п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України №2755-VI від 02.12.2010 із змінами та доповненнями в довідках за формою №1-ДФ про суми нарахованого (сплаченого) доходу на користь платника податку, та сум утриманого з них податку надані недостовірні дані у 1-4 кв. 2016р., 1-4 кв. 2017 р., 1-4 кв. 2018 р., не відображено суми безвідсоткової фінансової допомоги.

На підставі висновку вищевказаного акту перевірки ГУ ДФС у Харківській області винесено зокрема наступні податкові повідомлення-рішення:

- № 1 від 20.06.2019 року яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств на суму 242109 грн., (60527,25 грн. - штрафні санкції) загальна суму 302636,25 грн.; (а.с.82)

- №7 від 20.06.2019 року яким застосовано штраф за платежем з податку на доходи фізичних осіб на суму 510,00 грн..(а.с.87-88).

Не погоджуючись з вищевказаними податковими повідомленнями-рішеннями позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з даним позовом.

Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно з ч. 3 ст. 9 КАС України кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності.

Отже, враховуючи заяву представника позивача від 18.02.2020 про залишення без розгляду частини позовних вимог (а.с.212-213) та ухвалу суду від 18.02.2020, суд розглядає позовні вимоги позивача в рамках, щодо:

- визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №1 від 20.06.2019 року яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств на загальну суму 302636 (триста дві тисячі шістсот тридцять шість) гривень 25 копійок.

- визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №7 від 20.06.2019 року яким застосовано штраф з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 510 (п`ятсот десять) гривень 00 копійок.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному аналізі в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд виходить з таких мотивів та норм права.

У періоді, за який проводилась перевірка, ТОВ "Деу Пауер" був зареєстрований платником податку на додану вартість, відповідно до витягу з реєстру платників ПДВ 101, індивідуальний податковий номер платника ПДВ 15 від 01.12.2014. (а.с.44).

До видів діяльності ТОВ "Деу Пауер" віднесено: код КВЕД 13.92 Виробництво готових текстильних виробів, крім одягу; код КВЕД 46.41 Оптова торгівля текстильними товарами; код КВЕД 46.51 Оптова торгівля комп`ютерами, периферійним устаткуванням і програмним забезпеченням; код КВЕД 46.69 Оптова торгівля іншими машинами й устаткуванням (основний); код КВЕД 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; код КВЕД 47.91 Роздрібна торгівля, що здійснюється фірмами поштового замовлення або через мережу Інтернет; код КВЕД 62.09 Інша діяльність у сфері інформаційних технологій і комп`ютерних систем; код КВЕД 63.99 Надання інших інформаційних послуг, н.в.і.у. (а.с. 20).

Відносно податкового повідомлення-рішення № 1 від 20.06.2019 року яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств на загальну суму 302636 (триста дві тисячі шістсот тридцять шість) гривень 25 копійок та податкового повідомлення-рішення № 1 від 20.06.2019 року № 7 від 20.06.2019 року яким застосовано штраф з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 510 (п`ятсот десять) 00 копійок, суд встановив наступне.

Підставами для прийняття спірних податкових повідомлень-рішень стали відображені в акті перевірки № 1790/20-40-14-01-08/39452142 від 27.05.2019 висновки контролюючого органу про порушення ТОВ "Деу Пауер" приписів податкового законодавства:

- п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України, в результаті чого занижено суму податкових зобов`язань по податку на прибуток всього в сумі 242109,00 грн., в тому числі за 2017 рік в сумі 242109,00 грн.;

- порушення абз. б п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України №2755-VI від 02.12.2010 із змінами та доповненнями в довідках за формою №1-ДФ про суми нарахованого (сплаченого) доходу на користь платника податку, та сум утриманого з них податку надані недостовірні дані у 1-4 кв. 2016 р., 1-4 кв. 2017 р., 1-4 кв. 2018 р., не відображено суми безвідсоткової фінансової допомоги.

Як вбачається з акту перевірки в основу, встановлених порушень є викладений ГУ ДФС в Харківській області в акті перевірки висновок з приводу відсутності реальності господарських операцій, здійснених між ТОВ "Деу Пауер" з контрагентами ТОВ "Альтос Груп" () та ТОВ "Маерс" () (станом на 21.05.2019р. підприємство перереєстровано з назвою Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІЗА ЕНЕРДЖИ"), а також проведення транзитних фінансових потоків, спрямованих на здійснення операцій, метою яких є надання податкової вигоди переважно з контрагентами, які у свою чергу не виконують свої податкові зобов`язання.

ГУ ДФС в Харківській області в акті перевірки посилається на те, що ТОВ «Деу Пауер» не реалізовувало товар (реалізувало електричне устаткування та силові інструменти) на суму 1345047,00 грн., на підприємства ТОВ «Альтос Групп» (), ТОВ «Маерс» (), оскільки ТОВ «Альтос Групп» (), ТОВ «Маерс» () були створені з метою сприяння в ухиленні від сплати податків та конвертації безготівкових грошових коштів у готівку, штучного формування податкового кредиту та іншої незаконної діяльності.

Зі змісту акту перевірки вбачається, що ГУ ДФС в Харківській області посилається на той факт, що в підтвердження удаваності проведених операцій, свідчить відсутність ТТН на транспортування вантажу (926 одиниць силової техніки), довіреностей на отримання реалізованих товарів та відсутність прізвищ осіб у видаткових накладних, що отримували товар.

Крім того, ГУ ДФС в Харківській області посилається на той факт, що у сукупності проведених заходів встановлено, що ТОВ «Альтос Групп» (), ТОВ «Маерс» () за адресою реєстрації не знаходяться, у них відсутні основні засоби та активи, транспортні засоби, наймані працівники для здійснення самостійної фінансово-господарської діяльності. Вказані СПД використовуються невстановленими особами задля надання послуг юридичним особами з мінімізації податкових зобов`язань та ухилення від сплати податків до Державного бюджету. Відсутня подальша реалізація придбаного силового ї та електричного устаткування . Відсутні первинні документи що підтверджують фактичне відвантаження товару (ТТН, довіреності), відсутні обов`язкові реквізити на первинних документах (відсутність ПІБ особи , що отримала товар).

Тобто, на думку податкового органу наявні всі ознаки відсутності факту реального здійснення цими суб`єктами підприємництва господарської діяльності та що складені первинні бухгалтерські та фінансово-господарські документи ТОВ «Деу Пауер» по взаємовідносинам з ТОВ «Альтос Групп» (податковий номер 41041216) та ТОВ «Маерс» (податковий номер 40953447) містять ознаки підробки.

Крім того, ГУ ДФС в Харківській області в акті перевірки посилається про не відображення у складі інших доходів, суму грошових коштів, отриманих від ТОВ «Альтос Групи» (податковий номер 41041216). ТОВ «Маерс» (податковий номер 40953447) у розмірі 1345047,00 грн., що призвело до заниження фінансового результату за 2017 рік у сумі 1345047,00 грн..

Також, ГУ ДФС в Харківській області в акті перевірки посилається на те, що у періоді, що перевірявся ТОВ «Деу Пауер», в порушення абз. б п. 176.2 ст. 176 ПК України №2755-VI від 02.12.2010 із змінами та доповненнями в довідці за формою № 1-ДФ про суми нарахованого (сплаченого) доходу на користь платника податку, та сум утриманого з них податку за перевіряє мий період надані недостовірні дані, а саме: у 1-4 кварталах 2016 року, 1-4 кварталах 2017 року, 1-4 кварталах 2018 року не відображено суми безвідсоткової фінансової допомоги, за ознакою доходу « 153» (згідно з довідником ознак).

Перевіряючи обґрунтованість висновків податкового органу, та як наслідок правомірність визначення позивачу суми грошового зобов`язання на підставі оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до п.п. 134.1.1. п. 134.1. ст. 134 ПК України об`єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Статтею 1 Закону України від 16.07.1999 № 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію.

Згідно зі статтею 1 Закону України від 16.07.1999 № 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Згідно з пунктом 3 статті 8 Закону України від 16.07.1999 № 996 "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (надалі - Закон України №996) визначено, відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, але не менше трьох років, несе уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством, або власник відповідно до законодавства та установчих документів.

У відповідності до п. 2 ст. 3 Закону № 996, податкова звітність ґрунтується на даних бухгалтерського обліку, що ведеться підприємством.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які згідно з Законом є документами, що містять відомості про господарські операції та підтверджують їх здійснення.

Статтею 9 Закону України № 996 встановлено вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку. Згідно з даною нормою, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена пп.1.2 п.1, пп.2.1 п.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 за № 168/704, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Згідно п. 2.4 Положення "Про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку", затвердженого Наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 № 168/704, визначено, що:

- первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Виходячи з вищенаведеного, відображенню в бухгалтерському обліку та податковій звітності підлягає лише та господарська операція, яка фактично відбулась, при наявності первинного документу, що підтверджує таку господарську операцію.

Нереальність господарських операцій з придбання платником податку товару (робіт, послуг) має підтверджуватися належними, допустимими та достатніми доказами і не може ґрунтуватися на припущеннях, зокрема обумовлюватись лише допущеними контрагентом порушеннями вимог законодавства. Якщо вказаний контрагент допустив такі порушення, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо нього, адже законом іншого не передбачено.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Зі змісту позову встановлено, що Товариством, зокрема, використовується Інтернет ресурс, а саме сайт, який розміщений за адресою https://daewoo-powcr.com.ua.

Так, як вбачається з матеріалів справи, за інформацією, розміщеною на вищевказаному сайті ТОВ «Альтос Груп» та ТОВ «Маєрс» стали покупцями та клієнтами ТОВ "Деу Пауер".

ТОВ «Маерс» згідно первинних документів бухгалтерського обліку були придбані наступні товарно-матеріальні цінності (товар):

- згідно видаткової накладної № 1 від 18.01.2017 та рахунку-фактури № 1 від 17.01.2017 р.: «Бензиновий генератор GDA 3500», в кількості 69 одиниць, ціна без ПДВ 2600 грн., загальна вартість 215280,00 грн., в тому числі ПДВ 35880,00 грн.;

- згідно видаткової накладної № 4 від 26.01.2017 та рахунку-фактури № 3 від 23.01.2017 р.(а.с.99-100): «Автомобільний компресор DW 50», в кількості 73 одиниці, ціна без ПДВ 122,00 грн., загальна вартість 8906,00 грн.; «Зарядний пристрій DW 400 promo», в кількості 26 одиниць, ціна без ПДВ 105,00 грн., загальна вартість 2730,00 грн.; «Манометр електронний DWM7», в кількості 74 одиниці, ціна без ПДВ 30,00 грн., загальна вартість 2220,00 грн.; «Електрична газонокосарка DLM 1100Е», в кількості 12 одиниць, ціна без ПДВ 900,00 грн., загальна вартість 10800,00 грн.; «Бензиновий електрогенератор GDA 3500Е», в кількості 45 одиниць, ціна без ПДВ 2600 грн., загальна вартість 117000,00 грн.; «Бензиновий генератор Daewoo GDA 7500Е-3», в кількості 7 одиниць, ціна без ПДВ 4570,00 грн., загальна вартість З1990,00 грн.; «Бензиновий генератор GDA 6500 Е», в кількості 2 одиниці, ціна без ПДВ 12600 грн., загальна вартість 25200,00 грн.; «Бензинова двохтактна мотокоса DABC 520», в кількості 1 одиниця, ціна без ПДВ 1625,00 грн., загальна вартість 1625,00 грн..

- згідно видаткової накладної № 6 від 21.02,2017 року та рахунку-фактури № 5 від 21.02.2017 р.(а.с.101-102): «Бензиновий генератор GDA 3500», в кількості 58 одиниць, ціна без ПДВ 2400 грн., загальна вартість 139200 грн..

Як вбачається з наявною в матеріалах справи заяви, ОСОБА_1 , будучи директором ТОВ "Маерс" здійснювало торговельну діяльність з ТОВ "Деу Пауер" у якого купувало силову та садову техніку торговельної марки "Daewoo", як внаслідок ТОВ "Маерс" сплатило ТОВ "Деу Пауер" кошти згідно рахунків № 1 від 17.01.2017 на суму 215280,00 грн., та № 3 від 23.01.2017 на суму 240565,20 грн. Вантаж був отриманий особисто директором ТОВ "Маерс" ОСОБА_1 , зі складу ТОВ "Деу Пауер" за адресою: Харківська область, м. Харків, пров. Сімферопольський, буд. 6, згідно видаткових накладних № 1 від 18.01.2017 та № 4 від 26.01.2017. Також, зазначено, що під час отримання товару видаткові накладні підписувались ним особисто та були скріплені печаткою ТОВ "Маерс". (а.с123).

ТОВ «Альтос Груп» згідно первинних документів бухгалтерського обліку були придбані наступні товарно-матеріальні цінності (товар):

- згідно видаткової накладної № 9 від 22.03.2017 та рахунку-фактури № 9 від 22.03.2017 (а.с.91-92): «Бензиновий електрогенератор GDA 3500Е», в кількості 92 одиниць, ціна без ПДВ 2402,74 грн., загальна вартість 221052,08 грн..

- згідно видаткової накладної № 10 від 31.03.2017 та рахунку-фактури № 10 від 31.03.2017 (а.с.93-94): «Бензиновий електрогенератор GDA 3500Е», в кількості 1 одиниця, ціна без ПДВ 2724.22 грн., загальна вартість 2724,22 грн.; «Бензиновий генератор Daewoo GDA 7500Е-3», в кількості 2 одиниць, ціна без ПДВ 4769,02 грн., загальна вартість 9538,04 грн.; «Бензиновий генератор GDA 6500 Е», в кількості 2 одиниці, ціна без ПДВ 4406,75 грн., загальна вартість 8813,50 грн.; «Бензинова двохтактна мотокоса DABC 520», в кількості 15 одиниця, ціна без ПДВ 1694,23 грн., загальна вартість 25413,45 грн.; «Мотокоса електрична DABC 1400E», в кількості 1 одиниця, ціна без ПДВ 1027,65 грн., загальна вартість 1027,65 грн.; «Культиватор бензиновий Daewoo DAT 3555R», в кількості 9 одиниць, ціна без ПДВ 2281,91 грн., загальна вартість 20537,19 грн.; «Культиватор електричний DAT 1700 Е», в кількості 34 одиниці, ціна без ПДВ 1572.11 грн., загальна вартість 53451,74 грн.; «Культиватор електричний DAT 2 500 Е», в кількості 20 одиниці, ціна без ПДВ 3395,90 грн., загальна вартість 67918,00 грн.; «Навісне обладнання для культиваторів набори DATS 10», в кількості 1 одиниця, ціна без ПДВ 1001,49 грн., загальна вартість 1001,49 грн.; «Навісне обладнання для культиваторів набори DATS20», в кількості 6 одиниця, ціна без ПДВ 1295,36 грн., загальна вартість 7772,16 грн.; «Ланцюгова бензинова пила DACS4516», в кількості 36 одиниць, ціна без ПДВ 1202,59 грн., загальна вартість 43293,24 грн..

- згідно видаткової накладної № 70 від 31.03.2017 та рахунку-фактури №11 від 31.03.2017 (а.с.97-98): «Комплект поршневих кілець», в кількості 2 одиниці, ціна без ПДВ 23,58 грн., загальна вартість 47,16 грн.; «Бензинова двохтактна мотокоса DABC 520», в кількості 1 одиниця, ціна без ПДВ 1694,21 грн., загальна вартість 1694,22 грн.; «Мотокоса електрична DABC 1400Е», в кількості 1 одиниця, ціна без ПДВ 1027,85 грн., загальна вартість 1027,85 грн.; «Навісне обладнання для культиваторів набори DATS20», в кількості 4 одиниця, ціна без ПДВ 1295,36 грн., загальна вартість 5181,44 грн.; «Пила електрична DACS 2500 Е», в кількості 4 одиниця, ціна без ПДВ 489,45 грн., загальна вартість 24472,5 грн.; «Електрична пила DACS 2700 Е», в кількості 30 одиниця, ціна без ПДВ 508,38 грн., загальна вартість 15251,4 грн.; «Зарядний пристрій DW400 promo», в кількості 230 одиниця, ціна без ПДВ 109,25 грн., загальна вартість 25127,5 грн.; «Автомобільний компресор DW 50», в кількості 28 одиниці, ціна без ПДВ 127,18 грн., загальна вартість 3561,04 грн.: «Манометр електричний DWM7», в кількості 27 одиниці, ціна без ПДВ 31,88 грн., загальна вартість 860,76 грн.; «Бензинова газонокосарка Daewoo DLM 4500SP», в кількості 1 одиниці, ціна без ПДВ 2843,81 грн., загальна вартість 2843,81 грн.; «Електрична газонокосарка DLM 1100Е», в кількості 5 одиниці, ціна без ПДВ 941,25 грн., загальна вартість 4706,25 грн.; «Бензиновий електрогенератор GDA 3500Е», в кількості 20 одиниця, ціна без ПДВ 2724,22 грн., загальна вартість 54484,40 грн.

На підставі первинних документів (видаткових накладних) господарські операції з реалізації ТМЦ на адресу ТОВ «Альтос Груп» та ТОВ «Маерс» були відображені на рахунках бухгалтерського обліку та облікових реєстрах.

Суд зазначає наступне, що належними та допустимими в розумінні ст. 124 Конституції України, ст.ст. 73, 74 КАС України доказами факту вчинення платником податків нікчемного правочину або факту відображення в обліку показників господарських операцій, які в дійсності не відбулись, можуть бути або обвинувальний вирок суду по кримінальній справі, або рішення суду у справі про стягнення одержаного за нікчемним правочином, або рішення суду про визнання правочину недійсним.

Між тим, у ході розгляду справи відповідачем не подано до суду жодних доказів порушення кримінального провадження відносно посадових (службових) осіб підприємства позивача або за викладеними в акті фактами діяльності платника податків, доказів наявності обвинувального вироку суду, рішення суду про стягнення одержаного за нікчемним правочином чи рішення суду про визнання правочину недійсним суб`єктом владних повноважень до суду також не подано.

Також, суд зазначає, що в силу положень Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" позивач та контрагенти позивача є окремими суб`єктами права зі статусом юридичної особи, а відтак позивач та контрагенти позивача є окремими платниками податку на прибуток. За таких обставин, межі юридичної відповідальності кожного платника податків, яка (слід розуміти - відповідальність) відповідно до ст. 61 Конституції України має індивідуальний характер, поширюються на діяння, що визнаються законом протиправними та були вчинені саме цим платником. Притягнення суб`єкта права до відповідальності за діяння, що було вчинено іншою особою, є неможливим, за винятком встановлених ст. 228 Цивільного кодексу України та ст.ст. 207 і 208 Господарського кодексу України випадків свідомого укладення таким суб`єктом права нікчемного правочину з метою відображення певних первинних документів в податковому обліку без фактичного проведення господарських операцій.

У даному випадку, у наданих матеріалах наявні первинні документи бухгалтерського та податкового обліку, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами, використання наданих послуг у власній господарський діяльності з іншими контрагентами згідно укладених правочинів, які складені за результатами проведених операцій з дотриманням вимог законодавства і містять у собі відомості щодо змісту та обсягу проведених операцій, які узгоджуються між собою.

Позивач, як платник податку, самостійно несе відповідальність за достовірність і своєчасність обчислення та внесення ним податку до бюджету відповідно до законодавства України і не може нести відповідальність за порушення контрагентом/контрагентами правил здійснення господарської діяльності та/або податкової дисципліни. У разі якщо контрагентом/контрагентами були допущені порушення норм податкового чи норм іншого законодавства то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи.

Неприпустимість притягнення до відповідальності однієї компанії, у випадку за неправомірні дії іншої компанії підтверджується практикою Європейського суду з прав людини. Так, в пункті 71 рішення у справі «Булвес» АД проти Болгарії» Європейський суд з прав людини дійшов такого висновку: «... Суд вважає, що компанія-заявник не повинна нести відповідальність за наслідки невиконання постачальником його обов`язків щодо своєчасного декларування податку на додану вартість і, як наслідок, сплачувати податок на додану вартість повторно разом із пенею. Суд вважає, що такі вимоги прирівнюються до надзвичайного обтяження для компанії-заявника, що порушило справедливий баланс, який повинен був підтримуватися між вимогами загальних інтересів та вимогами захисту права власності».

Отже, Європейський суд з прав людини чітко визначає правило індивідуальної відповідальності платника податків. Тобто, добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через порушення з боку його контрагента/контрагентів.

Таким чином, з урахуванням досліджених судом первинних документів, які у їх сукупності свідчать про фактичний рух активів із урахуванням ділової мети такого руху у межах господарської діяльності підприємства, та враховуючи висновки податкового органу викладені в акті перевірки, а також принцип індивідуального застосування відповідальності за порушення правил оподаткування, згідно якого негативні наслідки можуть бути застосовані саме до такого платника податків, який їх припустився, а не до іншої особи (позивача), та добросовісність платника податків, а також достовірність задекларованих таким платником даних податкового обліку, що презюмується податковим законодавством, зокрема, за умови подання платником податків усіх належним чином оформлених документів, передбачених податковим законодавством, дані податкового обліку вважаються сформованими платником податків правомірно (обґрунтовано), суд приходить до висновку, що позивачем підтверджено реальність проведених операцій (наданих послуг) ТОВ "Деу Пауер" з ТОВ «Альтос Групп» та ТОВ "Маерс" за перевіряємий період.

Щодо послань ГУ ДФС в Харківській області в акті перевірки, про те, що ТОВ «Деу Пауер» не реалізовувало товар (реалізувало електричне устаткування та силові інструменти) на суму 1345047 грн., на підприємства ТОВ «Альтос Групп» (), ТОВ «Маерс» (), оскільки ТОВ «Альтос Групп» (), ТОВ «Маерс» () були створені з метою сприяння в ухиленні від сплати податків та конвертації безготівкових грошових коштів у готівку, штучного формування податкового кредиту та іншої незаконної діяльності та згідно ухвали Рівненського міського суду №569/7150/17 від 15.05.2017 року встановлено: "«слідчим СУФР ГУ ДФС у Рівненській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за фактом фіктивного підприємництва ... ТОВ «Альтос Групп» (, Рівненська область Рівненський р-н с.Дуби вул. Лісова 1). ТОВ «Маерс» ( Рівненська область Рівненський р-н с. Кустин вул. Шевченка 100).... за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 205 КК України", суд зазначає, що такі доводи перевіряючих суд вважає необґрунтованими та безпідставними, пояснюючи це наступним.

Відповідно до частини шостої статті 78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже, до винесення вироку в рамках кримінального провадження, відкрите досудове розслідування та його матеріали, не може вважатись належним доказом в адміністративному судочинстві.

При цьому, суд звертає увагу на те, що здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні за фактом фіктивного підприємництва щодо контрагентів позивача не свідчить про відсутність факту здійснення цих господарських операцій, оскільки обставини відсутності реального вчинення господарської операції необхідно встановлювати щодо кожної господарської операції окремо.

Разом із тим, відповідачем не надано судового рішення, яке б набрало законної сили, щодо встановлення факту відсутності у контрагентів позивача мети на здійснення господарської діяльності та відсутності її реального здійснення. Також, не надано судового рішення у порядку статті 234 Цивільного кодексу України щодо фіктивності правочинів між позивачем та його контрагентом. У той же час, жодним нормативно-правовим актом не передбачено право податкового органу самостійно, в позасудовому порядку, визнавати нікчемними правочини і дані, вказані платником податків в податкових деклараціях.

Вказана позиція узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постановах від 26.03.2019 року по справі №804/13206/13, від 02.04.2019 року по справі №804/1444/14, від 09.04.2019 року по справі №822/1602/13-а.

Також, ідентична правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 06.11.2018 у справі №822/551/18.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У цьому контексті, суд звертає увагу, що обставин щодо факту фіктивності господарських операцій, що відбулись між позивачем та його контрагентами саме у 2017 року, контролюючий орган будь-якими матеріалами досудового розслідування в межах вказаного ним досудового розслідування не підтвердив.

Крім того, в Акті перевірки суб`єктом владних повноважень не наведено жодних належних та допустимих доводів про відсутність фактичного виконання підприємством та його контрагентом господарських операцій; про наявність взаємопов`язаності підприємства та його контрагента; про несумісність предмету спірних правочинів з напрямом господарської діяльності підприємства, що зумовлює необґрунтованість висновку суб`єкта владних повноважень про невідповідність закону вчинених за ним господарських операцій.

При цьому, на запит ТОВ "Деу Пауер" листом від 03.07.2019 року № 7828/10/17-00-23-02 Головне управління ДФС у Рівненській області повідомив позивача, що слідчим управлінням фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Рівненській області у межах об`єднаного кримінального провадження №0000119 від 29.12.2016, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 205-1, ч. 1 ст. 205 КК України щодо рядку СПД, у тому числі досліджувалось і питання законності здійснення фінансово-господарської діяльності ТОВ "Маерс" та ТОВ "Альтос Груп". При цьому, ТОВ "Деу Пауер" не було стороною у вказаному кримінальному провадженні, а також фінансово-господарські операції ТОВ "Деу Пауер" з ТОВ "Маерс" та ТОВ "Альтос Груп" не були предметом його доказування. Також, вказано, що в ході досудового розслідування не здобуто достатніх та належних доказів щодо придбання та створення суб`єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб) з метою подальшого прикриття незаконної діяльності щодо ТОВ "Маерс" та ТОВ "Альтос Груп", у зв`язку із чим, кримінального провадження №0000119 за відсутності складу злочину було закрито. (а.с.124).

Стосовно висновків ГУ ДФУ у Харківській області про те що у періоді, що перевірявся ТОВ «Деу Пауер», в порушення абз. б п. 176.2 ст. 176 ПК України № 2755-VI від 02.12.2010 із змінами та доповненнями в довідці за формою № 1-ДФ про суми нарахованого (сплаченого) доходу на користь платника податку, та сум утриманого з них податку за перевіряє мий період надані недостовірні дані, а саме: у 1-4кв. 2016р.. 1-4кв. 2017р.. 1-4кв. 2018р. не відображено суми безвідсоткової фінансової допомоги, за ознакою доходу « 153» (згідно з довідником ознак), суд зазначає наступне.

Відповідно до підпункту б пункту 176.2 статті 176 ПК України особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов`язані подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до контролюючого органу за місцем свого розташування. Такий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку податковим агентом протягом звітного періоду. Запровадження інших форм звітності з зазначених питань не допускається.

Податковим агентом, як передбачено п. 18.1 ст. 18 ПК України, визнається особа, на яку цим Кодексом покладається обов`язок з обчислення, утримання з доходів, що нараховуються (виплачуються, надаються) платнику, та перерахування податків до відповідного бюджету від імені та за рахунок коштів платника податків.

Згідно з п. 164.1 ст. 164 ПК України, базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Відповідно до абзацу другого п. 164.1 ст.164 ПК України загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Загальний оподатковуваний дохід складається з доходів, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), доходів, які оподатковуються у складі загального річного оподатковуваного доходу, та доходів, які оподатковуються за іншими правилами, визначеними цим Кодексом. (п. 164.1.1. ст. 164 ПК України)

Згідно з п.п. 165.1.31 п. 165.1 cт. 165 ПК України до складу загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включається основна сума поворотної фінансової допомоги, наданої платником податку іншим особам, яка повертається йому, основна сума поворотної фінансової допомоги, що отримується платником податку.

Таким чином, позивачем при поверненні/надані фінансової допомоги фізичній особі не виступає податковим агентом з огляду на п. 18.1 ст. 18 ПК України, зокрема не обчислює, не утримує та не перераховує податок у зв`язку з тим, що дана операція не підлягає оподаткуванню податком на доходи фізичних осіб у відповідності до п.п. 165.1.31 п. 165.1 ст. 165 ПК України, як внаслідок у позивача відсутній обов`язок щодо відображення даних операцій у довідках за формою № 1-ДФ про суми нарахованого (сплаченого) доходу на користь платника податку та сум утриманого з них податку.

Підсумовуючи наведене, суд не вбачає в діях позивача порушень п.п. 176.2 б п. 176.2 ст. 176 ПК України.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При цьому, перевіряючи правомірність такого рішення, суд відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України повинен перевірити, чи прийняте воно: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проте, під час судового розгляду справи відповідачем не доведено обґрунтованості та правомірності викладених в акті перевірки № 1790/20-40-14-01-08/39452142 від 27.05.2019 висновків, а відтак і законності винесених спірних податкових повідомлень-рішень за №№1, 7 від 20.06.2019 року.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Деу Пауер" є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом Конвенція; рішення від 21.01.1999 р. у справі Гарсія Руїз проти Іспанії, від 22.02.2007р. у справі Красуля проти Росії, від 05.05.2011р. у справі Ільяді проти Росії, від 28.10.2010р. у справі Трофимчук проти України, від 09.12.1994р. у справі ХіроБалані проти Іспанії, від 01.07.2003р. у справі Суомінен проти Фінляндії, від 07.06.2008р. у справі Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та МесропМовсесян (MESROP ОСОБА_2 ) проти Вірменії) і тому надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору. Інші доводи сторін висновки суду не спростовують.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (частина 1 статті 143 КАС України).

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до вимог ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 13, 14, 139, 241, 243, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Деу Пауер" до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №1 від 20.06.2019 року яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств на загальну суму 302636 (триста дві тисячі шістсот тридцять шість) гривень 25 копійок.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення №7 від 20.06.2019 року яким застосовано штраф з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 510 (п`ятсот десять) 00 копійок

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Деу Пауер" (пров. Сімферопольський, буд. 6, оф. 203/4Б, м. Харків, 61052, ) сплачену суму судового збору в розмірі 4547 (чотири тисячі п`ятсот сорок сім) гривень 20 копійок, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Харківській області (, 61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 27 лютого 2020 року.

Суддя Ю. О. Супрун