Справа № 160/9004/19
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2020-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 лютого 2020 року м. Дніпросправа № 160/9004/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Дурасової Ю.В.,

суддів: Божко Л.А., Лукманової О.М.,

секретар судового засідання: Новошицька О.О.

за участю: представника відповідача Москалець Альони Миколаївни

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.10.2019 в адміністративній справі №160/9004/19 (головуючий суддя Златін С.В.)

у справі за позовом ОСОБА_1 до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо невиплати ОСОБА_1 з 01.01.2019 року пенсію в розмірі 5726,86 грн., яку він отримував до перерахунку пенсії, здійсненого відповідачем на підставі рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі №804/1777/18 від 15.05.2018р. та зобов`язати відповідача провести зазначений перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 .

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.10.2019 в задоволенні адміністративного позову - відмовлено.

Свою позицію суд першої інстанції обґрунтував тим, що оскільки позивачем по суті заявлено позовні вимоги щодо захисту своїх прав, які фактично стосуються питання повного виконання (неналежного виконання чи не виконання) рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі №804/1777/18 від 15.05.2018р., то відповідно, ним невірно обрано спосіб захисту свого порушеного права, який в даному випадку полягає в зверненні із заявою в порядку ст. 383 КАС України, а не пред`явлення нового позову.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та винести нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Зазначає, що предметом позову є той факт, що відповідач, виконавши рішення суду і з`ясувавши, що при цьому розмір пенсії позивача зменшився, повинен був виплатити позивачу пенсію у попередньому розмірі. Так, відповідачем з 01.01.2019 року виконано перерахунок пенсії позивачу на підставі рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі №804/1777/18 від 15.05.2018р. при цьому, починаючи з 01.01.2019 року відповідач здійснив перерахунок пенсії позивачу таким чином, що її розмір зменшився з 5726,86 грн. до 3511грн. Вважає, що відповідач мав виплачувати пенсію в розмірі 5726,86 грн., а не у зменшеному до 3511грн.

До апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, згідно якого відповідач просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, залишивши рішення суду першої інстанції без змін як законне та обґрунтоване. Посилається на те, що після виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі №804/1777/18 від 15.05.2018р. пенсія позивача зменшилася, вказує, що рішення суду є обов`язковим до виконання. Зазначає, що надсилання до органів ПФУ заяв про перерахунок пенсії поштою не передбачено, даний порядок надіслання заяв є лише при призначенні пенсії (п. 1.3, п. 1,7). Вказує на Порядок перерахунку призначеної пенсії від 25.11.205 року № 22-1, та зазначає, що позивачем особисто заява про перерахунок пенсії не подавалася. Заяви, які надходили від позивача про перерахунок пенсії направлялися поштою та не відповідали встановленій формі.

В судовому засіданні представник відповідача проти апеляційної скарги заперечив, суду пояснив, що пенсія позивача зменшена з зменшилася з 5 726,86 гривень до 3 511 гривень в період з 01.01.2019 по 01.11.2019 року у зв`язку з виконанням рішення суду, яке є обов`язковим до виколювання. Надав в судове засідання пенсійну справу позивача для огляду.

Позивач (представник позивача) належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду апеляційної скарги в судове засідання не з`явився. Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 01.06.2016 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі 1777/18 від 15 травня 2018 року зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 листопада 2017 відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", із збільшенням пенсій на 1% заробітку за кожний рік роботи понад стаж 20 років, але не вище 75% заробітку.

Рішення суду було виконано 22.12.2018 року, шляхом проведення перерахунку пенсії, відповідно до частини 2 статті 56 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" на умовах частини 2 статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", із застосуванням двоскладової формули.

Відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" набутий стаж позивача до 01.01.2004р. становить 30 років 10 місяців 23 дні.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, норми Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058, Закону України «Про пенсійне забезпечення», норми Постанови правління Пенсійного фонду України від 25.11.205 року № 22-1 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення/перерахунку пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.

Так, стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

Матеріалами справи підтверджується, що з 1 січня 2019 року ГУ ПФУ в Дніпропетровській області (відповідач) в силу рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі №804/1777/18 від 15 травня 2018 року здійснив перерахунок пенсії позивача, внаслідок чого, починаючи з 1 січня 2019 року, розмір пенсії позивача зменшився з 5726,86 грн. до 3511грн.

Аналізуючи рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі №804/1777/18 від 15 травня 2018 року, на яке посилається відповідач, аргументуючи підстави щодо зменшення пенсії позивача, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі №804/1777/18 від 15 травня 2018 року прийнято на користь позивача: позовні вимоги задоволені в повному обсязі; при цьому, у вказаному рішенні суду не зазначено, що перерахунок пенсії позивача зменшується (а.с. 13-15).

Натомість, при перерахунку пенсії позивача відповідач визначився, що пенсія позивача має зменшитися з 5726,86 грн. до 3511грн.

Так, відповідно до довідки ГУ ПФУ в Дніпропетровській області розмір пенсії позивача становив до грудня 2018 року - 5726,86 грн., а з 1 січня 2019 року по серпень 2019 року (на час звернення позивача з позовом) - 3511 грн. (а.с. 19).

Матеріали справи містять звернення ОСОБА_1 від 31.01.2019 року (реєстр. номер 1002/А-07) до начальника ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, згідно якого ОСОБА_1 просить видавати йому пенсію з 01.01.2019 року згідно ч. 1 ст. 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (ас. 20).

Також матеріали справи містять звернення ОСОБА_1 від 10.04.2019 року до начальника ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, згідно якого ОСОБА_1 просить видавати йому пенсію з 01.01.2019 року в розмірі, який він отримував до перерахунку та просить роз`яснити, яким чином на підставі рішення суду, яке ухвалене на його користь, його пенсія була зменшена (а.с. 21).

Даючи відповіді на зазначені звернення позивача, відповідач (Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області) посилається на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі №804/1777/18 від 15.05.2018р., тому пенсія зменшилася, вказує, що підстав для отримання пенсії в колишньому розмірі немає, про що зазначено в листі від 24 квітня 2019 року №2905/4-09 (а.с. 22, 23).

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає що права позивача на соціальний захист та охоронювані законом інтереси порушені та потребують судового захисту.

В Основному Законі України визначено, що найвищою соціальною цінністю в Україні є людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека (ст. 3 Конституції України). Згідно з Конституцією, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Аналіз ст. 3 Конституції України дає підстави для висновку, що держава не є пасивним спостерігачем за реалізацією прав і свобод людини, а навпаки, є активним учасником забезпечення та реалізації прав людини.

В Україні на рівні Конституції закріплено поняття «соціальний захист», яке включає право на забезпечення громадян у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також по старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, здійснюваним за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними (Конституція України, стаття 46).

Відповідачем не оспорюється, що позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій (а.с. 12).

Також відповідачем не оспорюється, що розмір пенсії позивача становив 5726,86 грн. до 01.01.2019 року, а з 1 січня 2019 року по листопад 2019 року (включно) - 3511 грн.

Відповідач зазначає, що пенсія позивача зменшилася у зв`язку з виконанням рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі №804/1777/18 від 15 травня 2018 року.

Однак, таку позицію відповідача, як суб`єкта владних повноважень, який стоїть на захисті пенсійних прав громадян України, та має додержуватися норм Конституції України та інших нормативно-правових актів, колегія суддів апеляційної інстанції піддає критиці, оскільки рішення на яке посилається відповідач прийнято на користь позивача: позовні вимоги задоволені в повному обсязі; при цьому, у вказаному рішенні суду не зазначено, що перерахунок пенсії позивача зменшується (а.с. 13-15).

Водночас, оскільки в даній справі не оспорюється правильність здійсненого відповідачем перерахунку пенсії позивача на підставі рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі №804/1777/18 від 15 травня 2018 року, то суд апеляційної інстанції не дає оцінку такому перерахунку. В даній справі позивач просить виплачувати йому пенсію з 01.01.2019 року в розмірі 5726,86 грн., який він отримував до безпідставного зменшення пенсії до рівня 3511 грн.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що відповідач припустився недопустимої помилки безпідставно зменшивши розмір пенсії позивача.

Так, за загальним правилом, якщо внаслідок перерахунку пенсії її розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Зокрема, такий висновок міститься рішенні Верховного Суду у справі №160/3586/19 від 06.08.2019 року.

Згідно із ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відсутні підстави для не застосування зазначеної норми.

В силу Порядку подання та оформлення документів для призначення/перерахунку пенсій від 25.11.205 року № 22-1, якщо заява пересилається поштою (крім випадків призначення (поновлення) пенсій), днем звернення за пенсією вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Зазначене спростовує доводи відповідача, що особа не може звернутися до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області з заявою за допомогою пошти.

Отже, своєчасно надана заява позивача від 31.01.2019 року (реєстр. номер 1002/А-07) про виплату йому пенсії з 01.01.2019 року згідно ч. 1 ст. 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" - залишилася не вирішеною відповідачем.

При цьому, відповідач не мав правових підстав для не врахування зазначеної заяви та виплати пенсії у зменшеному розмірі, оскільки в силу п. 4 Розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у разі якщо внаслідок перерахунку пенсії за нормами цього Закону її розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Право на виплати у сфері соціального забезпечення включено до змісту статті 1 Першого протоколу Європейської Конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод.

При цьому, невиплата в повному обсязі розміру пенсійних виплат є втручанням в вільне володіння людиною своїм майном, а саме грошовими коштами на які позивач має право та які протиправно не виплачуються відповідачем.

Колегія суддів апеляційної інстанції також вважає за необхідне зазначити, що звернення до суду в порядку ст. 383 КАС України із заявою про визнання протиправним рішення дій чи бездіяльності відповідача, є правом, а не обов`язком особи.

Пред`явивши даний адміністративний позов позивач не просив переглянути в порядку ст. 383 КАС України виконання відповідачем рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі №804/1777/18 від 15 травня 2018 року.

Предметом звернення позивача з даним позовом було зобов`язання відповідача виплачувати йому пенсію з 01.01.2019 року в розмірі 5726,86 грн., яку він отримував до безпідставного зменшення пенсії до рівня 3511 грн.

Натомість, суд першої інстанції не дослідив в повному обсязі обставин справи, що призвело до неправильного застосування норм матеріального та процесуального права.

Оскільки відповідно до норм п. 4 розділу 15 Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», якщо внаслідок перерахунку розмір пенсії зменшується, пенсія виплачується у попередньому розмірі, то виплата пенсії позивачу в меншому розмірі є протиправним.

Такого ж висновку дійшов Верховний суд у постанові від 8 липня 2019 року по справі 676/6529/15-а, адмін. провадження МК/9901/6835/18.

Відповідач, здійснивши розрахунок пенсії відповідно до рішення суду, і з`ясувавши, що її розмір після цього перерахунку зменшився, повинен був виплачувати пенсію позивачу у попередньому розмірі 5726,86 грн. (та/або з`ясувати думку позивача, щодо можливості виплати йому пенсію у зменшеному розмірі 3511 грн.).

На думку колегії суддів апеляційної інстанції безпідставне зменшення пенсійних виплат позивача з розміру 5726,86 грн. до рівня 3511 грн. (при наявності заяви позивача здійснювати пенсійні виплати в розмірі, що існував до перерахунку) є недопустимим в демократичному суспільстві та має бути усунуто.

Судовий захист є ефективним, коли усувається юридичний конфлікт та порушене право відновлюється, що зокрема і буде здійснено в разі часткового задоволення позовних вимог, а саме зобов`язання відповідача здійснити виплату пенсії ОСОБА_1 в розмірі не менше ніж 5726,86 грн. на місяць в період з 01.01.2019 по 01.11.2019 року з урахуванням здійснених пенсійних виплат.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому можуть бути підставою для його скасування та часткового задоволення позовних вимог.

Не підлягають розподілу судові витрати, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору та не сплачував судовий збір з подачу позову та апеляційної скарги.

Дана справа є справою незначної складності, тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.

Керуючись ст. 241-245, 250, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.10.2019 - скасувати та прийняти нову постанову.

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо виплати пенсії ОСОБА_1 в розмірі менше ніж 5726,86 грн. на місяць в період з 01.01.2019 по 01.11.2019 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити виплату пенсії ОСОБА_1 в розмірі не менше ніж 5726,86 грн. на місяць в період з 01.01.2019 по 01.11.2019 року з урахуванням здійснених пенсійних виплат.

В іншій частині позову - відмовити.

Постанова набирає законної сили 12.02.2020 та може бути оскаржена до Верховного Суду в силу п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 12.02.2020

Повний текст постанови виготовлено 19.02.2020.

Головуючий суддя Ю. В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова