Справа № 200/8775/19-а
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2020-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

26 лютого 2020 року

м. Київ

справа №200/8775/19-а

адміністративне провадження №К/9901/4408/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Бучик А.Ю.,

суддів: Мороз Л.Л., Рибачука А.І.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31.10.2019 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 14.01.2020 у справі №200/8775/19-а за позовом ОСОБА_1 до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

В липні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, в якому просила:

- визнати протиправним і скасувати рішення від 18.04.2019 про відмову у призначенні пенсії за вислугу років згідно ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" № 1697-VІІ;

- зобов`язати відповідача зарахувати до стажу роботи прокурором, що дає право на пенсію за вислугою років, період перебування у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку - період з 28.12.1993 по 10.07.1995, що становить 1 рік 6 місяців 10 днів та призначити позивачці пенсію за вислугу років на підставі ст. 86 Закону № 1697-VІІ.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2019 року, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2020 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

11.02.2020 позивачка направила поштою до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2019 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2020 року у справі № 200/8775/19-а.

У касаційній скарзі скаржниця, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обгрунтування вимог касаційної скарги заявниця вказує, що суди першої та апеляційної інстанцій неправильно застосували норму матеріального права, а саме: ч. 1 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" № 1697-VІІ.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою Суд виходить з такого.

Відповідно до частини 3 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

За приписами частини першої статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній з 08.02.2020) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Згідно з ч. 4 ст. 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їхнього перегляду в апеляційному порядку, можуть реалізувати право на їхнє оскарження у касаційному порядку тільки у визначених законом випадках.

За приписами пункту 6 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі на судове рішення, зазначене у частині першій статті 328 цього Кодексу, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку або коли Верховний Суд вважатиме за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах).

Колегія суддів бере до уваги, що Верховний Суд вже висловлював правову позицію щодо відсутності підстав для зарахування до вислуги років відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку до вислуги років, що дає право на пенсію згідно ст. 86 Закону № 1697-VII у зв`язку з тим, що позивач на час виходу у вказану відпустку не працювала на прокурорських посадах, тобто за спеціальністю. Вказана позиція була викладена у постанові від 10.07.2018 у справі № 428/8222/17.

Суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення суду першої інстанції відповідно до такого висновку Верховного Суду, а скаржниця не обгрунтувала необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.

Отже, з огляду на те, що суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до правового висновку Верховного Суду, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись положеннями пункту 6 частини першої статті 333 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2019 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2020 року у справі № 200/8775/19-а за позовом ОСОБА_1 до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами надіслати особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач А. Ю. Бучик

Судді: Л. Л. Мороз

А. І. Рибачук