Справа № 824/1065/16-а
Суддя: Дембіцький Павло Дмитрович
Дата ухвалення: 2020-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2020 р. м. Чернівці Справа № 824/1065/16-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Дембіцький П.Д., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Чернівецькій області, про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

В поданому до суду адміністративному позові (нова редакція) ФОП ОСОБА_1 (позивач) просив:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ у м. Чернівцях ГУ ДФС у Чернівецькій області № від 08.10.2015 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що податкове повідомлення-рішення ДПІ у м. Чернівцях ГУ ДФС у Чернівецькій області № від 08.10.2015 року є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки згідно додатків № 2 та № 5 до акту документальної планової перевірки позивача № 621/24-12-17-01-18/ НОМЕР_1 від 21.09.2015 року в одній і тій же графі за 20.02.2014 року внесено різні відомості, а саме: 12685,0 літрів дизельного палива, в той час коли насправді в даній податковій накладній значиться бензин А-92. Крім того, в додатку до акту № 2 під час переведення витраченого пального в тони при обчисленні необхідного об`єму використаного пального представниками ДФС допущені арифметичні помилки: 19.03.2014 року - 72080/0,85=8480 (в акти - 8736,9697); 20.03.2014 року - 2750/0,85=3235,94 (в акті - 3333,3333).

Також до додатку № 3 до акту перевірки не внесено ряд податкових накладних. Разом з цим, перевіркою не враховано 317318,29 грн., (за відпущену продукцію 2013 року), що разом складає 8468124,69 грн.

Таким чином працівниками ДПІ було внесено недостовірні дані, що сало причиною викривлення інформації щодо дотримання вимог чинного законодавства щодо ввезення, виробництва чи реалізації підакцизних товарів за період з 01.01.2014 по 31.12.2014 року.

27.01.2017 року до суду надійшов відзив Головного управління ДФС України у Чернівецькій області, відповідно до якого зазначив, що податкове повідомлення-рішення від 08.10.2016 року № , яким визначено суму податкового зобов`язання в розмірі 362934,61 грн., є правомірним, та таким, що відповідає чинному законодавству.

25.09.2019 року ухвалою суду замінено відповідача - Чернівецьку об`єднану Державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Чернівецькій області на правонаступника - Головне управління ДФС у Чернівецькій області.

З урахуванням заявлених вимог та заперечень, пояснень представників сторін, судом з метою з`ясування обставин справи було зобов`язано сторони надати письмові докази на підтвердження, або спростування позовних вимог та заперечень.

Оскільки сторонами на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, заперечення не було надано належні письмові докази, що вказувало на їх недостатність для встановлення обставин справи, суд відповідно до вимог частини 4 статті 9 КАС України зобов`язував сторони ухвалою суду надати суду письмові докази в обґрунтування заявлених вимог та заперечень, у зв`язку з чим розгляд справи відкладався, оголошувалась перерва.

Частиною 1 статті 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною 3 статті 77 КАС України визначено, що докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просив суд задовольнити позовні вимоги, а також справу розглядати у порядку письмового провадження.

У судовому засіданні представник відповідача заперечував проти позову, надав пояснення суду по суті спору, а також клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Згідно ч. 1 ст. 205 КАС України, у разі неявки відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

У частині 9 статті 205 КАС України зазначено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи приписи ст. 205 КАС України, суд вважає, що немає перешкодою для розгляду і вирішення справи за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні матеріали, всебічно та повно з`ясувавши всі обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, судом встановлено.

ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець з 20.10.2004 року, номер запису: 0001084, РНОКПП НОМЕР_1 . (т. 1 а. с. 215).

На підставі наказів "Про проведення документальної планової перевірки" № 302 від 21.08.2015 року, "Про продовження термінів проведення документальної планової перевірки" № 343 від 07.09.2015 року, направлень на перевірку від 25.08.2015 року працівниками ГУ ДФС у Чернівецькій області проведена документальна планова перевірка позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, дотримання норм законодавства щодо ввезення, виробництва чи реалізації підакцизних товарів за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 рік. (т. 1 а. с. 77-80).

За результатами документальної планової перевірки позивача складено Акт про результати документальної планової перевірки ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , щодо дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, дотримання норм законодавства щодо ввезення, виробництва чи реалізації підакцизних товарів за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 рік № 621/24-12-17-01-18/ НОМЕР_1 від 21.09.2015 року. (т. 1 а. с. 9-11, 32-43).

Актом планової перевірки позивача № 621/24-12-17-01-18/ НОМЕР_1 від 21.09.2015 року відповідачем встановлено порушення:

- п. 177.4 ст. 177, п. п. 138.1.1 п. 138.1 ст. 138 Податкового Кодексу України № 2755-VI від 02.12.2010 року (в редакції, яка діяла в період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 рік), - до переліку витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів, належить документально підтвердженні витрати, що включаються до витрат операційної діяльності згідно з розділом ІІІ цього Кодексу; витрати операційної діяльності включають собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об`єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2-140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податків. ФОП ОСОБА_1 завищено вартість документально підтверджених витрат, пов`язаних з господарською діяльністю, а саме вартість придбаних товарно-матеріальних цінностей, що реалізовані або використані у виробництві продукції на загальну суму 17251223,86 грн;

- п. 177.2 ст. 177 Податкового Кодексу України № 2755-VI від 02.12.2010 року (із змінами та доповненнями) - невірне визначення суми чистого (оподаткованого) доходу за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 рік внаслідок чого не нараховано податок на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності в сумі 290347,69 грн;

- абз. 1 п. 2 ч. 1 ст. Закону України від 08.07.2010 року № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» із змінами та доповненнями ( далі - Закон № 2464-VI), - перевіркою встановлено заниження чистого оподаткованого доходу, на який нараховується єдиний внесок у розмірі 34,7% на загальну суму 195213,89 грн, в результаті допущених порушень описаних в п. 2.1.2 даного акту;

- абз. 1 п. 2 ч. 1 ст. 7 , п. 11 ст. 8, п. 2 ст. 9 Закону України від 08.07.2010 року № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» із змінами та доповненнями, в результаті чого донараховано єдиний внесок на загальну суму 67739,22 грн;

- п. 9.8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року № 2464-VI - несвоєчасна сплата по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за 2014 рік;

- п. а) п. 50.1 ст. 50 Податкового Кодексу України № 2755-VI від 02.12.2010 року (із змінами та доповненнями), - не сплачено штраф за недоплату ПДВ, у складі уточнюючих розрахунків № від 24.02.2015 року, № від 04.12.2014 року, в яких виявлено факт заниження податкового зобов`язання, яке становить 26562,00 грн;

- п. 198.6 ст. 198, п. 200.1 ст. 200 Податкового Кодексу України № 2755-VI, - перевіркою повноти нарахування податку на додану вартість за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 рік встановлено його заниження в березні, жовтні 2014 року на суму 4549,00 грн., в результаті допущених порушень описаних у п. 2.6.2 даного акта. (т. 1 а. с. 9-11, 32-43).

На підставі акту планової перевірки позивача № 621/24-12-17-01-18/ НОМЕР_1 від 21.09.2015 року, відповідачем, з урахуванням виявлених порушень, винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення форми "Р" № від 08.10.2015 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання позивача на 362934,61 грн, з яких 290347,69 грн основного платежу та 75586,92 штрафна санкція. (т. 1 а. с. 84).

05.10.2015 року позивач листом № 05/10/15-1 надав до відповідача заперечення, в якому зазначив, що не погоджується з висновками акту планової перевірки № 621/24-12-17-01-18/ НОМЕР_1 від 21.09.2015 року, оскільки обставини викладені в акті перевірки не відповідають об`єктивним обставинам справи з додатком переліку документів первинного бухгалтерського обліку. (т. 1 а. с. 88-98).

09.10.2015 року відповідач листом № 3434/9/24-12-17-01 залишив без розгляду заперечення позивача, оскільки подане з порушенням терміну його подання. (т. 1 а. с. 86).

Водночас, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

У ході судового розгляду справи за клопотанням позивача, з урахуванням обставин справи, позиції відповідача, 20.07.2017 року ухвалою суду призначено в справі судово-економічну експертизу з наданням документів первинного бухгалтерського обліку.

На вирішення перед експертом поставлено наступні питання:

- чи підтверджується документально висновки Акту від 21.09.2015 року № 621/24-12-17-01-18/ НОМЕР_1 "Про результати документальної планової перевірки ОСОБА_1 , щодо дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, дотримання норм законодавства щодо ввезення, виробництва чи реалізації підакцизних товарів за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року";

- яке реальне податкове зобов`язання ФОП ОСОБА_1 , згідно наявних документальних матеріалів перевірки щодо дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, правильності нарахування обчислення та сплати єдиного внеску, дотримання норм законодавства щодо ввезення, виробництва чи реалізації підакцизних товарів за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року;

- чи підтверджується нормативно та документально висновки Акту від 21.09.2015 року № 621/24-12-17-01-18/ НОМЕР_1 "Про результати документальної планової перевірки ОСОБА_1 , щодо дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, дотримання норм законодавства щодо ввезення, виробництва чи реалізації підакцизних товарів за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року" щодо порушення ФОП ОСОБА_1 :- пункту 177.4 ст.177, пп.138.1.1 п.138.1 ст.138 Податкового Кодексу України №2755-VI від 02.12.2010р. (в редакції, яка діяла в період з 01.01.2014р. по 31.12.2014р.), - до переліку витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів, належать документально підтверджені витрати, що включаються до витрат операційної діяльності згідно з розділом ТИ цього Кодексу; витрати операційної діяльності включають собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об`єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2-140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податків. ФОН ОСОБА_1 завищено вартість документально підтверджених витрат, пов`язаних з господарською діяльністю, а саме вартість придбаних товарно-матеріальних цінностей, що реалізовані або використані у виробництві продукції на загальну суму1725122,86грн;

- чи підтверджується нормативно та документально висновки Акту від 21.09.2015 року № 621/24-12-17-01-18/ НОМЕР_1 від 21.09.2015 року "Про результати документальної планової перевірки ОСОБА_1 , щодо дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, дотримання норм законодавства щодо ввезення, виробництва чи реалізації підакцизних товарів за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року" щодо порушення ФОП ОСОБА_1 :- пункту177.2 ст.177 Податкового Кодексу України №2755-VI від 02.12.2010 року (із змінами та доповненнями) - невірне визначення суми чистого (оподатковуваного) доходу за період з 01.01.2014р. по 31.12.2014р. внаслідок чого не нараховано податок на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності в сумі 290347,69 грн;

- чи підтверджується нормативно та документально висновки Акту від 21.09.2015 року № 621/24-12-17-01-18/ НОМЕР_1 від 21.09.2015 року "Про результати документальної планової перевірки ОСОБА_1 , щодо дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, дотримання норм законодавства щодо ввезення, виробництва чи реалізації підакцизних товарів за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року" щодо порушення ФОП ОСОБА_1 :- Абзацу 1 п.2 ч. 1 ст.7 Закону України від 08.07.2010р. №2464-VI „Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" із змінами та доповненнями (далі - Закону № 2464-VI), - перевіркою встановлено заниження чистого оподатковуваного доходу, на який нараховується єдиний внесок у розмірі 34,7% на загальну суму 195213,89грн;

- чи правомірно донараховано єдиний внесок на загальну суму 67739,22грн. з урахуванням виявлених порушень з урахуванням вимог абз.1 п.2 ч. 1 ст.7, п.11 ст.8, п.2 ст.9 Закону України від 08.07.2010р. №2464-VI „Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" із змінами та доповненнями;

- чи підтверджується нормативно та документально висновки Акту від 21.09.2015 року № 621/24-12-17-01-18/ НОМЕР_1 "Про результати документальної планової перевірки ОСОБА_1 , щодо дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, дотримання норм законодавства щодо ввезення, виробництва чи реалізації підакцизних товарів за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року" щодо порушення ФОП ОСОБА_1 : - пункту 9.8 статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне страхування" від 08.07.2010р. №2464-VI - несвоєчасна сплата по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за 2014р;

- чи підтверджується нормативно та документально висновки Акту від 21.09.2015 року № 621/24-12-17-01-18/ НОМЕР_1 "Про результати документальної планової перевірки ОСОБА_1 , щодо дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, дотримання норм законодавства щодо ввезення, виробництва чи реалізації підакцизних товарів за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року" щодо порушення ФОП ОСОБА_1 : пункту а) п.50.1 ст.50 Податкового кодексу України №2755-VI від 02.12.2010р. (із змінами та доповненнями), - не сплачено штраф за недоплату ПДВ, у складі уточнюючих розрахунків № від 24.02.2015р., N від 04.12.2014р., в яких виявлено факт заниження податкового зобов`язання,, а саме не збільшено на суму штрафу у розмірі 3 % від загальної суми збільшення грошового зобов`язання, яке становить 26562,00 грн; п. 198.6 ст.198, п.200.1 ст. 200 Податкового кодексу України №2755-VI., - перевіркою повноти нарахування податку на додану вартість за період з 01.01.2014р. по 31.12.2014р. встановлено його заниження в березні, жовтні 2014 року на суму 4549,00 грн.

Дослідженням висновку експерта судово-економічної експертизи від 20.04.2018 року висновок № 250 вбачається, що експерт попереджений про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 384 та ст. 385 Кримінального кодексу України за завідомо неправдивий висновок, за відмову без поважних причин від покладених на нього обов`язків.

Із змісту висновку експерта видно, що за наслідками дослідження документів первинного обліку фінансово-господарської діяльності суб`єкта господарювання ФОП ОСОБА_1 експертом встановлено, що податкове зобов`язання ФОП ОСОБА_1 згідно наявних документальних матеріалів перевірки щодо дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, правильності нарахування обчислення та сплати єдиного внеску, дотримання норм законодавства щодо ввезення, виробництва чи реалізації підакцизних товарів за період із 01.01.2014 року по 31.12.2014 року становить 1741 269 грн.

Документально не підтверджується висновки Акту планової перевірки позивача №621/24-12-17-01-18/ НОМЕР_1 від 21.09.2015 року «Про результати документальної планової перевірки ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 щодо дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, дотримання норм законодавства щодо ввезення, виробництва чи реалізації підакцизних товарів за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року», щодо порушення ФОП ОСОБА_1 : - пункту 177.4 ст. 177, п. п. 138.1.1 п. 138.1 ст. 138 Податкового Кодексу України № 2755-VI від 02.12.2010 року (в редакції, яка діяла в період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 рік), - до переліку витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів, належить документально підтвердженні витрати, що включаються до витрат операційної діяльності згідно з розділом ІІІ цього Кодексу; витрати операційної діяльності включають собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об`єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2-140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податків. ФОП ОСОБА_1 завищено вартість документально підтверджених витрат, пов`язаних з господарською діяльністю, а саме вартість придбаних товарно-матеріальних цінностей, що реалізовані або використані у виробництві продукції на загальну суму 1725122,86 грн., документально підтверджується, заниження вартості документально підтверджених витрат, пов`язаних з господарською діяльністю, а саме вартість придбаних товарно-матеріальних цінностей, що реалізовані або використанні у виробництві продукції на загальну суму 39092 грн. 15 коп.

Документально не підтверджується висновки Акту планової перевірки № 621/24-12-17-01-18/ НОМЕР_1 від 21.09.2015 року «Про результати документальної планової перевірки ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , щодо дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, дотримання норм законодавства щодо ввезення, виробництва чи реалізації підакцизних товарів за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року», щодо порушення ФОП ОСОБА_1 : - п. 177.2 ст. 177 Податкового Кодексу України № 2755-VI від 02.12.2010 року (із змінами та доповненнями) - невірне визначення суми чистого (оподаткованого) доходу за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 рік внаслідок чого не нараховано податок на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності в сумі 290347,69 грн. (т. 3 а. с. 137-177).

Отже, за висновком судової економічної експертизи від 20.04.2018 року № 250 підтверджено документально, що ФОП ОСОБА_1 занижена вартість документально підтверджених витрат, пов`язаних з господарською діяльністю, а саме вартість придбаних товарно-матеріальних цінностей, що реалізовані або використанні у виробництві продукції на загальну суму 39092 грн. 15 коп.

Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позову, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд зазначає наступне.

В силу частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України № 2755-VI від 02.12.2010 року (далі - ПК України) (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин).

Податковий кодекс України є спеціальним законом з питань оподаткування та установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу.

Згідно п. п. 3. 1. ст. 3 ПК України податкове законодавство України складається з Конституції України; цього Кодексу; Митного кодексу України та інших законів з питань митної справи у частині регулювання правовідносин, що виникають у зв`язку з оподаткуванням митом операцій з переміщення товарів через митний кордон України (далі - законами з питань митної справи); чинних міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України і якими регулюються питання оподаткування; нормативно-правових актів, прийнятих на підставі та на виконання цього Кодексу та законів з питань митної справи; рішень Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування з питань місцевих податків та зборів, прийнятих за правилами, встановленими цим Кодексом.

Стаття 67 Конституції України передбачає, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до п. п. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.

Відповідно до п. 177.1. ст. 177 ПК України доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставками, визначеними в пункті 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Згідно п. 177.2 ст. 177 ПК України об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та не грошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Пунктом 177.3 ст. 177 ПК України для фізичної особи - підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, не включаються до витрат і доходу суми податку на додану вартість, що входять до ціни придбаних або проданих товарів (робіт, послуг).

Відповідно до п. 177.4 ст. 177 ПК України до переліку витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів, належать документально підтверджені витрати, що включаються до витрат операційної діяльності згідно з розділом III цього Кодексу.

Згідно п. 138.1.1. п. 138 ст. 138 ПК України витрати операційної діяльності включають: собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об`єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку.

У відповідності п. 177.10. ст. 177 ПК України фізичні особи - підприємці зобов`язані вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару.

Форма Книги обліку доходів і витрат та порядок її ведення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Фізичні особи - підприємці застосовують реєстратори розрахункових операцій відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

Відповідно до підпунктів 5, 6 пункту 6 Порядку ведення Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України 16.09.2013 № 481, записи у Книзі виконуються за підсумками робочого дня, протягом якого отримано дохід; самозайняті особи заносять до Книги відомості в такому порядку: у графі 5 зазначаються реквізити документа, який підтверджує понесені витрати, що безпосередньо пов`язані з отриманим доходом. Документами, які підтверджують витрати, можуть бути, зокрема, платіжне доручення, прибутковий касовий ордер, квитанція, фіскальний чек, акт закупки (виконаних робіт, наданих послуг) та інші первинні документи, що засвічують факт оплати товарів, робіт, послуг; у графі 6 відображається сума витрат, які документально підтверджені та безпосередньо пов`язані з отриманням доходу за підсумками дня.

Аналізуючи вищевикладене, слід дійти висновку, що чистий оподатковуваний дохід фізичної особи-підприємця за звітний податковий період визначається як різниця між отриманим від провадження господарської діяльності в грошовій та не грошовій формі доходом та документально підтвердженими витратами, що пов`язані з її здійсненням.

При цьому, фізична особа-підприємець може віднести до складу витрат, витрати, що безпосередньо пов`язані з отримання доходів, перелік яких визначено пунктом 177.4 статті 177 ПК України за умови, що факт понесення таких витрат підтверджується документами первинного бухгалтерського обліку.

Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року № 996-XIV (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити:

назву документа (форми);

дату і місце складання;

назву підприємства, від імені якого складено документ;

зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;

посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення;

особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Разом з тим, відповідно до п. п. 20.1.4, 20.1.6 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право, зокрема, проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення та запитувати та вивчати під час проведення перевірок первинні документи, що використовуються в бухгалтерському обліку, регістри, фінансову, статистичну та іншу звітність, пов`язану з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, виконанням вимог законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно з п. п. 62.1.3. п. 62.1. ст. 62 ПК України однією з форм податкового контролю є перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Приписи п. 75.1 ст. 75 ПК України передбачають, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Отже, зі змісту наведеної статті вбачається, що документальна перевірка може бути плановою або позаплановою, а також виїзною чи невиїзною.

Згідно з п. п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Не є предметом документальної планової перевірки питання трансфертного ціноутворення, визначені статтею 39 цього Кодексу.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Документальною невиїзною позаплановою електронною перевіркою (далі - електронна перевірка) вважається перевірка, що проводиться на підставі заяви, поданої платником податків з незначним ступенем ризику, визначеним відповідно до пункту 77.2 статті 77 цього Кодексу, до контролюючого органу, в якому він перебуває на податковому обліку. Заява подається за 10 календарних днів до очікуваного початку проведення електронної перевірки. Форма заяви, порядок її подання, прийняття рішення про проведення електронної перевірки встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Пунктом 86.1 ст. 86 ПК України визначено, що результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, у строки визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.

Строк складення акта (довідки) про результати перевірки не зараховується до строку проведення перевірки, встановленого цим Кодексом (з урахуванням його продовження).

У разі незгоди платника податків з висновками акта такий платник зобов`язаний підписати такий акт перевірки із зауваженнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.

Вказане кореспондується з пунктом 3 Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого Наказом ДПА України від 22.12.2010 № 984 (далі - Порядок № 84) (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), відповідно до якого результати документальних перевірок оформлюються у формі акта або довідки. У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт, а у разі відсутності порушень - довідка.

Акт - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки фінансово-господарської діяльності платника податків і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

Довідка - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки фінансово-господарської діяльності платника податків і є носієм доказової інформації про не встановлення фактів порушень вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, платниками податків.

Акт (довідка) документальної перевірки складається у двох примірниках та підписується посадовими (службовими) особами органу державної податкової служби, які проводили перевірку, а також посадовими особами платника податків або його законними представниками.

При цьому пунктами 4-6 Порядку № 984 визначено, що Акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

За результатами документальної перевірки в акті викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника податків, які мають відношення до фактів виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

Факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Отже, складання акту за результатами перевірки в разі виявлення порушень є обов`язком контролюючого органу, при цьому такий акт перевірки повинен містити детальний опис виявлених порушень, з посиланням на первинні документи, які були досліджені в ході її проведення.

Разом з тим, оцінка висновків акту перевірки надається уповноваженим законом органам влади при вирішенні спору щодо оскарження рішень, прийнятих на підставі такого акту.

Як видно з Акту планової перевірки позивача № 621/24-12-17-01-18/ НОМЕР_1 від 21.09.2015 року, в ході її проведення контролюючий орган встановив, що згідно акту документальної планової перевірки ФОП ОСОБА_1 від 25.03.2014 року № 545/17-118/ НОМЕР_1 , станом на 31.12.2013 року залишки товарно-матеріальних цінностей, а саме паливно-мастильних матеріалів, складають: ДП-8,00 м3 (що еквівалентно 8000,00 л.) на суму - 58665,37 грн., бензин А-92 - 28,78 м3 (що еквівалентно 28780,00 л.) на суму - 241447,56 грн., бензин А-95 - 16,98 м3 (що еквівалентно 16980,00 л.) на суму 143346,02 грн. (А-95 - 13,38 куб. на суму 113304,23 грн., бензин А-95 Преміум - 3,6 куб. на суму 30041,79 грн.).

Згідно податкових накладних за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року ФОП ОСОБА_1 придбав паливно-мастильні матеріали в кількості 784955,01 л., на загальну суму 8736386,69 грн.

Згідно виданих податкових накладних за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року ФОП ОСОБА_1 реалізував паливно-мастильні матеріали в кількості 639071,10 л. (додаток 3), з них дизпалива - 513253,03 л., бензин А-92 - 67311,72, бензин А-95 - 58506,35 л, при цьому витрати на купівлю реалізованого палива складають в загальній сумі 6743001,83 грн (додаток 5), з них дизпалива - 5479998,57 грн, бензин А-92 - 721027,88 грн, бензин А-95 - 546975,38 грн.

Разом з тим, ФОП ОСОБА_1 , згідно поданої декларації про майновий стан і доходи № НОМЕР_2 від 09.02.2015 року включено до складу вартість документально підтверджених витрат, пов`язаних з господарською діяльністю, а саме вартість придбаних товарно-матеріальних цінностей, що реалізовані або використанні у виробництві продукції на загальну суму 8468124,69 грн: -_47.30 - роздрібна торгівля пальним - в суми 1824950,02 грн.; - _46.71 - оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами - 6643174,67 грн.

Таким чином ФОП ОСОБА_1 завищено вартість документально підтверджених витрат, пов`язаних з господарською діяльністю, а саме вартість придбаних товарно-матеріальних цінностей, що реалізовані або використанні у виробництві продукції на загальну суму 1725122,86 (8468124,69 грн - 6743001,83 грн).

За результатами перевірки ФОП ОСОБА_1 встановлено порушення п. 177.2 ст. 177 ПК України - невірне визначення внаслідок чого не нараховано податок на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності в сумі 290347,69 грн. (т. 1 а. с. 32-43).

Водночас позиція позивача базується, зокрема, на тому, що згідно додатків № 2 та № 5 до акту документальної планової перевірки позивача № 621/24-12-17-01-18/ НОМЕР_1 від 21.09.2015 року в одній і тій же графі за 20.02.2014 року внесено різні відомості, а саме: 12685,0 літрів дизельного палива, в той час коли насправді в даній податковій накладній значиться бензин А-92. Крім того, в додатку до акту № 2 під час переведення витраченого пального в тони при обчисленні необхідного об`єму використаного пального представниками ДФС допущені арифметичні помилки: 19.03.2014 року - 72080/0,85=8480 (в акти - 8736,9697); 20.03.2014 року - 2750/0,85=3235,94 (в акті - 3333,3333).

Також до додатку № 3 до акту перевірки не внесено ряд податкових накладних. Разом з цим, перевіркою не враховано 317318,29 грн (за відпущену продукцію 2013 року), що разом складає 8468124,69 грн. На підтвердження своїх доводів позивач надав копії податкових накладних, бухгалтерські документи (т.1, а. с. 128-204, т. 2 а. с. 2-250, т. 3 а. с. 1-105).

З метою визначення обсягу витрат, що були понесені ФОП ОСОБА_1 у 2014 році, які пов`язані з отриманням доходу, 20.07.2017 року у справі призначено судово-економічну експертизу.

За висновками експерта судово-економічної експертизи від 20.04.2018 року висновок № 250 вбачається, що що податкове зобов`язання ФОП ОСОБА_1 , згідно наявних документальних матеріалів перевірки щодо дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, правильності нарахування обчислення та сплати єдиного внеску, дотримання норм законодавства щодо ввезення, виробництва чи реалізації підакцизних товарів за період із 01.01.2014 року по 31.12.2014 року становить 1741 269 грн.

Документально не підтверджується висновки Акту планової перевірки позивача № 621/24-12-17-01-18/ НОМЕР_1 від 21.09.2015 року «Про результати документальної планової перевірки ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , щодо дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, дотримання норм законодавства щодо ввезення, виробництва чи реалізації підакцизних товарів за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року», щодо порушення ФОП ОСОБА_1 : - пункту 177.4 ст. 177, п. п. 138.1.1 п. 138.1 ст. 138 Податкового Кодексу України № 2755-VI від 02.12.2010 року (в редакції, яка діяла в період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 рік), - до переліку витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів, належить документально підтвердженні витрати, що включаються до витрат операційної діяльності згідно з розділом ІІІ цього Кодексу; витрати операційної діяльності включають собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об`єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2-140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податків. ФОП ОСОБА_1 завищено вартість документально підтверджених витрат, пов`язаних з господарською діяльністю, а саме вартість придбаних товарно-матеріальних цінностей, що реалізовані або використані у виробництві продукції на загальну суму 1725122,86 грн, а підтверджується документально, що ФОП ОСОБА_1 занижено вартість документально підтверджених витрат, пов`язаних з господарською діяльністю, а саме вартість придбаних товарно-матеріальних цінностей, що реалізовані або використанні у виробництві продукції на загальну суму 39092 грн. 15 коп.

Документально не підтверджується висновки Акту планової перевірки № 621/24-12-17-01-18/ НОМЕР_1 від 21.09.2015 року «Про результати документальної планової перевірки ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , щодо дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, дотримання норм законодавства щодо ввезення, виробництва чи реалізації підакцизних товарів за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року», щодо порушення ФОП ОСОБА_1 : - п. 177.2 ст. 177 Податковавого Кодексу України № 2755-VI від 02.12.2010 року (із змінами та доповненнями) - невірне визначення суми чистого (оподаткованого) доходу за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 рік внаслідок чого не нараховано податок на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності в сумі 290347,69 грн. (т. 3 а. с. 137-177).

Отже, за висновком судової економічної експертизи від 20.04.2018 року № 250 підтверджено документально, що ФОП ОСОБА_1 занижено вартість документально підтверджених витрат, пов`язаних з господарською діяльністю, а саме вартість придбаних товарно-матеріальних цінностей, що реалізовані або використанні у виробництві продукції на загальну суму 39092 грн. 15 коп.

Таким чином, беручи до уваги висновки судової економічної експертизи, суд зазначає, що висновки акта перевірки № 621/24-12-17-01-18/ НОМЕР_1 від 21.09.2015 року ФОП ОСОБА_1 щодо заниження податку на доходи фізичних осіб за 2014 рік на суму 290347,69 грн., внаслідок завищення вартості документально підтверджених витрат, пов`язаних з господарською діяльністю, а саме вартість придбаних товарно-матеріальних цінностей, що реалізовані або використані у виробництві продукції на загальну суму 1725122,86 грн., на підставі наведеного у Додатках № № 2, 3, 5 до акта перевірки є необґрунтованими та такими, які не підтверджені належними, допустимими, достовірними, достатніми доказами, як визначено ст. ст. 72-77 КАС України

Статтею 108 КАС України встановлено, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 90 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивованим у судовому рішенні.

Враховуючи наведене, суд погоджуються з висновками експерта в цій частині.

Суд звертає увагу, що частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд звертає увагу, що відповідач надаючи письмові пояснення щодо висновку експерта в цій частині, посилаючись на сумніви щодо її правильності та повноти, не скористався правом, передбаченим ст. 111 КАС України, щодо призначення додаткової або повторної експертизи.

Відтак, оскільки висновки акта перевірки податкового органу щодо виявлених порушень ґрунтуються на даних, які не підтверджені документально, зокрема документами первинного бухгалтерського обліку, які не визнані відповідачем, як такі, які не відповідають вимогам закону, а тому нарахування відповідачем у визначених сумах грошових зобов`язань позивачу по податку на доходи фізичних осіб за такі порушення є протиправним.

З огляду на зазначене, беручи до уваги наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення ДПІ у м. Чернівцях ГУ ДФС у Чернівецькій області № від 08.10.2015 року, яким визначено суму податкового зобов`язання за платежем 362934,61 грн., прийняте відповідачем необґрунтовано, а тому його слід скасувати, як протиправне.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що у відповідності до ч. ч.1-2 ст. 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини, та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю; 7) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об`єднання громадян; 8) примусовий розпуск (ліквідацію) об`єднання громадян; 9) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 10) інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів; 11) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України або про продовження строку такого затримання; 12) затримання іноземця або особи без громадянства до вирішення питання про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні; 13) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 14) звільнення іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; 15) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Системний аналіз даної статті дає підстави дійти висновку, що суд не наділений повноваженнями здійснювати розрахунок фінансових санкцій, тим самим перебирати на себе не властиві функції, які є притаманними суб`єкту владних повноважень.

При вирішенні даного спору судом надається оцінка виключно щодо застосування норм матеріального права.

Стаття 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень, закріплених ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 73 КАС України передбачено належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно статей 74-76 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Як зазначено ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При цьому судом враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно ч. ч. 1-3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, зважаючи на наведені вище норми законодавства та встановлені судом обставини справи, суд вважає, що адміністративний позов слід задовольнити.

Згідно з ч. 1 та ч. 3 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

З матеріалів справи видно, що за подання вказаного позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3629,34 грн., що підтверджується квитанціями № 3021 від 21.04.2016 року (т. 1 а. с. 4) та № 0.0.677322163.1 від 26.12.2016 року (т. 1 а. с. 17).

Оскільки, позов задоволено в повному обсязі, суд стягує на користь позивача судові витрати (судовий збір) у сумі 3629,34 грн., за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Чернівецькій області.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 2, 5, 9, 72-80, 90, 139, 241-246, 250, 255 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати Податкове повідомлення-рішення форми "Р" від 08.10.2015 року № ДПІ у м. Чернівцях ГУ ДФС у Чернівецькій області.

3. Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 3629,34 грн., за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Чернівецькій області.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Повне найменування учасників процесу:

Позивач: - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач: - Головне управління ДФС у Чернівецькій області (вул. Героїв Майдану, 200-А, м. Чернівці, 58013, ).

Суддя П.Д. Дембіцький