Справа № 648/3232/19
Суддя: Кусік І. В.
Дата ухвалення: 2020-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 648/3232/19
Провадження № 2-а/648/1/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2020 року смт. Білозерка

Білозерський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді: Кусік І.В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Козлової Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського взводу № 1 в АР Крим та м. Севастополі ДПП рядового поліції Герасимової Євгенії Віталіївни, Відділу патрульної поліції в АР Крим та м. Севастополі Національної поліції України, про визнання дій відповідача незаконними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122, ч.1 ст.126 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до поліцейського взводу № 1 в АР Крим та м. Севастополі ДПП рядового поліції Герасимової Є.В., про визнання дій відповідача незаконними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122, ч.1 ст.126 КУпАП. Свою заяву мотивував тим, що 25.09.2019 року відповідач винесла відносно нього постанову серії НК № 798709, згідно якої ОСОБА_1 було визнано винним за ч. 1 ст. 122 та ч.1 ст. 26 КУпАП. В постанові вказано, що позивач керував ТЗ з причепом та перевозив вантаж, який виступав більше за 1 метр за межі причепу та без поліса обов`язкового страхування на останній, чим порушив п. 1.1 ґ, п.22.4 ПДР України. Оспорюванню постановою на ОСОБА_1 було накладено штраф у розмірі 425 грн.

Позивач вважає постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії НК №798709 від 25.09.2019 року протиправною, такою, що не відповідає обставинам справи, вимогам закону та підлягає скасуванню виходячи з наступного:

25.09.2019 року близько 15.00 год. по вул. Набережна в с. Щасливцеве Генічеського району ОСОБА_1 керував автомобілем Opel Astra, р.н. НОМЕР_1 зі сторони м. Генічеськ в напрямку бази відпочинку. Раптово для нього, поліцейський, що перебував біля службового автомобіля, зробив позивачу вимогу зупинитися. Службовий автомобіль стояв з вимкнутими світловими маячками з порушенням вимог ПДР України на зупинці громадського транспорту. ОСОБА_1 зупинився та попросив поліцейського, що підійшов до нього, пояснити причину зупинки. На вимоги водія поліцейський не реагував та наказав надати документи водія. Позивач вказав поліцейському, що його дії незаконні, але надав необхідні документи. Поліцейський, забравши документи ОСОБА_1 , пояснив, що йде до службового автомобіля складати постанову за порушення ПДР за те, що на його думку, позивач не мав поліса обов`язкового страхування на саморобний причіп. Позивач продемонстрував йому електронний поліс № 155637123, який станом на 25.09.2019 року був діючим СК ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай». Проте, поліцейський сказав, що їм потрібно виконати показник та віддав документи ОСОБА_1 відповідачу-1, яка без участі позивача, не роз`яснюючи йому його прав, у службовому транспорті винесла оспорювань постанову. Потім поліціянтка покликала позивача до службового автомобіля де наказала розписатися у постанові, якщо останній хоче її отримати. Отримавши постанову, позивач зрозумів, що йому, окрім вказаного, пред`явлено ще і перевезення негабаритного багажу. Проте і це не відповідало дійсності, оскільки дерев`яний брус, який був розміщений у причепі, відповідно до вимог ПДР, не виступав за габарити транспортного засобу більше як на 1 метр, а за шириною не перевищував 0,4 м. від зовнішнього краю переднього або заднього габаритного ліхтаря. Поліцейські сіли в автомобіль і, проігнорувавши всі зауваження та заперечення позивача, поїхали у невідомому напрямку. В салоні автомобіля ОСОБА_1 перебували пасажири, які запропонували здійснити замір вантажу за допомогою рулетки та сфотографувати зазначений вимір на камеру мобільного телефону. Поліцейські взагалі не проводили ніяких замірів дерев`яного брусу, який перебував у причепі автомобіля.

Отже, позивач вважає, що висновки поліцейських щодо вчинення ним адміністративних правопорушень, є хибними, так як при перевірці чинності полісу внутрішнього страхування на Поліс № 155637123 станом на 25.09.2019 року є діючий СК ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай», а також, при проведенні замірів дерев`яного брусу, що перебував у причепі автомобіля, було встановлено його довжину 95 см. Вищевказане можуть підтвердити свідки. Які перебували в автомобілі позивача.

Уточнивши позовні вимоги, ОСОБА_1 просив суд визнати дії поліцейської взводу № 1 в АР Крим та м. Севастополі ДПП рядового поліції Герасимової Євгенії Віталіївни протиправними. скасувати постанову серії НК №798709 від 25.09.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. закрити.

Судом ухвалено наступне:

10.10.2019 року ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області було відкрито провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 10.01.2020 року залучено до участі у розгляді справи в якості другого відповідача - Відділ патрульної поліції в АР Крим та м. Севастополі Національної поліції України.

В судовому засіданні:

Позивач підтримав уточненні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити, надав суду пояснення аналогічні позову.

Відповідач-1 та представник відповідача-2 в судові засідання не з`явилися, про дату, час і місце судових засідань були належним чином повідомлені, про причини неявки не повідомили, заяв, клопотань чи відзиву не подали.

З урахуванням положень ст. 205 КАС України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.

Судом встановлено наступне:

25.09.2019 року поліцейською взводу № 1 в АР Крим та м. Севастополі ДПП рядовою поліції Герасимовою Євгенією Віталіївною відносно ОСОБА_1 було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 798709. Відповідно до постанови, 25.09.2019 року о 15.00 год. по вул. Набережній в с. Щасливцеве, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Opel Astra (причіп саморобний), номерний знак НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), причепом перевозив вантаж, який виступав більше 1 метра за межі причепу та при перевірці документів, не мав діючого полісу обов`язкового страхування ЦПВ власників наземних транспортних засобів на причіп, (далі текст не можливо ідентифікувати), чим порушив п.22.4 та 2.1 ПДР України, чим скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 126 та ч.1 ст.122 КУпАП. Прийняте по справі рішення: застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення штраф у розмірі 425 грн.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положенням ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у вчиненому законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в чого вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатацію транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи із системного аналізу ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративного правопорушення. Отже, викладені в постанові по справі про адміністративне правопорушення обставини повинні чітко та однозначно свідчити про повноту та об`єктивність встановлених обставин справи та її розгляду, а також відображати конкретний склад адміністративного правопорушення, підтверджений відповідними доказами.

Згідно інформації ВПП в АР Крим та м. Севастополі НП України № 47/41/25-2020 від 10.01.2020 року, відносно ОСОБА_1 відсутній відеозапис з нагрудних відеокамер у зв`язку з технічною можливістю зберігати відео більше місяця.

Суд звертає свою увагу на те, що у наданій позивачем постанові серії НК № 798709 склад адміністративного правопорушення не є читабельним та зрозумілим. На запит суду оригінал вказаної постанови суду надано не було, а копія постанови, яка була надана відповідачем-2, відрізняється від копії постанови, яка міститься в матеріалах справи, а саме: пунктом 6 (склад адміністративного правопорушення).

Статтею 126 ч.1 КУпАП визначена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має відповідних документів на право керування таким транспортним засобом або не пред`явила їх для перевірки, або стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Пунктом 2.1 п.п. ґПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України

від 10 жовтня 2001 р. № 1306, визначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, в тому числі,чинний страховий поліс (страховий сертифікат Зелена картка) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України.

Згідно полісу № 155637123 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с. 26) та данихЦентралізованої бази даних МТСБУ станом на 25.09.2019 року (а.с.15), транспортний засіб - причеп до легкових автомобілів, саморобний, державний номер НОМЕР_2 , застраховано в ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай», страховик є діючим членом МТСБУ.

Як пояснив суду позивач, страховий поліс у нього був у електронному вигляді, про що він повідомив інспектора поліції. Зі слів останнього, у електронному реєстрі даних про наявність такого поліса немає.

Таким чином, позивачем доведено, а відповідачами не спростовано факт того, що на час складення постанови серії НК № 798709 позивач, як водій механічного транспортного засобу, мав при собі чинний страховий поліс про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у візуальній формі на електронному носії. А отак, суд дійшов висновку, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.1 ст. 126 КУпАП за невиконання вимог п. 2.1 п.п. ґПДР України.

Щодо порушення ОСОБА_1 п. 22.4 ПДР України та вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП України суд дійшов наступного.

Статтею 122 ч.1 КУпАП визначена адміністративна відповідальність за порушення правил перевезення вантажів.

Згідно вимог п. 22.4 ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, вантаж, що виступає за габарити транспортного засобу спереду або ззаду більш як на 1 м, а за шириною перевищує 0,4 м від зовнішнього краю переднього або заднього габаритного ліхтаря, повинен бути позначений відповідно до вимог підпункту "з" пункту 30.3 цих Правил.

Як пояснив суду позивач, про те, що на нього накладене адміністративне стягнення, в тому числі, й за перевезення негабаритного вантажу, він дізнався лише з тексту постанови, представниками поліції взагалі це питання не піднімалося, замірів вантажу ніхто з них не робив. В присутності пасажирів, які перебували в салоні автомобіля ОСОБА_1 , останній здійснив замір дерев`яного брусу за допомогою рулетки та сфотографувати зазначений вимір на камеру мобільного телефону. Довжина бруса була меншою, ніж 1 метр, вантаж повністю відповідав дозволеним габаритам.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 суду пояснив, що дійсно ОСОБА_1 разом з ним здійснив замір дерев`яного бруса, який знаходився у причепі спірного автомобіля. Довжина вантажу не перевищувала одного метра.

Фото, які були надані позивачем (а.с. 22-25), підтверджують пояснення позивача та покази свідка. Відповідачем вказана інформація жодним чином не спростована.

Таким чином, позивачем доведено, а відповідачами не спростовано факт того, що на час складення постанови серії НК № 798709 вантаж у причепі до транспортного засобу ОСОБА_1 не виступав за габарити транспортного засобу спереду або ззаду більш як на 1 м, а за шириною перевищує 0,4 м від зовнішнього краю переднього або заднього габаритного ліхтаря, а отак, в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого за 122 ч.1 КУпАП за невиконання вимог п. 22.4 ПДР України.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен надати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Інших доказів, окрім постанови про притягнення до адміністративної відповідальності в розумінні ст.251 КУпАП, які б свідчили про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, винність у його вчиненні, суду не надано. При цьому, надана відділом поліції копія постанови різниться від копії постанови, яка була надана суду позивачем.

Таким чином, всупереч положенням ст. 77 ч.2 КАС України, відповідач не навів належних доказів на підтвердження правомірності свого рішення при накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, не надав суду жодних доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративних правопорушень та не виконав обов`язку щодо доведення обґрунтованості притягнення його до адміністративної відповідальності.

Статтею 286 ч. 3 КАС України встановлено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності. Так, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Перевіривши законність рішення та дій відповідача-1, як суб`єкта владних повноважень, зважаючи на те, що у останньої не було об`єктивних підстав для зупинки транспортного засобу позивача, при цьому, те, що ОСОБА_1 порушив п.22.4 та 2.1 ПДР України, чим скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 126 та ч.1 ст.122 КУпАП, не знайшов свого підтвердження в ході судового розгляду, при цьому, оспорювана постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, вказаний факт відповідачем жодним чином не спростовано, суд дійшов висновку, що дії відповідача-1 при винесенні постанови серії НК № 798709 від 25.09.2019 року не свідчать про чітку та повноту об`єктивність встановлених обставин справи, а складена за результатами розгляду адміністративної справи постанова не відображає конкретний склад адміністративних правопорушень, підтверджених відповідними доказами, а отак вимоги позивача, в силу вимог ст. 286 ч. 3 КАС України,підлягають задоволенню лише в частині скасування спірної постанови та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, з урахуванням ст.ст. 2, 72, 90, 205, 242-246, 250, 286 КАС України, ст.ст. 23, 121ч.1, 126 ч.1, 245, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатацію транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», п. 22.4 та 2.1 ПДР України Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, суд,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) до поліцейського взводу № 1 в АР Крим та м. Севастополі ДПП рядового поліції Герасимової Євгенії Віталіївни (пр.-т. Адмірала Сенявіна, 128, м. Херсон, 73000), Відділу патрульної поліції в АР Крим та м. Севастополі Національної поліції України (просп. Адмірала Сенявіна, 128, м. Херсон, 73000), про визнання дій відповідача незаконними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122, ч.1 ст.126 КУпАП задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 798709 від 25.09.2019 року, складену поліцейським взводу № 1 в АР Крим та м. Севастополі ДПП рядовою поліції Герасимовою Євгенією Віталіївною щодо накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ст. 122 ч.1 та ст. 126 ч.1 КУпАП.

В іншій частині позову відмовити.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Рішення суду може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно п.п.15.5 ч.1 Перехідних положень КАС України, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повне рішення суду складено 21 лютого 2020 року.

Головуючий: Кусік І.В.