Справа № 240/10118/19
Суддя: Панкеєва Вікторія Анатоліївна
Дата ухвалення: 2020-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2020 року м. Житомир справа № 240/10118/19

категорія 110010000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

судді Панкеєвої В.А.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Профуна" до Державної екологічної інспекції Поліського округу, третя особа - громадська організація "Стоп корупції", про визнання дій протиправними та скасування припису,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Профуна" звернулось до суду з позовом, в якому з урахуванням уточненої позовної заяви від 20.11.2019, просить визнати протиправними дії відповідача по здійсненню заходів державного контролю під час позапланової перевірки в період з 27.02.2019 по 01.03.2019 позивача та скасувати припис Державної екологічної інспекції Поліського округу № 171/02.2 від 04.03.2019.

В обгрунтування позову вказано, що на підставі акту від 01.03.2019 №171 відповідачем видано припис №171/02.2 від 04.03.2019, яким встановлено порушення вимог законодавства, які підлягають усуненню. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідачем самовільно, необґрунтовано та протиправно здійснювалась перевірка ТОВ "Профуна" з питань охорони атмосферного повітря; охорони та раціонального використання вод та відтворення водних ресурсів; використання та охорони земель; поводження з відходами, а також наявності або відсутності висновку державної екологічної експертизи. Оскільки діяльність позивача не віднесена до високого ступеня ризику відповідно до Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", у зв`язку з чим, відповідач не мав правових підстав для проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю), а отже діяв протиправно.

Ухвалою суду від 28.08.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, яка буде розглядатися за правилами загального позовного провадження.

Протокольною ухвалою від 23.09.2019 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача було залучено громадську організацію "Стоп корупції".

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити в повному обсязі з підстав, зазначених в позовній заяві та уточненнях до позову (а.с.163-177).

Представники відповідача в процесі розгляду справи проти позову заперечували з підстав, викладених у відзивах на уточнені позовні заяви від 08.11.2019 та від 11.12.2019 (а.с.159-160, 192-193).

Представник третьої особи в судові засідання не з`являвся, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином та вчасно, причина неявки суду невідома.

Від громадської організації "Стоп корупції" 04.10.2019 надійшли пояснення по суті спору від 01.10.2019 (а.с.92-104).

В судовому засіданні 10.02.2020 протокольною ухвалою суду відбувся перехід до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Заслухавши виступи представників сторін, покази свідка, дослідивши наявні в матеріалах справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено з матеріалів справи, на адресу Державної екологічної інспекції Поліського округу надійшла скарга від 22.01.2019 жителів сіл Сінгури та Пряжів на грубе порушення чинного законодавства TOB "Профуна" на території Сінгурівської сільської ради Житомирського району (а.с.65-66).

Відповідачем до Державної екологічної інспекції України було направлено лист "Про погодження на проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю)" від 25.01.2019 № 404/02.2-05. До листа було долучено інформаційну довідку, у якій наведено підставу проведення позапланового заходу, назву суб`єкта господарювання, місце провадження господарської діяльності, інформацію про здійснені попередні заходи та предмет і питання, що мають бути перевірені (а.с.14-15).

Державна екологічна інспекція України разом із листом від 12.02.2019 направила погодження на позапланову перевірку (а.с.16-17).

У період з 27.02.2019 до 01.03.2019 посадовими особами Державної екологічної інспекції Поліського округу відповідно до абзацу 5 частини 1 статті 6 Закону України "Про основні засаді державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", на підставі скарги фізичних осіб - жителів с.Сінгури та с.Пряжів Житомирського р-ну ОСОБА_1 , ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 від 22.01.2019 про порушення, що спричинило шкоду їхнім правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, на підставі погодження Міністерства екології та природних ресурсів України №5/4.1 - 11/1490 - 19 від 07.02.2019, на підставі направлення від 18.02.2019 №127 та наказу від 18.02.2019 №10-П проведено позапланову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства ТОВ "Профуна" з наступних питань: наявності висновку з оцінки впливу на довкілля; охорони атмосферного повітря; охорони та раціонального використання вод та відтворення водних ресурсів; використання та охорони земель; поводження з відходами, за результатами якої було складено акт №171 від 01.03.2019, за формою затвердженою наказом Міністерства екології та природних ресурсів України 09.08.2017 №303 (а.с.18-32).

Вказаним актом зафіксовано ряд порушень, зокрема виявлено що:

- ТОВ "Профуна" в І півріччі 2017 року здійснено будівництво звіроферми на території Сінгурівської сільської ради Житомирського району, за межами населеного пункту комплекс будівель та споруд №28, шляхом будівництва шедів №1-11 для вирощування хутрових тварин - норок, орієнтовною кількістю по 1000 голів в кожному шеді на земельних ділянках площею 1,259 га з кадастровим номером :02:000:1207 та площею 2,0 га з кадастровим номером :02:000:1206, за відсутності висновку державної екологічної експертизи, чим порушено статті 13, 14, 39 Закону України "Про екологічну експертизу" (чинний до 18.12.2017), п.4 Додатку до Закону України "Про перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності", ч.3 ст.17 Закону України "Про оцінку впливу на довкілля", п.23 Постанови КМУ від 28.08.2013 №808 "Про затвердження переліку видів діяльності та об`єктів, що становлять підвищену небезпеку";

- ТОВ "Профуна" в І півріччі 2018 року здійснено встановлення на звірофермі шедів №12, №13, №14, №15, №16 для вирощування хутрових тварин - норок, орієнтовною кількістю по 1000 голів в кожному шеді, на території Сінгурівської сільської ради Житомирського району, за межами населеного пункту комплекс будівель та споруд №28, за відсутності висновку з оцінки впливу на довкілля, чим порушено п.4 Додатку до Закону України "Про Перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності", ч.1, п.2 ч.3, ч.4 ст.3, ст.9 Закону України "Про оцінку впливу на довкілля";

- викиди (надходження) в атмосферне повітря забруднюючих речовин під час вирощування ТОВ "Профуна" хутрових тварин - норок на території Сінгурівської сільської ради Житомирського району, за межами населеного пункту комплекс будівель та споруд №28, від стаціонарних джерел - шедів №11, №12, №13, №14, №15, №16 звіроферми, які не включені до дозволу на викиди №-239 від 23.03.2018, здійснюються за відсутності дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, чим порушено абзац другий ч.1 ст.10, ст.11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря", п.30 "Додатку" до Закону України "Про Перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності", "Перелік найбільш поширених і небезпечних забруднюючих речовин, викиди яких в атмосферне повітря підлягають регулюванню", затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.11.2001 №1598, постанова КМУ від 13.03.2002 №302 "Про затвердження Порядку проведення та оплати робіт, пов`язаних з видачею дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, обліку підприємств, установ, організацій та громадян - підприємців, які отримали такі дозволи";

- ТОВ "Профуна" не подано до Міністерства екології та природних ресурсів України документів для взяття на державний облік об`єкта, який відноситься до другої групи (звіроферма) та справляє або може справити шкідливий вплив на здоров`я людей і стан атмосферного повітря, чим порушено ст.31 Закону України "Про охорону атмосферного повітря", п.1 "Порядку ведення державного обліку в галузі охорони атмосферного повітря", затвердженого постановою КМУ від 13.12.2001 №1655;

- не подається "Звіт про водокористування" за формою №2ТП - водгосп (річна), чим порушено ч.2 ст.25 Водного кодексу України, п.1.3 "Порядку", затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів України №78 від 16.03.2015;

- не призначено відповідальних осіб у сфері поводження з відходами, чим порушено п."й" ч.1 ст.17 Закону України "Про відходи";

- на кожне місце чи об`єкт зберігання або видалення відходів не складено та не погоджено технічний паспорт відходів, в якому зазначаються найменування та код відходів (згідно з державним класифікатором відходів), їх кількісний та якісний склад, походження, а також технічні характеристики місць чи об`єктів зберігання чи видалення і відомості про методи контролю та безпечної експлуатації цих місць чи об`єктів, чим порушено ч.2 ст.33 Закону України "Про відходи", п.9 "Порядку ведення державного обліку та паспортизації відходів", затвердженого постановою КМУ №2034 від 01.11.1999, ДСТУ 2195-99 (ГОСТ 17.9.0.2 - 99) "Охорона природи. Поводження з відходами. Технічний паспорт відходу. Склад, вміст, виклад і правила внесення змін";

- не здійснюється контроль за станом місць чи об`єктів розміщення відходів ТОВ "Профуна", чим порушено п"и" ч.1 ст.17 Закону України "Про відходи";

- під час діяльності ТОВ "Профуна" на території цеху з виробництва кормів по вул.Зарічній в с.Сінгури Житомирського р-ну допускається зберігання та видалення твердих побутових відходів у несанкціонованих місцях, чим порушено п."з" ч.1 ст.17 Закону України "Про відходи".

Директор ТОВ "Профуна" та представник підприємства ухилились від підписання та отримання акта перевірки №171 від 01.03.2019, що зафіксовано в акті перевірки та у зв`язку з чим акт надіслано листом від 04.03.2019 №741/1/02.2-08 на адресу ТОВ "Профуна" (а.с.23 зворот).

На підставі акту перевірки та за результатами виявлених порушень контролюючим органом було складено припис № 171/02.2 від 04.03.2019 на усунення TOB "Профуна" порушень.

Зі змісту припису встановлено наступні вимоги:

1) директору ТОВ "Профуна" ван ден Беукел Пітер прибути до Державної екологічної інспекції Поліського округу за адресою: м.Житомир, вул.Леха Качинського, 12-А (каб.405), термін виконання до 10 год. 00 хв. 18.03.2019;

2) отримати висновок з оцінки впливу на довкілля щодо здійснення діяльності ТОВ "Профуна" з вирощування хутрових тварин - норок в шедах № 1, № 2, № 3, № 4, № 5, № 6, № 7, № 8, № 9, № 10, № 11, № 12, № 13, № 14, № 15, № 16 звіроферми на території Сінгурівської сільської ради Житомирського району, за межами населеного пункту комплекс будівель та споруд № 28 в межах земельних ділянок площею 1,259 га з кадастровим номером :02:000:1207 та площею 2,0 га з кадастровим номером :02:000:1206, термін виконання до 07.06.2019;

3) викиди (надходження) в атмосферне повітря забруднюючих речовин під час вирощування ТОВ "Профуна" хутрових тварин - норок на території Сінгурівської сільської ради Житомирського району, за межами населеного пункту комплекс будівель та споруд № 28, від стаціонарних джерел - шедів № 11, № 12, № 13, № 14, № 15, № 16 звіроферми, які не включені до дозволу на викиди № - 239 від 23.03.2018 року, здійснювати лише за наявності дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, термін виконання - з моменту отримання припису;

4) подати до Міністерства екології та природних ресурсів України документи для взяття на державний облік об`єкта, який відноситься до другої групи (звіроферма) та справляє або може справити шкідливий вплив на здоров`я людей і стан атмосферного повітря, термін виконання до 05.04.2019;

5) подавати "Звіт про водокористування" за формою № 2ТП - водгосп (річна), термін виконання - щорічно;

6) призначити відповідальних осіб у сфері поводження з відходами;

7) на кожне місце чи об`єкт зберігання відходів скласти технічний паспорт відходів, в якому зазначаються найменування та код відходів (згідно з державним класифікатором відходів), їх кількісний та якісний склад, походження, а також технічні характеристики місць чи об`єктів зберігання чи видалення і відомості про методи контролю та безпечної експлуатації цих місць чи об`єктів;

8) здійснювати контроль за станом місць розміщення відходів ТОВ "Профуна", термін виконання до 05.04.2019, і постійно;

9) не допускати зберігання та видалення відходів ТОВ "Профуна" у несанкціонованих місцях, термін виконання до 05.04.2019, і постійно (а.с.33-34).

Не погоджуючись із діями відповідача по здійсненню заходів державного контролю та винесеним приписом, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вирішуючи спір по суті, суд ураховує, що згідно з ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

При цьому суд відмічає, що "на підставі" означає, що суб`єкт владних повноважень: 1) повинен бути утворений у порядку, визначеному Конституцією та законами України; 2) зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним; "у межах повноважень" означає, що суб`єкт владних повноважень повинен приймати рішення, а дії вчиняти відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх; "у спосіб" означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби; "з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано", тобто використання наданих суб`єкту владних повноважень повинно відповідати меті та завданням діяльності суб`єкта, які визначені нормативним актом, на підставі якого він діє; "обґрунтовано", тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії). Рішення повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.2017 №275, затверджено Положення про Державну екологічну інспекцію України (далі - Положення).

Відповідно до пунктів 1.-2. Положення Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра енергетики та захисту довкілля і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Держекоінспекція у своїй діяльності керується Конституцією і законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Згідно з п.3. Положення, основними завданнями Держекоінспекції є:

1) реалізація державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів;

2) здійснення у межах повноважень, передбачених законом, державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства, зокрема, щодо: охорони земель, надр; екологічної та радіаційної безпеки; охорони і використання територій та об`єктів природно-заповідного фонду; охорони, захисту, використання і відтворення лісів; збереження, відтворення і невиснажливого використання біологічного та ландшафтного різноманіття; раціонального використання, відтворення і охорони об`єктів тваринного та рослинного світу; ведення мисливського господарства та здійснення полювання; охорони, раціонального використання та відтворення вод і відтворення водних ресурсів; охорони атмосферного повітря; формування, збереження і використання екологічної мережі; стану навколишнього природного середовища; поводження з відходами, небезпечними хімічними речовинами, пестицидами та агрохімікатами; здійснення заходів біологічної і генетичної безпеки стосовно біологічних об`єктів природного середовища під час створення, дослідження та практичного використання генетично модифікованих організмів у відкритій системі;

3) внесення на розгляд Міністра енергетики та захисту довкілля пропозицій щодо забезпечення формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 №877-V (далі - Закон №877-V).

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону №877-V дія цього Закону поширюється на відносини, пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Частиною 6 статті 7 цього Закону передбачено, що за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід.

Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб`єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства. В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом. Якщо суб`єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями. Зауваження суб`єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід`ємною частиною акта органу державного нагляду (контролю). У разі відмови суб`єкта господарювання підписати акт посадова особа органу державного нагляду (контролю) вносить до такого акта відповідний запис.

Один примірник акта вручається керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу в останній день заходу державного нагляду (контролю), а другий зберігається в органі державного нагляду (контролю).

В обґрунтування позову ТОВ "Профуна" посилається на те, що відповідач під час проведення вказаної позапланової перевірки вийшов за межі переліку питань, визначених в "Уніфікованій формі акта", наказом Міністерства екології та природних ресурсів України 09.08.2017 № 303, у зв`язку з чим відповідачем порушено імперативні вимоги ч.2 ст.5 Закону №877-V. Крім того, результати державного нагляду (контролю) відповідачем оформлені актом непередбаченої форми, що суперечить вимогам п.15 ст.4 та ст.10 Закону №877-V

Суд не погоджується з такими доводами позивача з огляду на наступне.

Згідно пункту 15 статті 4 Закону №877-V при здійсненні заходів державного нагляду (контролю) посадові особи органів державного нагляду (контролю) зобов`язані використовувати виключно уніфіковані форми актів.

Водночас, розпорядженням Кабінету Міністрів України від 10 березня 2017 року № 166-р "Про скасування деяких наказів міністерств та інших центральних органів виконавчої влади", зокрема, скасовано наказ Міністерства екології та природних ресурсів України від від 02 жовтня 2012 року "Про затвердження уніфікованих форм актів перевірок дотримання вимог природоохоронного законодавства, що містять перелік питань для здійснення планових заходів державного нагляду (контролю)".

Отже, на час здійснення відповідачем позапланового заходу контролю відносно позивача відсутня затверджена уніфікована форма акту, що не може бути підставою для обмеження контролюючого органу у здійсненні покладених на нього законодавством повноважень, а тому складений відповідачем акт за наслідками здійснення заходу контролю за змістом повністю відповідає приписам ст.7 Закону № 877-V.

Як видно з матеріалів справи відповідачем проведено позапланову перевірку ТОВ "Профуна", а тому посилання позивача на порушення відповідачем вимоги ч.2 ст.5 Закону №877-V, яка регулює планові заходи зі здійснення державного нагляду (контролю) є безпідставним.

Позапланові заходи зі здійснення державного нагляду (контролю) регулює стаття 6 вказаного Закону.

Відповідно до ч.1-2 ст.6 вказаного Закону підставами для здійснення позапланових заходів є, зокрема, звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється виключно за погодженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.

У такому разі перед початком здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) посадові особи органів державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі, крім документів, передбачених цим Законом, додатково копію погодження центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу на проведення такої перевірки. Суб`єкти господарювання мають право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю), якщо вони не пред`явили документи, передбачені цим абзацом.

Під час проведення позапланового заходу з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов`язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду (контролю). Проведення позапланових заходів з інших підстав, крім передбачених цією статтею, забороняється, крім позапланових заходів, передбачених частиною четвертою статті 2 цього Закону.

Суд звертає увагу, що порушення описані позивачем не можуть бути підставою визнання дій відповідача протиправними з огляду на те, що посадовими особами ТОВ "Профуна" допущено перевіряючих до здійснення державного нагляду, що не заперечувалось представником позивача.

Згідно із ч.7 ст.7 Закону №877-V на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Відповідно до ч.8 ст.7 Закону №877-V припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

Як видно з матеріалів справи, пунктом першим припису Державної екологічної інспекції Поліського округу №171/02.2 від 04.03.2019 вказано директору ТОВ "Профуна" ван ден Беукел Пітер прибути до Державної екологічної інспекції Поліського округу за адресою: м.Житомир, вул.Леха Качинського,12-А (каб.405), на 10 год. 00 хв. 18 березня 2019. В обґрунтування пункту припису вказано ч.9 ст.4, ч.7, 8, 11 ст.7, ч.1 ст.8, абз.5 ст.11, ч.1 ст.12 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Частина 9 статті 4 Закону №877-V вказує, що невиконання приписів, розпоряджень та інших розпорядчих документів органу державного нагляду (контролю) тягне за собою застосування штрафних санкцій до суб`єкта господарювання згідно із законом.

У частинах 7, 8, 11 статті 7 вказаного Закону визначено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу. Припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку. У разі виконання в повному обсязі та у встановлений строк припису, розпорядження, рішення, іншого розпорядчого документа про усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу нагляду (контролю), фінансові та адміністративні санкції, заходи реагування до суб`єкта господарювання, його посадових осіб не застосовуються.

Частиною 1 статті 8 Закону №877-V визначено повноваження органу державного нагляду (контролю). Так, орган державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, під час здійснення державного нагляду (контролю) має право: вимагати від суб`єкта господарювання усунення виявлених порушень вимог законодавства; вимагати припинення дій, які перешкоджають здійсненню державного нагляду (контролю); відбирати зразки продукції, призначати експертизу, одержувати пояснення, довідки, документи, матеріали, відомості з питань, що виникають під час державного нагляду (контролю), у випадках та порядку, визначених законом; надавати (надсилати) суб`єктам господарювання обов`язкові для виконання приписи про усунення порушень і недоліків; застосовувати санкції до суб`єктів господарювання, їх посадових осіб та вживати інших заходів у межах та порядку, визначених законом.

Згідно з абз.5 ст.11 зазначеного Закону суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) зобов`язаний одержувати примірник акта та/або припису органу державного нагляду (контролю) за результатами здійсненого планового чи позапланового заходу.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону №877-V невиконання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виявлених під час здійснення заходу державного нагляду (контролю), тягне за собою застосування до суб`єкта господарювання штрафних санкцій у порядку, встановленому законом.

Аналізуючи вказаний пункт припису та його законодавче обґрунтування слід зазначити наступне.

По своїй суті, припис - це інструкція для суб`єкта господарювання з наведеним переліком дій, що спрямовані на усунення виявлених за результатами заходу державного контролю порушень.

Жодна з перелічених в обґрунтування пункту припису норм не визначає обов`язку керівників суб`єктів господарювання з`являтись на виклик посадових осіб контролюючого органу.

З огляду на наведене, з урахуванням відсутності законного обґрунтування вимоги пункту першого припису, такий пункт визнається судом протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Другим пунктом припису вказано, отримати висновок з оцінки впливу на довкілля щодо здійснення діяльності ТОВ "Профуна" з вирощування хутрових тварин - норок в шедах № 1, № 2, № 3, № 4, № 5, № 6, № 7, № 8, № 9, № 10, № 11, № 12, № 13, № 14, № 15, № 16 звіроферми на території Сінгурівської сільської ради Житомирського району, за межами населеного пункту комплекс будівель та споруд № 28 в межах земельних ділянок площею 1,259 га з кадастровим номером :02:000:1207 та площею 2,0 газ кадастровим номером :02:000:1206. Терміном виконання пункту припису вказано 07.06.2019.

В обґрунтування встановленого порушення вказано ч.1, п.2 ч.3, ч.4 ст.3 ст.9, ч.3 ст. 17 Закону України "Про оцінку впливу на довкілля", п. 4 Додатку до Закону України "Про Перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності".

Так, відповідно до ст.13 Закону України "Про екологічну експертизу" від 09.02.1995 № 45/95-ВР (далі - Закон № 45/95-ВР), який був чинний до 18.12.2017, державна екологічна експертиза організовується і проводиться еколого-експертними підрозділами, спеціалізованими установами, організаціями обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, а на території Автономної Республіки Крим - органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища, із залученням інших органів виконавчої влади. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, проводить державну екологічну експертизу щодо об`єктів, які стосуються території зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, та/або рішення щодо затвердження (схвалення) яких приймається Кабінетом Міністрів України. Експертиза проектів будівництва проводиться відповідно до статті 31 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

До проведення державної екологічної експертизи можуть у встановленому порядку залучатися фахівці інших установ, організацій і підприємств, а також експерти міжнародних організацій.

Здійснення державної екологічної експертизи є обов`язковим для видів діяльності та об`єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку. Перелік видів діяльності та об`єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку, встановлюється Кабінетом Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, і центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я.

Згідно зі ст.39 Закону № 45/95-ВР передбачено, що висновки державної екологічної експертизи повинні містити оцінку екологічної допустимості і можливості прийняття рішень щодо об`єкта екологічної експертизи та враховувати соціально-економічні наслідки. Позитивні висновки державної екологічної експертизи після затвердження їх центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища, є підставою для відкриття фінансування проектів і програм чи діяльності. Реалізація проектів і програм чи діяльності без позитивних висновків державної екологічної експертизи забороняється.

Відповідно до ст.40 Закону № 45/95-ВР позитивний висновок державної екологічної експертизи є дійсним протягом трьох років від дня його видачі. Якщо за цей час не розпочато реалізацію рішення щодо об`єкта державної екологічної експертизи, то він підлягає новій державній екологічній експертизі.

Статтею 15 Закону № 45/95-ВР встановлено спеціальні вимоги до документації на об`єкти державної екологічної експертизи.

Так, в документації на об`єкти державної екологічної експертизи повинні передбачатися:

1) комплексна еколого-економічна оцінка впливу запланованої чи здійснюваної діяльності на стан навколишнього природного середовища, використання і відтворення природних ресурсів, оформлення у вигляді окремого тому (книги, розділу) документації і Заяви про екологічні наслідки діяльності;

2) обґрунтування впровадження сучасних, досконалих нематеріало- і неенергоємних, мало- і безвідходних технологічних процесів;

3) забезпечення комплексної переробки, утилізації і ефективного використання відходів виробництва;

4) заходи щодо економії водних ресурсів, забезпечення ефективної очистки всіх видів стічних вод, а також їх використання для технічних потреб без скидання цих вод у природні водотоки і водойми;

5) дієвість і досконалість передбачуваних заходів щодо охорони атмосферного повітря від забруднення;

6) забезпечення збереження, охорони і відтворення об`єктів рослинного і тваринного світу та природно-заповідного фонду;

7) забезпечення захисту населення і навколишнього природного середовища від шкідливого впливу антропогенних фізичних, хімічних та біологічних факторів.

Документація, що подається на об`єкти державної екологічної експертизи, повинна бути у встановленому порядку погоджена з заінтересованими органами та містити оцінку можливих соціальних наслідків.

Згідно зі ст.33 Закону № 45/95-ВР процедура проведення екологічної експертизи передбачала вирішення еколого-експертними органами чи формуваннями завдань експертного дослідження і оцінку об`єктів екологічної експертизи, підготовку обґрунтованого об`єктивного еколого-експертного висновку.

Так, процедура проведення екологічної експертизи передбачає:

1) перевірку наявності та повноти необхідних матеріалів і реквізитів на об`єкти екологічної експертизи та створення еколого-експертних комісій (груп) відповідно до вимог законодавства (підготовча стадія);

2) аналітичне опрацювання матеріалів екологічної експертизи, в разі необхідності натурні обстеження і проведення на їх основі порівняльного аналізу і часткових оцінок ступеня екологічної безпеки, достатності та ефективності екологічних обґрунтувань діяльності об`єктів екологічної експертизи (основна стадія);

3) узагальнення окремих експертних досліджень одержаної інформації та наслідків діяльності об`єктів експертизи, підготовку висновку екологічної експертизи та подання його заінтересованим органам і особам (заключна стадія).

При цьому, з 18.12.2017 вступив в силу Закон України "Про оцінку впливу на довкілля" від 23.05.2017 № 2059-VIII (далі - Закон № 2059-VIII), яким взамін проведення "державної екологічної експертизи" запроваджено здійснення "оцінки впливу на довкілля".

Згідно з ч.1 ст.3 Закону № 2059-VIII здійснення оцінки впливу на довкілля є обов`язковим у процесі прийняття рішень про провадження планованої діяльності, визначеної частинами другою і третьою цієї статті. Така планована діяльність підлягає оцінці впливу на довкілля до прийняття рішення про провадження планованої діяльності. Оцінці впливу на довкілля не підлягає планована діяльність, спрямована виключно на забезпечення оборони держави, ліквідацію наслідків надзвичайних ситуацій, наслідків антитерористичної операції на території проведення антитерористичної операції на період її проведення, відповідно до критеріїв, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Так, ст.3 Закону № 2059 визначено, що здійснення оцінки впливу на довкілля є обов`язковим у процесі прийняття рішень про провадження планованої діяльності, визначеної частинами другою і третьою цієї статті. Така планована діяльність підлягає оцінці впливу на довкілля до прийняття рішення про провадження планованої діяльності.

Друга категорія видів планованої діяльності та об`єктів, які можуть мати значний вплив на довкілля та підлягають оцінці впливу на довкілля, включає сільське господарство, лісівництво та водне господарство: потужності для вирощування: птиці (40 тисяч місць і більше); свиней (1 тисяча місць і більше, для свиноматок - 500 місць і більше); великої та дрібної рогатої худоби (1 тисяча місць і більше); кролів та інших хутрових тварин (2 тисячі голів і більше).

При цьому, забороняється розпочинати провадження планованої діяльності, визначеної частинами другою і третьою цієї статті, без оцінки впливу на довкілля та отримання рішення про провадження планованої діяльності.

Згідно з ч.1 ст.5 Закону №2059 суб`єкт господарювання інформує уповноважений територіальний орган про намір провадити плановану діяльність та оцінку її впливу на довкілля шляхом подання повідомлення про плановану діяльність, яка підлягає оцінці впливу на довкілля, у письмовій формі (на паперових носіях) та в електронному вигляді за місцем провадження такої діяльності. Повідомлення може бути подано особисто заявником (його представником), надіслано засобами поштового зв`язку або в електронній формі із застосуванням засобів електронних комунікацій.

Відповідно до ст.9 Закону № 2059 уповноважений територіальний орган, а у випадках, визначених ч. ч.3, 4 ст.5 цього Закону, - уповноважений центральний орган видає висновок з оцінки впливу на довкілля, яким виходячи з оцінки впливу на довкілля планованої діяльності, зокрема величини та масштабів такого впливу (площа території та чисельність населення, які можуть зазнати впливу), характеру (у тому числі - транскордонного), інтенсивності і складності, ймовірності, очікуваного початку, тривалості, частоти і невідворотності впливу (включаючи прямий і будь-який опосередкований, побічний, кумулятивний, транскордонний, короткостроковий, середньостроковий та довгостроковий, постійний і тимчасовий, позитивний і негативний впливи), передбачених заходів, спрямованих на запобігання, відвернення, уникнення, зменшення, усунення впливу на довкілля, визначає допустимість чи обґрунтовує недопустимість провадження планованої діяльності та визначає екологічні умови її провадження. Висновок з оцінки впливу на довкілля є обов`язковим для виконання. Екологічні умови провадження планованої діяльності, зазначені у частині п`ятій цієї статті, є обов`язковими. Висновок з оцінки впливу на довкілля враховується при прийнятті рішення про провадження планованої діяльності та може бути підставою для відмови у видачі рішення про провадження планованої діяльності.

При підготовці висновку з оцінки впливу на довкілля уповноважений територіальний орган, а у випадках, визначених ч. ч.3, 4 ст.5 цього Закону. Уповноважений центральний орган розглядає та бере до уваги звіт з оцінки впливу на довкілля та звіт про громадське обговорення.

В описовій частині висновку з оцінки впливу на довкілля наводиться інформація про: 1) здійснену процедуру оцінки впливу на довкілля; 2) врахування звіту з оцінки впливу на довкілля; 3) враховані та відхилені зауваження та пропозиції, що надійшли під час громадського обговорення.

У висновку з оцінки впливу на довкілля уповноважений територіальний орган, а у випадках, визначених ч. ч.3, 4 ст.5 цього Закону, уповноважений центральний орган: 1) зазначає тип, основні характеристики та місце провадження планованої діяльності; 2) визначає допустимість чи обґрунтовує недопустимість провадження планованої діяльності; 3) встановлює умови використання території та природних ресурсів під час виконання підготовчих і будівельних робіт та провадження планованої діяльності; 4) встановлює умови щодо охорони довкілля та забезпечення екологічної безпеки під час виконання підготовчих і будівельних робіт та провадження планованої діяльності; 5) встановлює умови щодо запобігання виникненню надзвичайних ситуацій та усунення їх наслідків; 6) встановлює умови щодо зменшення транскордонного впливу планованої діяльності, щодо якої здійснювалася процедура оцінки транскордонного впливу; 7) якщо з оцінки впливу на довкілля випливає необхідність: здійснення компенсаційних заходів - покладає обов`язок із здійснення таких заходів; запобігання, уникнення, зменшення (пом`якшення), усунення, обмеження, а також моніторингу впливу планованої діяльності на довкілля - покладає обов`язок із здійснення відповідних дій; здійснення додаткової оцінки впливу на довкілля на іншій стадії проектування - визначає строки та обґрунтовує вимоги щодо її здійснення; додаткова оцінка впливу на довкілля здійснюється за процедурою, передбаченою цим Законом; здійснення післяпроектного моніторингу - визначає порядок, строки та вимоги до його здійснення.

Статтею 17 Закону № 2059-VIII визначені Прикінцеві та перехідні положення Закону.

Законом України "Про Перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності" від 19.05.2011 № 3392-VI затвердити Перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності (далі - Перелік) згідно з додатком (додається).

Пунктом 4 у Переліку зазначено висновок з оцінки впливу на довкілля.

Аналіз вказаних норм дозволяє зробити висновок, що суб`єкт господарювання у разі здійснення господарської діяльності, що віднесена до категорії видів планованої діяльності та об`єктів, які можуть мати значний вплив на довкілля та підлягають оцінці впливу на довкілля зобов`язані отримати висновок з оцінки впливу на довкілля.

Враховуючи викладене вище, необхідною умовою провадження діяльності з вирощування хутрових тварин - норок (2 тисячі голів і більше) є експертиза відповідно до вимог Закону України "Про екологічну експертизу", що втратив чинність, або ж висновок згідно з діючим Законом України "Про оцінку впливу на довкілля", однак ТОВ "Профуна" не отримало, ані позитивного висновку державної екологічної експертизи, ані висновку з оцінки впливу на довкілля, а тому підстави для скасування другого пункту припису відсутні.

Пунктом 3 оскаржуваного припису вказано, що викиди (надходження) в атмосферне повітря забруднюючих речовин під час вирощування ТОВ "Профуна" хутрових тварин - норок на території Сінгурівської сільської ради Житомирського району, за межами населеного пункту комплекс будівель та споруд № 28, від стаціонарних джерел - шедів № 11, № 12, № 13, № 14, № 15, № 16 звіроферми, які не включені до дозволу на викиди № - 239 від 23.03.2018, здійснювати лише за наявності дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами. Термін виконання -з моменту отримання припису.

Приписами абз.2 ч.1 ст.10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» від 16.10.1992 № 2707-XII (далі - Закон № 2707-XII) визначено, що підприємства, установи, організації та громадяни - суб`єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов`язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов`язані здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених стандартами та нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин тощо.

Згідно з ч.5 ст.11 Закону № 2707-XII викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого суб`єкту господарювання, об`єкт якого належить до другої або третьої групи, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

З наведеного слідує, що наявність вказаного дозволу є умовою виникнення у особи права здійснювати викиди.

Відповідно до положень ст.12 даного господарська чи інші види діяльності, пов`язані з порушенням умов і вимог до викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря і рівнів впливу фізичних та біологічних факторів на його стан, передбачених дозволами, може бути обмежена, тимчасово заборонена (зупинена) або припинена відповідно до законодавства.

Пунктом 30 у вказаному Переліку зазначено Дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами.

Тобто, з сукупного аналізу вказаних норм закону, суд дійшов висновку, що викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися лише після отримання дозволу. При цьому, якщо такий дозвіл у суб`єкта господарювання відсутній, то господарська діяльність такого суб`єкту може бути обмежена, заборонена, зупинена або припинена. Також, дозвіл має отримуватись лише на стаціонарні джерела викидів забруднюючих речовин.

Під час проведення перевірки відповідачем встановлено, що позивач має два виробничих майданчики, а саме: цех з виробництва кормів з морозильною камерою та складськими приміщеннями по вул.Зарічній,83 в с.Сінгури Житомирського р-ну Житомирської обл. та звіроферма на території Сінгурівської сільської ради Житомирського району, за межами населеного пункту, комплекс будівель та споруд № 28, будинок 1.

В обґрунтування підстав скасування пункту припису позивач посилається на те, що шеди не є стаціонарним джерелом забруднення. На підтвердження віднесення шедів до рухомих об`єктів наведено висновок експерта №677/11-2018 від 23.11.2018.

Проте вказаного висновку до матеріалів справи надано не було.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 21 червня 2019 року по справі № 240/5150/19, яке набрало чинності 01 жовтня 2019 року, встановлено, що Управлінням екології та природних ресурсів Житомирської обласної державної адміністрації ТОВ "Профуна" видано дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами №-235 від 16.03.2018 року під час функціонування цеху з виробництва кормів з морозильною камерою та складськими приміщеннями по вул.Зарічній,83 в с.Сінгури Житомирського р-ну Житомирської обл. Також, видано дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами №-239 від 23.03.2018 з терміном дії до 23.03.2028.

При цьому, Додатком №3 до вказаного вище дозволу №-239 від 23.03.2018 "Умови до дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від неорганізованих джерел з 23.03.2018 до 23.03.2028", передбачена можливість здійснення викидів забруднюючих речовин під час функціонування об`єкту "Звіроферма на території Сінгурівської сільської ради Житомирського району, за межами населеного пункту, комплекс будівель та споруд №28, будинок 1" наступними неорганізованими джерелами: - Шеди №1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10; газова камера №12; споруда дезбар`єру №15; гноєсховище №16. Пунктом 1 Додатку №1 до дозволу №-239 від 23.03.2018 "Умови до дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря ТОВ "Профуна" -"звіроферма", у разі збільшення джерел викидів, зміни сировини чи технологічного процесу, відповідач зобов`язаний негайно внести відповідні зміни у проектну документацію та дозвіл на викиди, які не враховані у документації.

Так, у ході проведеної перевірки Державною екологічною інспекцією Поліського округу встановлено наявність додаткових шедів №№11, 12, 13, 14, 15 та 16 призначених для вирощування хутрових тварин - норок, орієнтовною кількістю по 1000 голів в кожному шеді, розміщених на об`єкті відповідача "Звіроферма на території Сінгурівської сільської ради Житомирського району, за межами населеного пункту, комплекс будівель та споруд №28, будинок 1". Таким чином, у зв`язку із збільшенням загальної кількості джерел викидів на відповідному об`єкті, ТОВ "Профуна" було зобов`язано вчинити дії направлені на внесення змін до раніше отриманого дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами №-239 від 23.03.2018 або отримати окремий дозвіл на нові джерела викидів - шеди №11-16, однак відповідач вказаних дій не вчинив, що свідчить про порушення останнім вимог чинного законодавства.

Відповідно до ч.4 ст.79 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

А тому обставини, встановлені рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 21 червня 2019 року не потребують доказування при розгляді даної справи.

Крім того, позивачем в обґрунтування своєї позиції наведено п.п.14.1.230. п.14.1. ст.14 Податкового кодексу України, що визначає стаціонарне джерело забруднення - підприємство, цех, агрегат, установка або інший нерухомий об`єкт, що зберігає свої просторові координати протягом певного часу і здійснює викиди забруднюючих речовин в атмосферу та/або скиди забруднюючих речовин у водні об`єкти.

Суд звертає увагу, що шеди № 11, № 12, № 13, № 14, № 15, № 16 установлені в межах земельної ділянки провадження господарської діяльності ТОВ "Профуна" з метою вирощування хутрових тварин.

Віднесення їх до рухомих об`єктів не спростовує факту їх перебування впродовж певного проміжку часу на одному місці та наявності викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря в результаті використання у господарській діяльності.

Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України №7 від 10 лютого 1995 року "Про затвердження Інструкції про зміст та порядок складання звіту проведення інвентаризації викидів забруднюючих речовин на підприємстві" (далі - Наказ №7) визначені класифікаційні визначення джерел викидів.

Відповідно до підпункту 1.14.4 Наказу №7, джерело забруднення атмосфери - об`єкт, з якого поширюється забруднююча речовина.

Згідно з підпунктом 1.14.5 Наказу №7, стаціонарне джерело забруднення атмосфери - підприємство, цех, агрегат, установка або інший нерухомий об`єкт, що зберігає свої просторові координати протягом певного часу і здійснює викиди забруднюючих речовин в атмосферу.

Подібне визначення стаціонарного джерела забруднення атмосфери міститься у підпункті 14.1.230. пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України.

Отже, стаціонарне джерело це нерухомий об`єкт, але не обов`язково об`єкт нерухомості, як на цьому наполягає відповідач у своєму відзиві.

Стаціонарним джерелом викидів цілком може бути і рухомий об`єкт (агрегат, установка тощо), який зберігає свої просторові координати певного часу, але в подальшому може бути переміщений.

Організований викид - викид, який надходить в атмосферу через спеціально споруджені газоходи, труби, аераційні ліхтарі та інші споруди (підпункт 1.14.10 Наказу №7).

Відповідно до підпункту 1.14.11 Наказу №7, неорганізований викид - викид, який надходить в атмосферу у вигляді ненаправлених потоків газопилевої суміші від джерел забруднення не оснащених спеціальними спорудами для відведення газів газоходами, трубами та іншими спорудами.

Отже, якщо на підприємстві є джерело викиду, яке не змінює свого розташування (труба котельної, піч, тощо), то це є стаціонарне організоване джерело, бо відповідні викиди здійснюються через трубу, газоход, витяжку тощо.

Вказане свідчить про безпідставність доводів позивача про відсутність обов`язку отримати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря на вказані шеди.

Четвертим пунктом припису вказано подати до Міністерства екології та природних ресурсів України документи для взяття на державний облік об`єкта, який відноситься до другої групи (звіроферма) та справляє або може справити шкідливий вплив на здоров`я людей і стан атмосферного повітря. Термін виконання даного пункту до 05.04.2019.

В обґрунтування порушення наведено ст.31 Закону України "Про охорону атмосферного повітря", п.1 "Порядку ведення державного обліку в галузі охорони атмосферного повітря", затверджений постановою КМУ від 13.12.2001 № 1655.

Згідно зі ст.31 Закону № 2707-XII Державному обліку в галузі охорони атмосферного повітря підлягають: об`єкти, які справляють або можуть справити шкідливий вплив на здоров`я людей та на стан атмосферного повітря; види та обсяги забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря; види і ступені впливу фізичних та біологічних факторів на стан атмосферного повітря. Державний облік у галузі охорони атмосферного повітря здійснюється за єдиною системою у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

З огляду на те, що ТОВ "Профуна" за характером своє діяльності є підприємством що може здійснювати шкідливий вплив на навколишнє середовище, та у відповідності до п.2 ч.3 ст.3 Закону України "Про оцінку впливу на довкілля" відноситься до другої категорії видів планованої діяльності та об`єктів, які можуть мати значний вплив на довкілля, вимога про подання до Міністерства екології та природних ресурсів України документів для взяття на державний облік є обґрунтованою, а 4 пункт припису правомірним.

П`ятим пунктом припису вказано подання щорічного "Звіту про водокористування".

В обґрунтування наведено ч.2 ст.25 Водного кодексу України, п.1.3 "Порядку", затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів України № 78 від 16.03.2015.

Згідно з ч.2 ст.25 Водного кодексу України державний облік та аналіз стану водокористування здійснюються шляхом подання водокористувачами звітів про водокористування.

Пунктом 1.3 "Порядку", затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів України № 78 від 16.03.2015 року визначено, що організація ведення державного обліку водокористування здійснюється Держводагентством.

Державний облік водокористування здійснюється шляхом подання водокористувачами звітів про використання води за формою № 2ТП-водгосп (річна) (далі - Звіт). Звіти подаються до Держводагентства через спеціалізовані підприємства, установи та організації, що належать до сфери його управління, які є виконавцями робіт зі складання державного водного кадастру (далі - організації, що належать до сфери управління Держводагентства), за місцем здійснення водокористування.

Аналіз наведених норм вказує на обов`язок суб`єкта господарювання подавати звіти про водокористування встановленого зразка.

Доводи позивача, що вимога припису не містить чітко викладеного порушення та не направлена на усунення порушень є безпідставними.

У зв`язку з відсутністю доказів подання позивачем відповідних звітів водокористування, п`ятий пункт припису визнається судом правомірним.

Шостою вимогою до усунення вказано призначити відповідальних осіб у сфері поводження з відходами.

Так, згідно з п."й" ч.1 ст.17 Закону України "Про відходи" від 05.03.1998 № 187/98-ВР (далі - Закон № 187/98-ВР) суб`єкти господарської діяльності у сфері поводження з відходами зобов`язані призначати відповідальних осіб у сфері поводження з відходами.

У ст.1 Закону № 187/98-ВР наведено визначення терміну виробник відходів, це фізична або юридична особа, діяльність якої призводить до утворення відходів.

Серед підстав скасування пункту припису та задоволення позову позивачем у позовній заяві вказано на відсутність терміну виконання.

Суд зазначає, що наведене не спростовує обов`язку суб`єкта господарювання, що є виробником відходів призначити на постійні основі відповідальних осіб у сфері поводження з відходами.

З огляду на наведене, з урахуванням того, що характер основних видів діяльності ТОВ "Профуна" передбачає утворення відходів, а доказів призначення відповідальних осіб у сфері поводження з відходами на підприємстві до матеріалів справи не надано, суд визнає шостий пункт припису законним та обґрунтованим.

Сьомий пункт припису передбачає, що на кожне місце чи об`єкт зберігання відходів необхідно скласти технічний паспорт відходів, в якому зазначаються найменування та код відходів (згідно з державним класифікатором відходів), їх кількісний та якісний склад, походження, а також технічні характеристики місць чи об`єктів зберігання чи видалення і відомості про методи контролю та безпечної експлуатації цих місць чи об`єктів.

В обґрунтування підстав застосування вказано ч.2 ст.33 Закону України "Про відходи", п.9 "Порядку ведення державного обліку та паспортизації відходів", затвердженого постановою КМУ № 2034 від 01.11.1999, ДСТУ 2195-99 (ГОСТ 17.9.0.2 - 99) "Охорона природи. Поводження з відходами. Технічний паспорт відходу. Склад, вміст, виклад і правила внесення змін".

Згідно з ч.2 ст.33 Закону № 187/98-ВР на кожне місце чи об`єкт зберігання або видалення відходів складається спеціальний паспорт, в якому зазначаються найменування та код відходів (згідно з державним класифікатором відходів), їх кількісний та якісний склад, походження, а також технічні характеристики місць чи об`єктів зберігання чи видалення і відомості про методи контролю та безпечної експлуатації цих місць чи об`єктів.

Пунктом 9 "Порядку ведення державного обліку та паспортизації відходів", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 2034 від 01.11.1999, визначено, що паспортизація відходів ведеться підприємствами з метою їх вичерпної ідентифікації та визначення оптимальних шляхів поводження з ними. Паспортизація відходів передбачає складення і ведення паспортів відходів, паспортів місць видалення відходів, реєстрових карт об`єктів утворення, оброблення та утилізації відходів відповідно до державного класифікатора ДК 005-96 "Класифікатор відходів" та номенклатури відходів.

Форми паспортів відходів та інструкції щодо їх ведення розробляються Мінекоенерго за участю інших заінтересованих центральних органів виконавчої влади і затверджуються ним за погодженням з МОЗ.

Зі змісту акту перевірки ТОВ "Профуна" встановлено, що на підприємстві не ведеться первинний поточний облік кількості, типу і складу відходів, що утворюються, збираються, перевозяться, зберігаються, обробляються, утилізуються, знешкоджуються та видаляються на підприємстві.

На спростування вказаних висновків інформації позивачем до матеріалів справи не надано жодного доказу.

Таким чином, з урахуванням характеру діяльності позивача у ТОВ "Профуна" існує обов`язок формування технічних паспортів відходів, що дозволить підприємству володіти інформацією щодо кількості, типу і складу таких відходів.

Восьмим пунктом припису вказано здійснювати контроль за станом місць розміщення відходів ТОВ "Профуна", строком виконання зазначено до 05.04.2019,

Пункт "и" частини 1 статті 17 Закону України "Про відходи" вказує, що суб`єкти господарської діяльності у сфері поводження з відходами зобов`язані здійснювати контроль за станом місць чи об`єктів розміщення власних відходів.

Зі змісту акту перевірки встановлено, що ТОВ "Профуна" не здійснює організаційні, науково-технічні та технологічні заходи для максимальної утилізації відходів, реалізації чи передачі їх іншим споживачам або підприємствам, установам та організаціям, що займаються збиранням, обробленням та утилізацією відходів.

Крім того, у акті наведено ту обставину, що ТОВ "Профуна" не укладено договори з юридичною особою, яка визначена виконавцем послуг на вивезення побутових відходів.

Вказане свідчить про невжиття підприємством заходів контролю, що спрямовані на оптимізацію процесів утилізації продуктів життєдіяльності господарського об`єкту.

Пунктом 9 припису вказано не допускати зберігання та видалення відходів ТОВ "Профуна" у несанкціонованих місцях, термін виконання вказано до 05.04.2019 та постійно.

В обґрунтування пункту порушення вказано п."з" ч.1 ст.17 Закону України "Про відходи", що передбачає обов`язок суб`єкта господарювання не допускати зберігання та видалення відходів у несанкціонованих місцях чи об`єктах.

Встановлено порушення полягає в тому, що ТОВ "Профуна" під час провадження діяльності на території цеху з виробництва кормів по вул.Зарічній, 83 в с.Сінгури Житомирського р-ну допускає зберігання та видалення твердих побутових відходів у несанкціонованих місцях.

На спростування встановлених контролюючим органом порушень позивачем не наведено жодних обґрунтованих доказів.

Загалом слід вказати, що п.10 "Порядку ведення державного обліку та паспортизації відходів" передбачає, що контроль за веденням підприємствами первинного обліку відходів та за їх паспортизацією здійснюється Держекоінспекцією та її територіальними органами, а також іншими спеціально уповноваженими органами виконавчої влади у сфері поводження з відходами відповідно до їх компетенції.

Водночас позивач обґрунтовуючи підстави скасування вказаних пунктів наводить ст.34 Закону України "Про відходи", що передбачає усі небезпечні відходи за ступенем їх шкідливого впливу на навколишнє природне середовище та на життя і здоров`я людини поділяються на чотири класи і підлягають обліку.

Відповідний клас відходів визначається виробником відходів відповідно до нормативно-правових актів, що затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Аналіз вказаних норм дозволяє зробити висновок, що підприємство зобов`язане запобігати здісненню несанкціонованих викидів в атмосферне повітря, реалізовувати технологічні заходи, що спрямовані на максимізацію утилізації відходів та уникати порушень вимог природоохоронного законодавства.

Позивач повинен довести, що дійсно має право чи інтерес, про захист якого він просить, та відповідно до приписів частини 1 статті 77 КАС України довести обставину дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав чи інтересів позивача належними та допустимими доказами.

Незважаючи на обов`язок, встановлений частиною 2 статті 77 КАС України щодо доказування суб`єктом владних повноважень правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності, процесуальне законодавство не звільняє позивача від обов`язку доказувати ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Обґрунтованих доказів на спростування виявлених Державною екологічною інспекцією Поліського округу порушень, що зазначені у п.2-9 припису № 171/02.2 від 04.03.2019 позивачем не надано.

Крім того, лист Державної екологічної академії післядипломної освіти та управління містить загальну інформацію дослідження характеру діяльності з вирощування хутрових тварин. У зв`язку з відсутністю будь-якої інформації про діяльність саме ТОВ "Профуна", вказаний лист має інформативний характер та не спростовує висновків відповідача.

Договір від 10.01.2020 на виконання послуг з розробки проектної документації та підготовки інформаційних документів для проведення оцінки впливу на довкілля між ТОВ "Профуна" та ТОВ "Екобудпроекттехнологія" також не може бути визнано належним доказом по справі, що спростовує наявність порушень, що викладені у у пунктах 2-9 припису.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_7 , що є представником ТОВ "Екобудпроекттехнологія" підтвердив факт підписання договору від 10.01.2020. Вказав, що з 11-16 шедів планується зробити санітарно-захисну зону з метою планових санітарних заходів. Свідок показав, що питання отримання оцінки впливу на довкілля по вказаним шедам буде вирішуватись з урахуванням встановлення кількості голів норок, що будуть вирощуватись у вказаних шедах, оскільки необхідність отримання оцінки зумовлена утриманням у одному шеді більше 2000 голів.

Суд звертає увагу, покази свідка по своїй суті вказують про вжиття ТОВ "Профуна" певних дій, що спрямовані на реалізацію проекту реконструкції ферми з вирощування норок, однак жодним чином не доводять наявність підстав для скасування пунктів припису.

Приписами статті 90 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на наведене, з урахуванням встановлених обставин справи, суд вважає, що перший пункт припису Державної екологічної інспекції Поліського округу № 171/02.2 від 04.03.2019 підлягає скасуванню, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню в частині.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Встановлено, що позивачем при подачі до суду позовної заяви було сплачено судовий збір у розмірі 3842,00 грн, про, що свідчить платіжне доручення №750 від 21.08.2019 (а.с.4).

Частиною 3 статті 139 КАС України встановлено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

З урахуванням часткового задоволення позову товариства з обмеженою відповідальністю "Профуна", суд приходить до висновку про необхідність стягнення з Державної екологічної інспекції Поліського округу сплаченого судового збору у сумі 426,89 грн.

Керуючись статтями 9, 77, 90, 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати пункт 1 припису Державної екологічної інспекції Поліського округу №171/02.2 від 04.03.2019.

Стягнути з Державної екологічної інспекції Поліського округу (вул.Л.Качинського, 12 А, м.Житомир, 10014, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Профуна" (вул.Зарічна,83, с.Сінгури, Житомирський р-н, Житомирська обл., 12444, ) судовий збір в сумі 426,89 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.А. Панкеєва