Справа № 1.380.2019.000120
Суддя: Качур Роксолана Петрівна
Дата ухвалення: 2020-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.000120
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2020 року

09 год. 35 хв. м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Качур Р.П., за участю секретаря судового засідання Гордійчук Г.В., представниці позивача Соколовської О.І., розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради (79017 м. Львів вул. К.Левицького 67) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради звернулася до Львівського окружного адміністративного суду із позовною заявою до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1 ) про зобов`язання відповідачки демонтувати самовільно встановлену тимчасову споруду на АДРЕСА_2 .

Підставою для звернення до суду визначено невиконання відповідачем добровільно розпорядження № 260 «Про демонтаж тимчасової споруди на АДРЕСА_2 » від 04.07.2018.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що у зв`язку із закінченням строків дії договору оренди земельної ділянки та паспорта прив`язки тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності на АДРЕСА_2 Личаківською РА ЛМР видано розпорядження від 04.07.2018 № 260 «Про демонтаж тимчасової споруди на АДРЕСА_2 ». Копію вказаного розпорядження, яке є чинним та обов`язковим до виконання, 06.07.2018 надіслано рекомендованим листом із повідомленням про вручення ФОП ОСОБА_1 . Вказує, що відповідачка у встановлений Личаківською РА ЛМР строк рекомендацій, викладених у розпорядженні, не виконала, добровільно тимчасову споруду на АДРЕСА_2 не демонтувала, що стало підставою звернення до суду з цим позовом.

Ухвалою суду від 11.01.2019 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення її недоліків.

Ухвалою суду від 28.01.2019 відкрито загальне позовне провадження у справі.

Ухвалою суду від 04.04.2019 провадження в цій справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 1340/1903/18 та судовим рішенням у справі

№ 914/1903/18.

Ухвалою суду від 12.11.2019 поновлено провадження у справі, підготовче засідання у справі призначено на 10.12.2019.

Ухвалою суду від 16.01.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті 11.02.2020.

Представниця позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених у позовній заяві. Просить позов задовольнити.

Відповідачка, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення ШКІ 211 (а.с. 138), у судове засідання не з`явилася, причини неявки не повідомила.

Проти позову заперечує з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву (вх. № 11445 від 04.04.2019). Вказує, що правомірно користується земельною ділянкою за вищевказаною адресою, вважає договір оренди пролонгованим, оскільки Львівська міська рада не скеровувала жодних вимог щодо розірвання у встановлений законом строк. Просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Суд заслухав вступне слово представниці позивача, з`ясував фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини та встановив таке.

На території Личаківського району функціонує тимчасова споруда, самочинна встановлена ФОП ОСОБА_1 на АДРЕСА_2 , що підтверджується наявним у матеріалах справи актом від 10.08.2018 (а.с. 14).

Ухвалою Львівської міської ради від 02.03.2017 №1568 «Про продовження терміну здійснення підприємницької діяльності у тимчасових спорудах на території м. Львова» тимчасову споруду ФОП ОСОБА_1 , розміщену за адресою АДРЕСА_2 , не включено до Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд як частину Програми комплексного благоустрою міста.

Головою Личаківської районної державної адміністрації Львівської міської ради видано розпорядження від 04.07.2018 за №260 «Про демонтаж тимчасової споруди на АДРЕСА_2 », яким визнано те, що тимчасова споруда, площею 30 кв.м., встановлена фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 на АДРЕСА_2 на земельній ділянці площею 38 кв.м., підлягає демонтажу у зв`язку із закінченням терміну дії договору оренди земельної ділянки та паспорту прив`язки.

06.07.2018 копію вказаного розпорядження надіслано рекомендованим листом із повідомленням про вручення ФОП ОСОБА_1 , що підтверджується наявною у матеріалах справи копією поштової квитанції (а.с. 12).

Згідно з актом обстеження від 10.08.2018 вимоги розпорядження районної адміністрації № 260 від 04.07.2018 ФОП ОСОБА_1 не виконано, тимчасову споруду не демонтовано (а.с. 14).

Судом встановлено, що відповідачка 21.08.2018 звернулася до Львівського окружного адміністративного суду із позовною заявою про визнання протиправним та скасування зазначеного розпорядження.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду у справі № 1340/3751/18 від 13.11.2018 у задоволенні позову ФОП ОСОБА_1 відмовлено. Отже, розпорядження № 260 від 04.07.2018 не скасоване, тому є чинним.

Вирішуючи справу, суд керується таким.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу ст. 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Згідно з ч. 3 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Відповідно до ст. 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 за №280/97-ВР з наступними змінами та доповненнями акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території. Місцеві органи виконавчої влади, підприємства, установи та організації, а також громадяни несуть встановлену законом відповідальність перед органами місцевого самоврядування за заподіяну місцевому самоврядуванню шкоду їх діями або бездіяльністю, а також у результаті невиконання рішень органів та посадових осіб місцевого самоврядування, прийнятих у межах наданих їм повноважень.

Як передбачено ч. 2 ст. 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» №3038-VI від 17.02.2011 з наступними змінами та доповненнями тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - це одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

Відповідно до пунктів 2.1, 2.20, 2.21, 2.30 та 2.31 Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності підставою для розміщення тимчасової споруди є паспорт прив`язки тимчасової споруди; встановлення тимчасової споруди здійснюється відповідно до паспорта прив`язки; відхилення від паспорта прив`язки тимчасової споруди не допускається, у разі закінчення строку дії, анулювання паспорта прив`язки, самовільного встановлення тимчасової споруди така тимчасова споруда підлягає демонтажу; розміщення тимчасової споруди самовільно забороняється.

Аналогічні приписи закріплені і в Положенні про порядок розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові, затвердженому ухвалою Львівської міської ради від 23.04.2015 № 4526 (далі - Положення).

Механізм розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності визначений Порядком розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові, затвердженим ухвалою Львівської міської ради № 4526 від 23.04.2015.

Згідно з визначенням п. 1.3 цього Порядку самовільно встановлена тимчасова споруда - це тимчасова споруда, яка встановлена за відсутності одного із документів, передбачених цим Положенням: ухвали міської ради, договору оренди земельної ділянки чи договору оренди окремих конструктивних елементів благоустрою, паспорта прив`язки ТС.

Пунктом 2.1 цього ж Порядку визначено, що розміщення тимчасових споруд здійснюється замовником відповідно до паспорта прив`язки, плану земельної ділянки та договору окремих конструктивних елементів благоустрою. Місце встановлення тимчасових споруд повинно відповідати адресі, вказаній у паспорті прив`язки, та плану земельної ділянки або схемі прив`язки.

Відтак, для встановлення правомірності розміщення тимчасової споруди необхідно з`ясувати наявність сукупності умов:

- ухвали Львівської міської ради, згідно з якою ТС включена до Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд як частина Програми комплексного благоустрою міста;

- чинного договору оренди земельної ділянки, необхідної для розміщення ТС;

- дійсного паспорта прив`язки тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності.

Згідно з п. 7.1.2 Положення демонтажу підлягають самовільно встановлені тимчасові споруди.

За змістом п.п. 7.3.-7.5. Положення при виявлені самовільно встановленої тимчасової споруди складається акт довільної форми та районна адміністрація, на території якої розташована тимчасова споруда приймає рішення про її демонтаж у 10-денний термін. Акт обстеження підписують представники районної адміністрації, комунального підприємства «Адміністративно-технічне управління» та власник тимчасової споруди. У разі, якщо власник відмовляється від підписання або від участі в обстеженні копія акта скеровується йому рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Пунктом 7.8 Положення про порядок розміщення тимчасових споруд і підприємницької діяльності у м. Львові районним адміністраціям надано право на звернення до суду з позовом про примусовий демонтаж тимчасової споруди, встановленої з порушенням цих Правил.

Не погодившись із розпорядженням районної адміністрації № 260 від 04.07.2018, відповідачка звернулася 21.08.2018 з позовною заявою про визнання протиправним та скасування розпорядження та 09.10.2018 з позовною заявою про визнання договору оренди земельної ділянки пролонгованим до 01.07.2019 до Львівського окружного адміністративного суду та Господарського суду Львівської області відповідно.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду у справі № 1340/3751/18 від 13.11.2018 у задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради про визнання протиправним та скасування розпорядження відмовлено. Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду у справі № 1340/3751/18 (провадження № 857/264/19) від 27.03.2019 апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишено без задоволення, вказане рішення Львівського окружного адміністративного суду - без змін. Рішення у справі набрало законної сили.

Вказаним рішенням встановлено, що 15.10.2008 між Львівською міською радою (орендодавець) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (орендар) укладено договір оренди землі, відповідно до умов якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться у АДРЕСА_2 для обслуговування павільйону.

Згідно з п. 8 вказаного Договору такий укладено до 31.12.2008. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

У той же час, як вбачається з Додаткової угоди (договору) до договору оренди земельної ділянки, зареєстрованого у Львівській міській раді 06.04.2009 за №Л-075 із змінами зареєстрованими у Львівській міській раді 28.08.2014 за №Л-1949 від 01.07.2015, пункт 8 договору викладено у наступній редакції: «Договір укладено терміном до 30.12.2016» (а.с. 21).

Як вбачається з паспорта прив`язки тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності №153 від 14.09.2015 такий дійсний до 30.12.2016.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відтак, суд бере до уваги, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 13.11.2018 встановлено правомірність розпорядження від 04.07.2018 року за №260 «Про демонтаж тимчасової споруди на АДРЕСА_2 ».

Рішенням Господарського суду у Львівській області у справі № 914/1903/18 від 05.03.2019 у задоволенні позовних вимог фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Львівської міської ради про визнання договору оренди земельної ділянки пролонгованим до 01.07.2019 відмовлено повністю. Постановою Західного апеляційного господарського суду у справі № 914/1903/18 від 20.08.2019 апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишено без задоволення, вказане рішення Господарського суду Львівської області - без змін. Рішення у справі набрало законної сили.

У матеріалах справи наявні заяви ФОП ОСОБА_1 від 11.07.2017 про надання дозволу на встановлення МАФа для продовження ведення підприємницької діяльності (а.с. 79) та від 21.01.2019 про включення тимчасової споруди до Комплексної схеми розміщення ТС на території м. Львова (а.с. 85). Посилання відповідачки на залишення таких без відповідей як на перешкоду у здійсненні підприємницької діяльності суд оцінює критично, оскільки згідно з ухвалами Львівської міської ради № 4527 від 23.04.2015 та № 1568 від 02.03.2017 «Про продовження терміну здійснення підприємницької діяльності у тимчасових спорудах на території м. Львова» у зазначений період діяв мораторій на доповнення Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд у м. Львові новими тимчасовими спорудами терміном до 30.12.2015 та до 31.12.2019 відповідно.

Після закінчення дії зазначених заборон відповідачка повторно до Львівської міської ради із заявами не зверталася.

Ухвалою Львівської міської ради № 6107 від 26.12.2019 «Про здійснення підприємницької діяльності у тимчасових спорудах на території м. Львова» затверджено перелік тимчасових споруд, що входять до Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові, згідно з додатком до якої ФОП ОСОБА_1 не включено до Комплексної схеми.

Таким чином, з моменту прийняття ухвали № 1568 від 02.03.2017 термін здійснення підприємницької діяльності у тимчасових спорудах, що розміщені на території м. Львова, окрім тих, що визначені додатком 1 до цієї ухвали, припинений.

Враховуючи те, що відповідачка після припинення дії паспорта прив`язки внаслідок прийняття ухвали Львівської міської ради від 02.03.2017 № 1568 не провела демонтаж тимчасової споруди, не виконала вимоги розпорядження голови Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради від 04.07.2018 № 260 «Про демонтаж самовільно тимчасової споруди на АДРЕСА_2 у добровільному порядку, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановленим статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю.

Відповідно до ч. 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

До позовної заяви позивач додав платіжні доручення на підтвердження сплати судового збору, докази здійснення інших витрат Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради до суду не подавала.

Відтак, відповідно до положень ст. 139 КАС України судові витрати з відповідача стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 19, 22, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, пп. пп. 15.5 п. 15 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Зобов`язати фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) демонтувати самовільно встановлену тимчасову споруду на

АДРЕСА_2 . Судові витрати розподілу не підлягають.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 21.02.2020.

Суддя Р.П. Качур