Справа № 200/441/20-а
Суддя: Волгіна Н.П.
Дата ухвалення: 2020-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2020 р. Справа№200/441/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Волгіної Н.П., при секретарі Кудрявцеві О.Ю., розглянувши у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області

про стягнення заборгованості з пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Деменкової Є.С., звернулась до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, в якому просить суд:

- стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість з пенсії за період з 1 жовтня 2018 року по 31 травня 2019 року в сумі 17 095,82 грн;

- стягнути з відповідача на користь позивача компенсацію за втрату частини доходів у зв`язку із порушенням термінів виплати пенсії за період з 1 жовтня 2018 року по 31 травня 2019 року в сумі 508,60 грн;

- стягнути з відповідача на користь позивача моральну немайнову шкоду в розмірі 5 000,00 грн.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 11 грудня 2018 року по справі № 200/12277/18-а визнані протиправними дії Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України щодо припинення виплати пенсії позивачу, а також зобов`язано відповідача відновити виплату позивачу пенсії та сплатити заборгованість за весь період, починаючи з 1 жовтня 2018 року, але до теперішнього часу відповідач не виконав рішення суду, не виплатив пенсію позивачу за період з 1 жовтня 2018 року по 31 травня 2019 року в сумі 17 095,82 грн, виходячи з розміру пенсії 2 136,98 грн на місяць.

Зазначає, що вона не є внутрішньо переміщеною особою та на неї не розповсюджуються норми постанови Кабінету Міністрів України, якими визначено порядок здійснення соціальних виплат (у тому числі пенсії) внутрішньо переміщеним особам.

Зазначає, що на адвокатський запит від 18 вересня 2019 року, направлений до відповідача, із проханням видати довідку про заборгованість перед позивачем з виплати пенсії за вказаний період з урахуванням інфляції, відповідач 14 листопада 2019 року надав відповідь, якою підтвердив, що заборгованість за вказаний період дійсно складає 17 095,82 грн, що до теперішнього часу вважає позивача внутрішньо переміщеною особою, і що коштів на виплату пенсії позивачу не має.

Позивач зазначає, що неправомірними діями з невиплати їй пенсії відповідачем завдано моральну шкоду, яку ОСОБА_1 оцінює у 5 000,00 грн.

Враховуючи, що відповідачем заборгованість з виплати пенсії за період з 1 жовтня 2018 року по 31 травня 2019 року не погашена станом на день звернення до суду із даним позовом, на думку позивача ефективним способом захисту порушеного права позивача є саме стягнення з відповідача виниклої заборгованості з пенсії (а.с. 1-11).

У наданому суду відзиві на позов відповідач зазначає про відсутність підстав для задоволення заявлених позивачем вимог, обґрунтовуючи це наступним.

Протоколом про індивідуальний перерахунок позивачу нарахована пенсія згідно рішення Донецького окружного адміністративного суду по справі № 200/12277/18-а. Управлінням виконано розрахунок суми пенсії за період з 1 жовтня 2018 року по 31 травня 2019 року, яка складає 17 095,82 грн, таким чином зобов`язання нарахувати пенсію з 1 жовтня 2018 року по 31 травня 2019 року виконано.

Щодо рішення суду в частині виплати нарахованої пенсії зазначає, що воно також виконано, так як починаючи з червня 2019 року нарахування та виплата пенсії проводиться шляхом включення до сформованої відомості на виплату місячного розміру пенсії.

Виплата ОСОБА_1 була здійснена за період червень 2019 - грудень 2019 року у загальному розмірі 16 365,86 грн, що підтверджується протоколом про масовий перерахунок пенсії за період з 1 жовтня 2018 року - 31 січня 2020 року. Управління сплачує поточну пенсію позивачу щомісячно до 25 числа поточного місяця у сумі 2351,12 грн.

Виплата заборгованості з пенсії за рішенням суду за період з 1 жовтня 2018 по 31 травня 2019 в сумі 17 095,82 грн є такою, що не передбачена бюджетом Пенсійного фонду та потребує додаткового фінансування, та буде фактично виплачена після отримання відповідного фінансування (а.с. 67-68).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 15 січня 2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження із викликом сторін; відстрочено сплату позивачем судового збору до ухвалення рішення у справі; призначено розгляд справи на 29 січня 2020 року (а.с. 51-52).

Ухвалою суду від 29 січня 2020 року судове засідання відкладено до 18 лютого 2020 року (а.с. 61).

18 лютого 2020 року в судове засідання позивач, представник позивача та представник відповідача не з`явились, про місце, дату та час проведення судового засідання повідомлялись судом належним чином.

18 лютого 2020 року на офіційну електрону адресу Донецького окружного адміністративного суду представник позивача надала заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження (а.с. 72-73).

Від відповідача заяв та клопотань з приводу участі у судовому засіданні представника управління судом не отримано.

Відповідно до ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи приписи ст. 205 КАС України суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності позивача, її представника та представника відповідача.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; позивач є пенсіонером та має право на отримання пенсії за віком; перебуває на обліку в Бахмутсько-Лиманському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецькій області (а.с. 14-15).

Відповідач, Бахмутсько-Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, , місцезнаходження: 85500, Донецька область, м. Бахмут, вул. Миру, буд. 35, є органом державної влади та суб`єктом владних повноважень, який здійснює у спірних правовідносинах владні управлінські функції та є належним відповідачем у даній справі (а.с. 56-58).

Як встановлено судом на підставі письмових пояснень сторін та інших матеріалів справи, позивач у серпні 2014 року була взята на обліку відповідачем як внутрішньо переміщена особа на підставі довідки № 143600648 від 16 грудня 2014 року (зв.бік а.с. 23, 27, 36, 44).

У червні 2015 року позивач змінила місце постійного проживання та реєстрації з м. Донецьк на м. Сіверськ Артемівського (Бахмутського) району Донецької області та добровільно відмовилась від статусу внутрішньо переміщеної особи, про що надала відповідну довідку до відповідача (зв.бік а.с. 23, 36, зв.бік а.с. 14, 16-19, 36, 44).

Факт зняття позивача з обліку ВПО підтверджується також листом Управління праці та соціального захисту населення Бахмутької районної державної адміністрації Донецької області від 26 жовтня 2018 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 згідно її заяви від 1 липня 2015 року знята з обліку в Єдиній інформаційній базі даних внутрішньо переміщених осіб. Також повідомлено, що на теперішній час на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Бахмутської районної державної адміністрації Донецької області як ВПО позивач не перебуває (а.с. 46)

З 1 жовтня 2018 року відповідачем припинено виплату пенсії позивачу як ВПО (а.с. 16-19).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 11 грудня 2018 року у справі № 200/12277/18-а визнано протиправними дії Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо припинення виплати пенсії ОСОБА_1 з 1 жовтня 2018 року; зобов`язано Бахмутсько-Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області відновити виплату пенсії ОСОБА_1 та сплатити заборгованість за весь період, починаючи з 1 жовтня 2018 року (а.с. 16-19).

З листа в.о. начальника Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 9089/13 (без дати) вбачається, що на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 грудня 2018 року в справі № 200/12277/18-а управлінням поновлено нарахування пенсії ОСОБА_1 , за період з 1 жовтня 2018 року по 30 квітня 2019 року нараховано пенсію у загальній сумі 14 700,08 грн. Але керуючись приписами постанови Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам …», згідно якої виплата пенсії, що призначається внутрішньо переміщеним особам, здійснюється через рахунки та мережу установ і пристроїв ПАТ «Державний ощадний банк України», - з 1 жовтня 2019 року виплату пенсії позивачу було призупинено до надання заяви ОСОБА_1 про виплату їй пенсії через банківську установу ПАТ «Державний ощадний банк України» (а.с. 29).

4 березня 2019 року представник позивача, адвокат Деменкова Є.С., звернулась до відповідача із заявою (вих. № 138/03) про виконання судового рішення № 200/12277/18-а, в якому представник просила в березні 2019 року виплатити пенсію ОСОБА_1 за період з 1 жовтня 2018 року шляхом зарахування коштів на банківську карту позивача, відомості щодо якої яка наявні в пенсійній справі (а.с. 43).

5 березня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою, в якій просила надати письмову відповідь стосовно того, коли буде виконано судове рішення у повному обсязі (а.с. 22, 41).

26 квітня 2019 року Управлінням державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області позивача повідомлено (вих. № І-364-0966) про те, що в Бахмутському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області перебуває виконавче провадження № 58609628 з примусового виконання виконавчого листа № 200/12277/18-а, виданого 5 лютого 2019 року Донецьким окружним адміністративним судом. 14 березня 2019 року державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження та направлена сторонам виконавчого провадження. 10 квітня 2019 року до відділу ДВС надійшов лист Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 9083/13 від 9 квітня 2019 року із повідомленням про те, що Бахмутсько-Лиманським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області означене рішення суду виконано в повному обсязі в межах функціональних повноважень та нормативно-правового поля; поновлення нарахування пенсії ОСОБА_1 згідно рішення Донецького окружного адміністративного суду, за період з 1 жовтня 2018 року по 30 квітня 2019 року нараховано 14 700,08 грн та виконано відповідно до покладених судом зобов`язань в повному обсязі, а також зазначено, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам виплата пенсії […], що призначаються внутрішньо переміщеним особам, здійснюється через рахунки та мережу установ і пристроїв ПАТ «Державний ощадний банк України», у зв`язку із цим 1 жовтня 2019 року призупинено виплату пенсії позивачу до надання останньою заяви про виплату пенсії через банківську установу ДОУ АТ «Ощадбанк» (а.с. 28).

6 травня 2019 року ОСОБА_1 подала заяву до відповідача про перерахунок належних сум пенсії на поточний рахунок, який відкрито в Донецькому обласному управлінні АТ «Ощадбанк» (а.с. 26).

15 травня 2019 року листом вих. № 535/І-01-01-08 Бахмутсько-Лиманським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області ОСОБА_1 знов повідомлено, що рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 грудня 2018 року по справі № 200/12277/18-а виконано у повному обсязі в межах функціональних повноважень та нормативно-правового поля, а саме: управлінням виконано розрахунок суми пенсії за період з 1 жовтня 2018 року по 30 квітня 2019 року, що складає 14 770,08 грн, таким чином зобов`язання нарахування позивачу пенсію з 1 жовтня 2018 року виконано, виходячи з діючої нормативно-правової бази в повному обсязі, зазначено, що виплата пенсії позивачу проводилась на поштове віділення за місцем фактичного проживання, а також зазначено, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам виплата пенсії […], що призначаються внутрішньо переміщеним особам, здійснюється через рахунки та мережу установ і пристроїв ПАТ «Державний ощадний банк України». Враховуючи наведене, виплату пенсії згідно рішення суду не проведено до надання заяви про виплату пенсії через банківську установу ДОУ АТ «Ощадбанк» (а.с. 27).

27 травня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою на неправомірні дії співробітників Пенсійного фонду (а.с. 23-25).

18 червня 2019 року листом вих. № ІВ-9369738 ОСОБА_1 отримана відповідь на звернення на «Урядову гарчу лінію», в якій зазначено, що за інформацією Бахмутсько-Лиманського ОУ ПФУ пенсія нарахована на виплатний період червня поточного року у місячному розмірі; виплата пенсії ВПО, в т.ч. з рішенням суду, проводиться за результатами рекомендацій Міністерства фінансів україни щодо зупинення або припинення державних виплат щодо деяких громадян […]. Також зазначено, що пенсію згідно рішення суду за період з 1 жовтня 2018 року по 31 травня 2019 року управлінням нараховано; виплата пенсії за рішенням суду буде проведена за умовами фінансування виплат за рішенням суду (а.с. 39).

6 липня 2019 року ОСОБА_1 отримана відповідь Бахмутсько-Лиманського ОУ ПФУ (вих. № 16453/02), в якій позивача повідомлено, що поновлення виплати пенсії проведено з 1 жовтня 2018 року за розпорядженням в.о. начальника управління від 1 березня 2019 року та проведено всі перерахунки пенсії, що були передбачені законодавством впродовж періоду припинення. Пояснено, що виплату пенсії було призупинено з 1 березня 2019 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 637 від 5 листопада 2014 року у зав`язку із відсутністю заяви про виплату пенсії через банківську установу ДОУ АТ «Ощадбанк». Зазначено, що 7 травня 2019 року ОСОБА_1 надана до управління заява про виплату пенсії на поточний рахунок, якій відкрито в ДОУ АТ «Ощадбанк», тому виплату пенсії відновлено. В червні 2019 року згідно із графіком виплати пенсії за рішенням суду на поточний рахунок була зарахована пенсія за період з 1 червня 2019 року по 30 червня 2019 року в розмірі 2 325,74 грн. Управлінням виконано розрахунок суми пенсії за період з 1 жовтня 2018 року по 31 травня 2019 року, яка склала 17 095,82 грн. Також зазначено, що доплата за рішенням суду за вищевказаний період, як така, що не передбачена бюджетом Пенсійного фонду та потребує додаткового фінансування, буде фактично виплачена після отримання відповідного фінансового ресурсу (а.с. 33).

18 вересня 2019 року позивач через свого представника адвокатським запитом (вих. № 392/09) знов звернулась до відповідача, в якому просила письмово повідомити про причини не виплати в повному обсязі всієї заборгованостф з пенсії, а також просила повідомити загальну сума заборгованості та стан забезпечення державою фінансування Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України за період з 1 жовтня 2018 року по 1 вересня 2019 року для виплат пенсії пенсіонерам м. Бахмут та Бахмутського р-ну (а.с. 30).

26 вересня 2019 року листом вих. № 16790/15.14-28/53395 адвокату позивача Деменковій Є.С. Бахмутським МВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області надана відповідь на її запит № 393/09 від 18 вересня 2019 року, в якій повідомлено, що на примусовому виконанні в відділі перебуває виконавчий лист № 200/12277/18-а, виданий 5 лютого 2019 року, який надійшов на примусове виконання 13 березня 2019 року, АСВП № 58609628. 10 квітня 2019 року до відділу ДВС надійшов лист від відповідача № 9083/13 від 9 квітня 2019 року із повідомленням про те, що Бахмутсько-Лиманським ОУПФУ означене рішення суду виконано в повному обсязі в межах функціональних повноважень та нормативно-правового поля: поновлено нарахування пенсії ОСОБА_1 згідно рішення суду за період з 1 жовтня 2018 року по 30 квітня 2019 року у загальній сумі 14 700,08 грн, а також зазначено, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 637 з 1 жовтня 2019 року призупинено виплату пенсії ОСОБА_1 до надання нею заяви про виплату пенсії через установу ДОУ АТ «Ощадбанк». Також зазначено, що 26 квітня 2019 року державним виконавцем відповідно до вимог ст.ст. 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про накладання на відповідача штрафу в розмірі 3 400,00 грн. 11 травня 2019 року після повідомлення стягувача про відкриття позивачем поточного рахунку у ДОУ АТ «Ощадбанк» державним виконавцем було направлено вимогу до Бахмутсько-Лиманського ОУПФУ щодо надання у десятиденний строк документів, які підтверджують виконання рішення суду .

Оскільки станом на 16 травня 2019 року підтверджуючих документів надано не було, державним виконавцем було винесено постанову про накладання на управління штрафу у розмірі 6 800,00 грн.

28 травня 2019 року в Донецький окружний адміністративний суд державним виконавцем було направлено заяву в порядку ст. 378 КАС України щодо зміни, чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення до розгляду.

5 червня 2019 року до відділу надійшло повторне повідомлення від Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України № 14046/13 від 3 червня 2019 року, в якому зазначено про поновлення нарахування та виплати пенсії ОСОБА_1 за рішенням суду за період з 1 жовтня 2018 року по 31 травня 2019 року у загальній сумі 17 095,82 грн та про те, що доплата за рішенням суду за період з 1 жовтня 2018 року по 31 травня 2019 року, як така, що не передбачена бюджетом Пенсійного фонду та потребує додаткового фінансування, буде фактично виплачена після отримання відповідного фінансового ресурсу (а.с. 34).

14 листопада 2019 року представником позивача отримано лист Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України вих. № 27785/02, в якому зазначено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні на підставі електронної пенсійної справи та отримує пенсію за віком як внутрішньо переміщена особа, що підтверджується відповідною довідкою. Знов зазначено, що доплата за рішенням суду за період з 1 жовтня 2018 року по 31 травня 2019 року, як така, що не передбачена бюджетом Пенсійного фонду та потребує додаткового фінансування, буде фактично виплачена після отримання відповідного фінансового ресурсу (а.с. 31).

Будучи не згодною із не виплатою відповідачем протягом тривалого часу заборгованості з пенсії за період з 1 жовтня 2018 року по 31 травня 2019 року в сумі 17 095,82 грн позивач звернулась до суду із даним позовом.

При прийнятті рішення по суті спору суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Як встановлено під час розгляду даної справи Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 11 грудня 2018 року, прийнятим за результатом розгляду адміністративної справи № 200/12277/18-а, яке набрало законної сили 11 січня 2019 року, визнано протиправними дії Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо припинення виплати пенсії ОСОБА_1 ; зобов`язано Бахмутсько-Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області відновити ОСОБА_1 виплату пенсії та сплатити заборгованість за весь період починаючи з 1 жовтня 2018 року (а.с. 16-19).

Судом встановлено, що станом на час розгляду даної (№ 200/441/20-а) справи Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 грудня 2018 року № 200/12277/18-а в частині в и п л а т и позивачу заборгованості з пенсії за період з 1 жовтня 2018 року по 31 травня 2018 року, яка відповідно до матеріалів справи (а.с. 31, 33-34, 70) склала 17 095,82 грн, - не виконане, заборгованість з пенсії за вказаний період позивачу не виплачена.

Частиною 1 ст. 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг передбачено Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV, Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування").

Статтею 8 даного Закону передбачено право громадян України на о т р и м а н н я пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до ст. 47 Закону № 1058-IV пенсія в и п л а ч у є т ь с я [...] за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України. Пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

Верховний суд України 6 жовтня 2015 року ухвалив постанову по справі № 608/1189/14-а, де зазначив, що держава відповідно до конституційних принципів зобов`язана гарантувати це право (право на отримання пенсії) […]. Важливим залишається загальний принцип, висвітлений в цьому рішенні, який пов`язаний із статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та проголошує непохитність права людини щодо володіння своєю власністю.

Враховуючи наведені вище нормативно-правові приписи та встановлені судом обставини, беручи до уваги, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з м е т о ю е ф е к т и в н о г о з а х и с т у прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості з пенсії за вказаний період є такими, що підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог прозивача про стягнення з відповідача компенсації за втрату частини доходів у зв`язку із порушенням термінів виплати пенсії за період з 1 жовтня 2018 року по 31 травня 2019 року в сумі 508,60 грн, суд зазначає наступне.

Питання пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України від 19 жовтня 2000 року № 2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» (далі - Закон № 2050-ІІІ) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159 (далі - Порядок № 159).

Відповідно до ст.ст. 1, 2 Закону № 2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців; виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі розуміються грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення).

Компенсацію виплачують за рахунок: власних коштів - підприємства, установи і організації, які не фінансуються і не дотуються з бюджету, а також об`єднання громадян; коштів відповідного бюджету - підприємства, установи і організації, що фінансуються чи дотуються з бюджету; коштів Пенсійного фонду України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, інших цільових соціальних фондів, а також коштів, що спрямовуються на їх виплату з бюджету (ст. 6 Закону № 2050-ІІІ ).

Відповідно до п. 3 Порядку № 159 компенсації підлягають грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, в тому числі пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).

Із наведеного вбачається, що дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).

Разом із цим згідно ст.ст. 3, 4 Закону № 2050-ІІІ сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу; виплата громадянам суми компенсації провадиться у т о м у ж місяці, у якому з д і й с н ю є т ь с я в и п л а т а заборгованості за відповідний місяць.

Аналогічні приписи містяться і у 5 Порядку № 159, в якому зазначено, що сума компенсації виплачується громадянам у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Проаналізувавши наведені вище нормативно-правові приписи суд дійшов висновку, що розрахунок та виплата компенсація здійснюється при виплаті заборгованості.

Крім цього, відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий с п і р; публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій […].

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження існування с п о р у між сторонами по справі з приводу компенсаційних нарахувань, які мають відбутися у майбутньому - при сплаті заборгованості.

Отже, позовні вимоги позивача про стягнення компенсації за затримку виплати заборгованості з пенсії за період з 1 жовтня 2018 року по 31 травня 2019 року є передчасними, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог, в частині стягнення з відповідача на користь позивача моральну немайнову шкоду в розмірі 5 000,00 грн суд зазначає наступне.

Статтею 23 Цивільного кодексу України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

У відповідності до Постанови Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб, відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Крім цього, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 2001 року № 5 - під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено - в чому саме полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають три складові частини, за наявності яких і настає відповідальність, а саме: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Суд дійшов висновку, що позивачем не доведено факт наявності моральної шкоди, спричиненої позивачу внаслідок не виплати їй заборгованості з пенсії, отже позовні вимоги позивача в цій частині задоволенню не підлягають.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд виходить з такого.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 139 КАС України при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що ухвалою суду від 15 січня 2020 року позивачу відстрочено сплату судового збору в розмірі 768,40 грн до вирішення справи по суті, беручи до уваги, що основні позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості за висновком суду підлягають задоволенню, а інші позовні вимоги є похідними від основних позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь Державного бюджету України суму судового збору в розмірі 768,40 грн.

Керуючись ст.ст. 2-4, 6, 9, 19, 72-78, 90, 94, 139, 205, 244-246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Бахмутсько-Лиманського об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (, місцезнаходження: 84500, Донецька область, м. Бахмут, вул. Миру, буд. 35) про стягнення заборгованості з пенсії - задовольнити частково.

Стягнути з Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, місцезнаходження: 84500, Донецька область, м. Бахмут, вул. Миру, буд. 35) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) заборгованість з пенсії за період з 1 жовтня 2018 року по 31 травня 2019 року в сумі 17 095 (сімнадцять тисяч девяносто п`ять) грн 82 коп.

В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, місцезнаходження: 84500, Донецька область, м. Бахмут, вул. Миру, буд. 35) на користь спеціального фонду Державного бюджету України (стягувач - Державна судова адміністрація України) за наступними реквізитами: рахунок - рахунок -, код ЄДРПОУ - 37993783, код банку 899998, отримувач - ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код класифікації доходів бюджету 22030106, судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн 40 коп.

Рішення прийнято у нарадчій кімнаті, його вступна та резолютивна частини складені та підписані 18 лютого 2020 року.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно приписів підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги на рішення Донецького окружного адміністративного суду подаються учасниками справи до або через Донецький окружний адміністративний суд.

Повний текст судового рішення складений та підписаний 24 лютого 2020 року.

Суддя Н.П. Волгіна