Справа № 826/16622/17
Суддя: Кузьменко Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2020-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

25 лютого 2020 року м. Київ

Колегія Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Кузьменка В. В.,

суддів Шурко О. І., Ганечко О. М.,

за участю секретаря Кірієнко Н. Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Прокуратури міста Києва про зобов`язання вчинити дії, за заявою ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за виключними обставинами, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом до Прокуратури м. Києва в якому просив суд зобов`язати прокуратуру м. Києва видати довідку на ім`я позивача про заробітну плату начальника управління м. Києва станом на 01.10.2017, я якій вказати всі складові, на які нараховуються страхові внески: посадовий оклад, доплати за класний чин, вислугу років, щомісячну премію з урахуванням середнього розміру, надбавку за виконання особливо важливої роботи, матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових потреб, а також інших доплат, які носять постійний характер.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.02.2018 адміністративний позов було задоволено частково.

Зобов`язано прокуратуру м. Києва видати ОСОБА_1 довідку про заробітну плату з 01.10.2017 на посаді начальника управління Прокуратури м. Києва, яку позивач обіймав на момент виходу на пенсію, з урахуванням всіх складових заробітної плати, на яку нараховуються страхові внески. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 15.05.2018 року апеляційну скаргу Прокуратури міста Києва задоволено та скасовано рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.02.2018, відмовлено у задоволенні позовних вимог.

11 січня 2020 року позивач звернувся із заявою в порядку ст. 361 КАС України про перегляд судового рішення за виключними обставинами.

Заява обґрунтована тим, що рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року № 7-р(II)/2019 було визнано неконституційною норму права, яка застосована судом апеляційної інстанції під час ухвалення постанови від 15.05.2018 року.

В судовому засіданні позивач підтримав заяву, просив переглянути прийняту постанову апеляційного суду. Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з`явився.

Згідно зі ст. 368 КАС України, справа розглядається за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. В суді першої інстанції справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Неявка заявника або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Враховуючи, що безпосередня участь сторін у судовому засіданні, в даному випадку, не є обов`язковою, оскільки матеріали справи містять достатньо письмових доказів для з`ясування фактичних обставин, колегія суддів визнала можливим проводити розгляд справи за відсутності представника відповідача.

Відповідно до положень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відкладення розгляду справи спричинить невиправдане порушення процесуального строку її розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами, колегія суддів вважає необхідним відмовити у задоволенні заяви, виходячи із наступного.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Положеннями п. 1 ч. 5 ст. 361 КАС України підставою для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 365 КАС України заява про перегляд судового рішення суду першої інстанції з підстав, визначених частиною другою, пунктами 1, 2 частини п`ятої статті 361 цього Кодексу, подається до суду, який ухвалив судове рішення. Заява про перегляд судових рішень судів апеляційної і касаційної інстанцій з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, якими змінено або скасовано судове рішення, подається до суду тієї інстанції, яким змінено або ухвалено нове судове рішення.

Звертаючись до суду із заявою про перегляд постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 15.05.2017 року, ОСОБА_1 у якості виключної обставини зазначив те, що Конституційним Судом України встановлено неконституційність ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру».

Так, рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року № 7-р(II)/2019 були визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційним), положення ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, якими передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Конституційний Суд України встановив такий порядок виконання рішення від 13 грудня 2019 року № 7-р(II)/2019:

- ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;

- ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції: «Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».

Дослідивши мотивувальну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 15.05.2018 року, колегія суддів встановила, що з 03.01.2005 позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Солом`янському районі м. Києва (Правобережне об`єднане Управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві) та отримує пенсію за вислугу років, відповідно до положень Закону України «Про прокуратуру» (у редакції, яка діяла на момент виходу на пенсію).

24.11.2017 позивачем подано заяву, в якій він просив вказати в довідці про складові заробітної плати розмір посадового окладу, доплати за класний чин, за вислугу років, щомісячну премію з урахуванням середнього розміру, надбавку за виконання важливої роботи/особливо важливе завдання, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, а також інших виплат, на які нараховувався збір на державне пенсійне страхування та просив врахувати , що йому як почесному працівнику прокуратури України, посадовий оклад був встановлений у максимальному розмірі.

24.11.2017 листом №18-177вих позивачу повідомлено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, водночас, на даний час зазначеного порядку не визначено, а тому прокуратура м. Києва не має повноважень на видачу довідки для перерахунку пенсії.

За приписами ч.1 ст.1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 №2939-VI (далі - Закон №2939-VI) публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Судом першої інстанції зроблено висновок, що ОСОБА_1 просить відповідача фактично створити нову інформацію, підстави та порядок створення якої нормами чинного законодавства не врегульовано, не закріплено механізму, за яким органи прокуратури можуть визначити можливий розмір заробітної плати колишніх працівників прокуратури у зв`язку із підвищенням заробітної плати працюючих прокурорів.

Відсутність, на час виникнення спірних правовідносин, нормативно-правових актів які регламентують умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, для досягнення мети якої й існує потреба у довідці з відомостями про заробітну плату нівелює можливість застосування положень ч.1 ст.5 Закону № 2657-ХІІ стосовно надання інформації для реалізації права позивача на перерахунок пенсії.

Колегія суддів враховує, що згідно ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Проте, Кабінетом Міністрів України умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури не визначено і відповідний нормативно-правовий акт не прийнято.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 колегія суддів виходить із того, що судом першої інстанції при вирішенні спору по суті, до спірних правовідносин не застосовано ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII.

Крім того, положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 152 Конституції України передбачено, що закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності. Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

У відповідності до ст. 91 Закону України «Про Конституційний Суд України» закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

За висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 23 грудня 2019 року у справі № 814/1274/17, за загальним правилом рішення Конституційного Суду України змінює законодавче регулювання лише для правовідносин, що матимуть місце з дати ухвалення рішення, якщо інше не встановлено самим рішенням.

Як зазначалось раніше, рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року № 7-р(II)/2019 було визначено, що ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

За таких обставин колегія суддів приходить висновку про те, що рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року № 7-р(II)/2019 на правовідносини, пов`язані з розглядом звернення ОСОБА_1 від 17.11.2017, не може вплинути, оскільки вони виникли та існували до його прийняття.

Згідно з ч. 6 ст. 361 КАС України при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Зміна правового регулювання правовідносин щодо пенсійного забезпечення працівників органів прокуратури внаслідок ухвалення Конституційним Судом України рішення від 13 грудня 2019 року № 7-р(II)/2019 є підставою для звернення позивача до органів Пенсійного фонду України із заявою про перерахунок пенсії.

Отже, ухвалення Конституційним Судом України рішення від 13 грудня 2019 року № 7-р(II)/2019 не може слугувати підставою для перегляду постанови суду від 15.05.2018 року за виключними обставинами, оскільки на спірні правовідносини та на зміст постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 15.05.2018 року - не впливає.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 КАС у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

Згідно з ч. 2 ст. 369 КАС України судове рішення за наслідками провадження за нововиявленими або виключними обставинами може бути оскаржено в порядку, встановленому цим Кодексом для оскарження судових рішень суду відповідної інстанції. З набранням законної сили новим судовим рішенням в адміністративній справі втрачають законну силу судові рішення інших адміністративних судів у цій справі.

Керуючись ст.ст. 242, 328, 329, 361, 368, 369 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 15.05.2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Прокуратури міста Києва про зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В. В. Кузьменко

Судді: О. М. Ганечко

О. І. Шурко

Повний текст ухвали виготовлено 26.02.2020