Справа № 140/273/20
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2020-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2020 року ЛуцькСправа № 140/273/20

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Ксензюка А.Я.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся в суд із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі - ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач) про визнання протиправною бездіяльність щодо відмови у перерахунку пенсії і виплаті перерахованого з врахуванням розміру 85 процентів відповідної суми грошового забезпечення з 01 січня 2016 року; зобов`язання перерахувати пенсію, виплатити перераховане з врахуванням розміру 85 процентів відповідної суми грошового забезпечення з 01 січня 2016 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є пенсіонером органів внутрішніх справ України, перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ (далі Закон № 2262-ХІІ), яка була призначена у максимальному розмірі 75 процентів від суми грошового забезпечення, а з 01 грудня 1996 року проведено перерахунок пенсії та встановлено її розмір 85 процентів від суми грошового забезпечення.

09 грудня 2019 року позивачу стало відомо, що у березні 2018 року відповідач на підставі постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21 лютого 2018 року № 103 (далі - Постанова № 103) здійснив перерахунок його пенсії з 01 січня 2016 року у розмірі 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

24 грудня 2019 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок та виплату пенсії в розмірі 85 процентів відповідної суми грошового забезпечення. Проте ГУ ПФУ у Волинській області листом від 14 січня 2020 року № 1537/с-01 повідомило про те, що перерахунок пенсії позивача, з урахуванням 70 процентів грошового забезпечення, здійснено за чинною редакцією Закону № 2262-XII.

Позивач вважає, що відповідач порушив ряд нормативно-правових актів, наведених у тексті позовної заяви, та такими діями щодо зменшення основного розміру пенсії до 85 процентів відповідних сум грошового забезпечення відповідач порушив права та законні інтереси позивача, в результаті чого позивач одержує пенсію у меншому розмірі. При цьому, вказує, що процедури призначення та перерахунку пенсій є різними за змістом та механізмом їх проведення, для перерахунку пенсії мають застосовуватися норми Закону № 2262-XII, що визначають її розмір у процентах відповідних сум грошового забезпечення, які діяли на момент первинного призначення пенсії, а розмір призначеної пенсії в процентному відношенні відповідних сум грошового забезпечення не може бути зменшений навіть при зміні діючого законодавства, з огляду на конституційні норми щодо незворотності дії нормативно-правових актів в часі.

Ухвалою судді від 29 січня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до частини другої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

В поданому до суду відзиві на позовну заяву від 05 лютого 2020 року № 0300-0802-7/733 відповідач позов не визнав та просить відмовити у його задоволенні з тих підстав, що відповідно до чинної редакції статті 13 Закону № 2262-XII (зі змінами, передбаченими Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростанні в Україні» від 27 березня 2014 року № 1166-VII), законодавцем встановлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а положення цієї статті застосовуються як при призначенні пенсії, так і при її перерахунку. Крім того, позивач пропустив строк звернення до суду з цим позовом.

В поданій до суду відповіді на відзив від 17 лютого 2020 року підтримав власну правову позицію, не погодившись з доводами відповідача.

Враховуючи вимоги статті 263 КАС України судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є пенсіонером органів внутрішніх справ України, перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону №2262-XII, яка призначена з 01 жовтня 1994 року у розмірі 75 процентів грошового забезпечення, на момент призначення вислуга років складала 30 років, що підтверджується висновком про призначення пенсії за вислугу років від 07 жовтня 1994 року (а.с. 15).

Як вбачається з пенсійної справи, зокрема таблиць про перерахунок пенсії за вислугу років, з 01 грудня 1996 року основний розмір пенсії ОСОБА_1 становив 85 процентів грошового забезпечення (а.с.16, 23-25, 28). Вказаний основний розмір пенсії - 85 процентів від суми грошового забезпечення був збережений позивачу при здійсненні наступних перерахунків та до здійснення перерахунку пенсії з 01 січня 2016 року, виходячи із розміру 70 процентів грошового забезпечення.

23 березня 2018 року Ліквідаційна комісія УМВС України у Волинській області сформувала та скерувала до ГУ ПФУ у Волинській області довідку № 3351 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , з якої вбачається, що відповідно до частини третьої статті 63 Закону № 2262-XII, постанов Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2018 року № 988 та від 21 лютого 2018 року № 103 розмір грошового забезпечення за нормами, чинними станом на січень 2016 року, за прирівняною посадою поліцейського ст.. інспектор до посади на день звільнення зі служби пом. нач. відділу оперативний черговий ч/ч Нововолин. становить: посадовий оклад - 2500,00 грн.; оклад за спеціальним званням майор поліції - 2000,00 грн.; надбавка за стаж служби (50 %) - 2250,00 грн.; надбавка за службу в умовах режимних обмежень (10 %) - 250,00 грн.; премія (2,05 %) 143,50 грн., всього 7143,50 грн. (а. с. 18).

ГУ ПФУ у Волинській області здійснено перерахунок пенсії позивача з 01 січня 2016 року, виходячи із розміру 70 процентів від суми грошового забезпечення, зазначеного у довідці Ліквідаційної комісії УМВС України у Волинській області від 23 березня 2018 року № 3351, розмір перерахованої пенсії з 01 травня 2018 року складає 5066,88 грн., що підтверджується копією витягу про перерахунок пенсії у пенсійній справі № ХА3258-МВС від 02 квітня 2018 року (а. с. 19).

24 грудня 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про здійснення перерахунку та виплату пенсії у розмірі 85 процентів від суми грошового забезпечення з 01 січня 2016 року (а. с. 20-21).

ГУ ПФУ у Волинській області листом від 03 січня 2020 року № 1537/С-01 повідомило позивача про те, що перерахунок його пенсії, з урахуванням 70 процентів грошового забезпечення, здійснено за чинною редакцією Закону № 2262-XII (а. с. 22).

При вирішенні даного спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Згідно із пунктом «а» частини першої, частиною другою статті 13 Закону № 2262-XII (в редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу) пенсії за вислугою строків служби призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення. Загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 75 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 85 процентів, до категорії 2, категорій 2 та 3 - 80 процентів.

Відповідно до частини другої статті 13 Закону № 2262-XII (в редакції Закону № 103/96-ВР від 25.03.96) загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 85 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 95 процентів, до категорій 2 і 3, - 90 процентів.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 був звільнений у відставку за віком згідно із наказом УМВС України у Волинській області від 23 вересня 1994 року № 54о/с (а. с. 12), на день звільнення його вислуга становила 30 років, при цьому, з урахуванням обмежень щодо максимального розміру пенсії - 75 процентів відповідних сум грошового забезпечення, визначеного частиною другою статті 13 Закону № 2262-XII (в редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу), йому з 01 жовтня 1994 року була призначена пенсія за вислугу років у максимальному розмірі 75 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

В подальшому, з 01 грудня 1996 року позивачу здійснено перерахунок пенсії, та з урахуванням того, що позивач був звільнений у відставку за віком та мав вислугу 30 років, після зазначеного перерахунку та до здійснення перерахунку у 2018 році позивач отримував пенсію у розмірі 85 процентів відповідних сум грошового забезпечення, що підтверджується матеріалами пенсійної справи (а.с.16, 23-25, 28)

Відповідно до частини четвертої статті 63 Закону №2262-XII усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Пунктом 3 Постанови № 103 передбачено перерахувати з 1 січня 2016 р. пенсії, призначені згідно із Законом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 р. № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» (Офіційний вісник України, 2015 р., № 96, ст. 3281). Розмір премії визначається у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою (посадами) поліцейського за січень 2016 року.

Судом встановлено, що позивачу здійснено з 01 січня 2016 року перерахунок пенсії, виходячи із розміру 70 процентів від суми грошового забезпечення, зазначеного у довідці Ліквідаційної комісії УМВС України у Волинській області від 23 березня 2018 року № 3351, при цьому, при здійсненні перерахунку та визначенні розміру пенсії відповідач застосував чинну норму частини другої статті 13 Закону № 2262-XII.

Згідно із частиною другою статті 13 Закону № 2262-XII (в редакції Закону №1166-VII) максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Разом з тим, при вирішенні даного спору суд враховує правові висновки, викладені у рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 04 лютого 2019 року та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року у зразковій справі № 240/5401/18, які полягають у такому.

Відсотковий розмір при призначенні пенсії визначається статтею 13 Закону №2262-XII на момент призначення пенсії, а розміри складових пенсії визначаються Кабінетом Міністрів України. Такі складові пенсії, як і їх розміри, не є сталими і регулюються постановами Кабінету Міністрів України. Відсоткове співвідношення, установлене статтею 13 Закону №2262-XII, уже призначеної пенсії до складових грошового забезпечення (окладу) є сталим, оскільки визначається на день призначення пенсії. На момент виникнення спірних правовідносин було установлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 % відповідних сум грошового забезпечення. Разом з тим застосування цього показника до перерахунку пенсії відповідача є протиправним, як тому, що стосується призначення нових пенсій, а не перерахунку раніше призначених, так і з огляду на те, що законодавчо діє принцип незворотності нормативно-правових актів у часі в силу прямих приписів статті 58 Конституції України. Отже, порядок перерахунку призначених пенсій військовослужбовців урегульований нормами статті 63 Закону №2262-XII, яка змін не зазнавала, тому застосування статті 13 цього Закону, яка регулює призначення пенсій, є протиправним, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення.

Відтак, при перерахунку пенсії відповідно до статті 63 Закону №2262-XII на підставі Постанови №103 відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм частини другої статті 13 указаного Закону, яка застосовується саме при призначенні пенсії. Тому при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.

Суд також звертає увагу, що при призначенні пенсії позивачу її розмір був визначений на рівні 75 процентів відповідних сум грошового забезпечення (максимальний розмір), а в подальшому при здійсненні її перерахунку відповідно до норм законодавства її розмір (з урахуванням підстави звільнення та вислуги років) був визначений на рівні 85 процентів відповідних сум грошового забезпечення. На думку суду, при здійсненні перерахунку з 01 січня 2016 року відповідач не мав правових підстав для зменшення з 85 до 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення розміру пенсії позивача.

З урахуванням встановлених обставин справи, наведених норм чинного законодавства України та правових висновків Верховного Суду у зразковій справі № 240/5401/18, виходячи із наданих частиною другою статті 245 КАС України суду повноважень, враховуючи також, що позивач фактично оскаржує не бездіяльність, а дії відповідача щодо здійснення перерахунку його пенсії з 01 січня 2016 року, суд у даній справі дійшов висновку про задоволення позовних вимог шляхом прийняття рішення про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у перерахунку та виплаті пенсії з урахуванням її розміру 85 процентів відповідних сум грошового забезпечення з 01 січня 2016 року та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) пенсії за вислугу років у розмірі 85 процентів відповідних сум грошового забезпечення з 01 січня 2016 року.

Суд не бере до уваги доводи представника відповідача про пропуск позивачем шестимісячного строку звернення до суду з цим позовом, що визначений частиною другою статті 122 КАС України, оскільки відповідно до частини другої статті 55 Закону № 2262-ХІІ суми пенсії, не одержані пенсіонером своєчасно з вини органу, який призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком. На думку суду, оскільки при перерахунку пенсії позивачу з 01 січня 2016 року її розмір у процентному значенні був зменшений з вини відповідача, тому шестимісячний строк звернення до суду з цим позовом не підлягає застосуванню.

Крім того, суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 19 червня 2018 року у справі № 646/6250/18, відповідно до яких у разі порушення законодавства про пенсійне забезпечення органом, що призначає і виплачує пенсію, адміністративний позов з вимогами, пов`язаними з виплатами сум пенсії за минулий час, у тому числі сум будь-яких її складових, може бути подано без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів незалежно від того, чи були такі суми нараховані цим органом. Неможливість обмеження шестимісячним строком обов`язку України як держави забезпечити реалізацію громадянином України свого конституційного право на соціальний захист, підтверджується, також встановленим статтями 256 та 257 Цивільного кодексу України трирічним строком позовної давності, який означає строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. У протилежному випадку, обов`язок громадянина, зокрема, у формі майнового зобов`язання перед державою підлягав б судовому захисту протягом 3 років, а такий ж обов`язок держави перед громадянином - 6 місяцями.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 840,80 грн., який сплачений квитанцією від 22 січня 2020 року №10 (а. с.11).

Керуючись статтями 243, 245, 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку та виплаті пенсії з урахуванням її розміру 85 процентів відповідних сум грошового забезпечення з 01 січня 2016 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, будинок 22-В, ідентифікаційний код 13358826) здійснити перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) пенсії за вислугу років ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) у розмірі 85 процентів відповідних сум грошового забезпечення з 01 січня 2016 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, будинок 22-В, ідентифікаційний код 13358826) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судові витрати у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.Я. Ксензюк