Справа № 297/304/20
Суддя: Фейір О. О.
Дата ухвалення: 2020-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 297/304/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2020 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді Фейіра О. О. з участю секретаря судового засідання Кузьма Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до начальника СРПП Берегівського ВП Ниймета А.Ю., про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в Берегівський районний суд Закарпатської області з позовом до начальника СРПП Берегівського ВП Ниймета А.Ю. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАА №719905 від 05.02.2020 року.

Позовні вимоги позивачем мотивовано тим, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАА №719905 від 05.02.2020 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу, у розмірі 425 грн., за порушенням вимог п.п. 9.8 Правил дорожнього руху, тобто не ввімкнення ближнього світла фар в денну пору доби за межами населеного пункту. Вважає таку постанову незаконною, оскільки рухаючись по вул. Кутузова в м. Берегове, в напрямку с. Мочола, при виїзді з м. Берегове відсутній знак 5.46 «Кінець населеного пункту», а тому ним не було ввімкнено ближнє світло фар. Крім того, вважає, що адміністративна відповідальність за неввімкнення ближнього світла фар в денну пору доби передбачена ч. 1 ст. 125 КУпАП, яка передбачає адміністративну відповідальність за інші порушення правил дорожнього руху і тягне за собою попередження. А тому, просить суд постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАА №719905 від 05.02.2020 року - скасувати.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву від 19 січня 2020 року, згідно якої просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує (а.с. 12).

Відповідач - начальник СРПП Берегівського ВП Ниймет А.Ю., будучи належним чином повідомленим про день, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про відкладення судового розгляду справи від нього не надходило (а.с. 11).

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилався, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 287 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено, зокрема, особою, щодо якої її винесено. Постанова суду про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена в порядку, визначеному цим Кодексом.

Як вбачається з копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАА №719905 від 05.02.2020 року, відносно ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 гривень за порушення Правил дорожнього руху, тобто не ввімкнення ближнього світла фар поза межами населеного пункту в денну пору доби (а.с. 7).

Частина 2 ст. 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

Пункт 9.8 Правил дорожнього руху передбачає, що з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

А тому, адміністративна відповідальність за не ввімкнення ближнього світла фар в денну пору доби не може застосовуватися до водіїв, які здійснюють рух в межах населених пунктів у світлу пору доби без увімкнутих денних ходових вогнів, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнього світла фар.

Разом з тим, позивач стверджує, що при виїзді з м. Берегове по вул. Кутузова в напрямку с. Мочола Берегівського району, відсутній знак 5.46 «Кінець населеного пункту», у зв`язку з чим не було ввімкнено ближнє світло фар.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів. Зазначена норма встановлює обов`язок суб`єкта владних повноважень щодо доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Отже, оскільки позивач заперечує вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.122 КУпАП, відповідач зобов`язаний подати докази на спростування таких заперечень. При цьому, відповідач в судове засідання не з`явився та не навів будь-яких доказів на підтвердження правомірності винесення ним постанови про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч 2 ст. 122 КУпАП.

Враховуючи принцип змагальності адміністративного процесу та встановлений КАС України обов`язок відповідача щодо доказування правомірності свого рішення, суд вирішує спір на основі викладених в позові аргументів.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно п. 9.1 (г) Правил дорожнього руху, попереджувальними сигналами є увімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби.

Відповідно до п.9.8 Правил дорожнього руху, з 01 жовтня по 01 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами, повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

Разом з тим, частиа 2 статті 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами лише при початку руху чи зміні його напрямку, а згідно оскаржуваної постанови, позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушенням вимог п.п. 9.8 Правил дорожнього руху, тобто не ввімкнення ближнього світла фар за межами населеного пункту в денну пору доби, тобто під час самого руху.

Таким чином, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, тобто неввімкнення за межами населеного пункту з 01 жовтня до 01 травня денних ходових вогнів або ближнього світла фар, оскільки, його дії підпадають під ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ст.125 КУпАП, яка передбачає адміністративну відповідальність за інші порушення правил дорожнього руху, крім передбачених статтями 121-128, частинами першою і другою статті 129, статтями 139 і 140 цього Кодексу, та тягнуть за собою попередження.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ч. 3 ст. 241 КАС України, судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАА №719905 від 05.02.2020 року не може вважатись законною та підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 7, 247, 287 КУпАП, ч. 2 ст. 77, ст. ст. 241, 244, 246, 286, 293, 295 КАС України, суд,

рішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до начальника СРПП Берегівського ВП Ниймета А.Ю., про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАА №719905 від 05.02.2020 року - задоволити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАА №719905 від 05.02.2020 року відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 гривень - скасувати.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Фейір О. О.