Справа № 520/11927/19
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2020-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

12 лютого 2020 р. № 520/11927/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мельникова Р.В.,

за участю секретаря судового засідання - Дирявої К.І.,

представника позивача - Онопрієнко Л.М.,

представника відповідача - Зеленохатова І.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області про скасування вимоги та рішень,

В С Т А Н О В И В :

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просить суд:

- скасувати податкове повідомлення-рішення від 28.08.2019 р. № про збільшення суми грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб, пені на суму 69912,61 грн. (в т.ч. за податковим зобов`язанням - 37732,77 грн., за штрафними санкціями - 26516,9 грн., пеня - 5662,94 грн.;

- скасувати податкове повідомлення-рішення від 28.08.2019 р. № про застосування штрафних санкцій з податку на доходи з фізичних осіб у вигляді заробітної плати на суму 510,00 грн.;

- скасувати податкове повідомлення-рішення від 28.08.2019р. № про збільшення суми грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі з військового збору, пені на суму 5826,15 грн. (в т.ч. за податковим зобов`язанням - 3144,45 грн., за штрафними санкціями - 2209,78 грн., пеня - 471,92 грн.);

- скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 28.08.2019 р. №Ф- у розмірі 46117,83 гри.;

- скасувати рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 28.08.2019 р. у розмірі 22213,52 грн.;

- скасувати рішення про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 28.08.2019 р. № за січень 2018 р. у розмірі 170,0 грн.; від 28.08.2019 р. № за лютий 2018р. у розмірі 170,0 грн.; від 28.08.2019 р. № за березень 2018 р. у розмірі 170,0 грн.; від 28.08.2019 р. № за квітень 2018 р. у розмірі 170,0 грн.; від 28.08.2019 р. № за травень 2018 р. у розмірі 170,0 грн.; від 28.08.2019 р. № за червень 2018 р. у розмірі 170,0 грн.; від 28.08.2019 р. № за липень 2018 р. у розмірі 170,0 грн.; від 28.08.2019 р. № за серпень 2018 р. у розмірі 170,0 грн.; від 28.08.2019 р. № за вересень 2018 р. у розмірі 170,0 грн.; від 28.08.2019 р. № за жовтень 2018 р. у розмірі 170,0 грн.; від 28.08.2019 р. № за листопад 2018 р. у розмірі 170,0 грн.; від 28.08.2019 р. № за грудень 2018 р. у розмірі 170,0 грн.; від 28.08.2019 р. № за січень 2019 р. у розмірі 170,0 грн.; від 28.08.2019 р. № за лютий 2019 р. у розмірі 170,0 грн.; від 28.08.2019 р. № за березень 2019 р. у розмірі 170,0 грн.; від 28.08.2019 р. № за квітень 2019 р. у розмірі 170.0 грн.; від 28.08.2019 р. № за травень 2019 р. у розмірі 170,0 грн.; від 28.08.2019 р. № за червень 2019 р. у розмірі 170,0 грн.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що податковий орган прийняв протиправні податкові повідомлення-рішення, вимогу про сплату боргу (недоїмки), рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску та рішення про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", які підлягають скасуванню, оскільки ґрунтуються на помилкових висновках, викладених у акті перевірки №2587/20-40-13-05-08/ НОМЕР_1 від 29.07.2019 року.

Ухвалою суду від 06.11.2019 року відкрито спрощене провадження у справі за вищевказаним позовом та призначено судове засідання.

Протокольною ухвалою суду, постановленою судом без видалення до нарадчої кімнати, у судовому засіданні, що відбулось 03.12.2019 року судом прийнято до розгляду заяву позивача про збільшення розміру позовних вимог.

Представник відповідача у наданому до суду відзиві на позов проти заявленого позову заперечував та зазначив, що оскаржувані позивачем рішення контролюючого органу було прийнято останнім у зв`язку із встановленням перевіркою обставин порушення фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 норм діючого законодавства, які належним чином зафіксовано у акті перевірки. Отже, позовні вимоги позивача є такими, що не підлягають задоволенню.

Представник позивача у судове засідання прибув, позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача у судове засідання прибув, проти заявленого позову заперечував з підстав, викладених у письмовому відзиві на позов.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, вивчивши доводи позову та заперечень проти нього, встановив наступне.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 відповідно до свідоцтва платника єдиного податку НОМЕР_5 є платником єдиного податку 2 групи та проводить господарську діяльність за адресою: АДРЕСА_1 .

У позовній заяві позивачем вказано, що також за зазначеною адресою здійснює господарську діяльність і її чоловік, фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом платника єдиного податку № НОМЕР_2 .

Основним видом підприємницької діяльності позивача за кодом КВЕД 46.42 є оптова торгівля одягом і взуттям.

При цьому, позивачем вказано, що вона особисто займається продажем виробів, які було виготовлено фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 .

Судовим розглядом справи встановлено, що у зв`язку з отриманням інформації про ухилення податковим агентом фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 від оподаткування виплаченої (нарахованої) найманим особам (у томі числі без документального оформлення) заробітної плати, пасивних доходів, додаткових благ, інших виплат, що підлягають оподаткуванню, у тому числі внаслідок не укладення платником трудових договорів з найманими особами на підставі п.п. 20.1.2, п.п. 20.1.4, п.п. 20.1.6, п.п. 20.1.8 п. 20.1 ст. 20, п. 41.1 ст. 41, ст.42, п. 61.1, 61.2 ст. 61, п.п. 62.1.3 п.62.1 ст. 62, п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п.п. 78.1.13 п. 78.1 ст. 78, п. 82.2 ст. 82 Податкового кодексу України та на підставі статті 13 Закону України від 08 липня 2010 року №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», наказу Головного управління ДФС у Харківській області № 4747 від 08.07.2019 р. у період з 22.07.2019 року по 26.07.2019 року посадовими особами Головного управління ДФС у Харківській області було проведено документальну позапланову виїзну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за період з 01.01.2018 року по дату завершення перевірки (включно) з метою контролю за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування, утримання та сплати податку на доходи фізичних осіб при виплаті доходів на користь платників податків - фізичних осіб, утримання та сплати до бюджету військового збору, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного соціального внеску, інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, результати якої оформлено у вигляді акту перевірки №2587/20-40-13-05-08/ НОМЕР_1 від 29.07.2019 року.

Зі змісту акту перевірки №2587/20-40-13-05-08/ НОМЕР_1 від 29.07.2019 року вбачається, що перевірку було проведено посадовими особами контролюючого органу за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до висновків акту №2587/20-40-13-05-08/ НОМЕР_1 від 29.07.2019 року перевіркою встановлено порушення Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 :

- ст.24 Кодексу законів про працю України, а саме фактичний допуск працівників гр. ОСОБА_3 , гр. ОСОБА_4 та гр. ОСОБА_5 до роботи без оформлення трудових договорів (контрактів);

- постановою КМУ від 17.06.2015 р. №413, яка набрала чинності 27.06.2015 р., затверджено форму Повідомлення про прийняття працівника на роботу;

- п.п.168.1.1, 168.1.2, 168.1.4 ст.168 Податкового кодексу України не нараховано, не утримано та не сплачено (перераховано) до бюджету податок на доходи фізичних осіб в сумі 37732,77 грн., у т.ч. за 2018 рік 28511,91 грн., за січень - липень 2019 р. 9220,86 грн. податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платника податків, та сум утриманого з них податку за формою 1-ДФ не відображені суми виплачених доходів неоформленим працівникам;

- абз. «б» п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платника податку, а також суми, утриманого з них податку до контролюючого органу за місцем свого розташування, а саме не подання у строк звіту (форма 1-ДФ) за 1-й квартал 2018 р., 2-й квартал 2018 р., 3-й квартал 2018 р., 4-й квартал 2018 р., 1-й квартал 2019 р., 2-й квартал 2019 р.;

- п.п. «а» п.176.2 ст.176, п.1.1 частини 16-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України не нараховано та не сплачено військовий збір в сумі 3144,45 грн., у т.ч. за 2018 р. 2376,05 грн., за січень - липень 2019 р. 768,4 грн.;

- п. 119.2 ст.119 Податкового кодексу України неподання, подання з порушенням встановлених строків, подання не у повному обсязі, з недостовірними відомостями або з помилками податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку, а також суми отриманої оплати від фізичних осіб за товари (роботи, послуги), якщо такі недостовірні відомості або помилки призвели до зменшення та/або збільшення податкових зобов`язань платника податку та/або до зміни платника податку, а саме, не відображення сум нарахованих (сплачених ) на користь гр. ОСОБА_3 , гр. ОСОБА_4 та гр. ОСОБА_5 ;

- п.1, п.2 ст.6 розділу II, ст.7 п.1, п.5 ст.8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» розділу III Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» не нараховано, не обчислено і не сплачено єдиний внесок в сумі 46117,83 грн., в т.ч. за 2018 р. - 34847,89 грн. (22%), за січень - липень 2019 р. - 11269,94 грн. (22%);

- ч.4 п.2 ст.6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» не подано звіти про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за січень - грудень 2018 р., за січень - травень 2019 р.;

- ч. 1 ст. 50 Кодексу законів про працю в частині недотримання законодавчо встановленої тривалості робочого часу працівника ОСОБА_5 .

Позивач, не погодившись з зазначеними висновками акту перевірки, звернулась до відповідача із письмовими запереченнями з копіями документів, але висновки акту перевірки було залишено без змін, про що позивача було повідомлено листом від 22.08.2019 року №20909/ФОП/20-40-13-05-16.

На підставі висновків акту №2587/20-40-13-05-08/ НОМЕР_1 від 29.07.2019 року контролюючим органом було винесено:

- податкове повідомлення-рішення від 28.08.2019 р. № про збільшення суми грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб, пені на суму 69912,61 грн. (в тому числі за податковим зобов`язанням - 37732,77 грн., за штрафними санкціями - 26516,90 грн., пеня - 5662,94 грн.);

- податкове повідомлення-рішення від 28.08.2019 р. № про застосування штрафних санкцій з податку на доходи з фізичних осіб у вигляді заробітної плати на суму 510,00 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 28.08.2019 р. № про збільшення суми грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі з військового збору, пені на суму 5826,15 грн. (в тому числі за податковим зобов`язанням - 3144,45 грн., за штрафними санкціями - 2209,78 грн., пеня - 471,92 грн.);

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 28.08.2019 р. №Ф- у розмірі 46117,83 грн.;

- рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 28.08.2019 р. у розмірі 22213,52 грн.;

- рішення про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 28.08.2019 р. № за січень 2018 р. у розмірі 170,0 грн.; від 28.08.2019 р. № за лютий 2018р. у розмірі 170,0 грн.; від 28.08.2019 р. № за березень 2018 р. у розмірі 170,0 грн.; від 28.08.2019 р. № за квітень 2018 р. у розмірі 170,0 грн.; від 28.08.2019 р. № за травень 2018 р. у розмірі 170,0 грн.; від 28.08.2019 р. № за червень 2018 р. у розмірі 170,0 грн.; від 28.08.2019 р. № за липень 2018 р. у розмірі 170,0 грн.; від 28.08.2019 р. № за серпень 2018 р. у розмірі 170,0 грн.; від 28.08.2019 р. № за вересень 2018 р. у розмірі 170,0 грн.; від 28.08.2019 р. № за жовтень 2018 р. у розмірі 170,0 грн.; від 28.08.2019 р. № за листопад 2018 р. у розмірі 170,0 грн.; від 28.08.2019 р. № за грудень 2018 р. у розмірі 170,0 грн.; від 28.08.2019 р. № за січень 2019 р. у розмірі 170,0 грн.; від 28.08.2019 р. № за лютий 2019 р. у розмірі 170,0 грн.; від 28.08.2019 р. № за березень 2019 р. у розмірі 170,0 грн.; від 28.08.2019 р. № за квітень 2019 р. у розмірі 170.0 грн.; від 28.08.2019 р. № за травень 2019 р. у розмірі 170,0 грн.; від 28.08.2019 р. № за червень 2019 р. у розмірі 170,0 грн.

Позивач, не погодившись із зазначеними рішеннями контролюючим органом, звернулась зі скаргою до Державної фіскальної служби України.

Рішенням ДПС України від 16.10.2019 р. №5727/6/99-00-08-05-04 розгляд скарги стосовно податкових повідомлень-рішень від 28.08.2019 р. № про збільшення суми грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб, пені на суму 69912,61 грн. (в тому числі за податковим зобов`язанням - 37732,77 грн., за штрафними санкціями - 26516,9 грн., пеня - 5662,94 грн.), від 28.08.2019 р. № про застосування штрафних санкцій з податку на доходи з фізичних осіб у вигляді заробітної плати на суму 510,00 грн., від 28.08.2019 р. № про збільшення суми грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі з військового збору, пені на суму 5826,15 грн. (в тому числі за податковим зобов`язанням - 3144,45 грн., за штрафними санкціями - 2209,78 грн., пеня - 471,92 грн.) продовжено строк розгляду скарги по 25.11.2019 р. (включно). Також стосовно оскарження вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 28.08.2019 р. №Ф- у розмірі 46117,83 грн., рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 28.08.2019 р. у розмірі 22213,52 грн., рішень про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 28.08.2019 р. № за січень 2018 р. у розмірі 170,0 грн., № за лютий 2018 р. у розмірі 170,0 грн., № за березень 2018 р. у розмірі 170,0 грн., № за квітень 2018 р. у розмірі 170,0 грн., № за травень 2018 р. у розмірі 170,0 грн., № за червень 2018 р. у розмірі 170,0 грн., № за липень 2018 р. у розмірі 170,0 грн., № за серпень 2018 р. у розмірі 170,0 грн., № за вересень 2018 р. у розмірі 170,0 грн., № за жовтень 2018р. у розмірі 170,0 грн., № за листопад 2018р. у розмірі 170,0 грн., № за грудень 2018р. у розмірі 170,0 грн., № за січень 2019 р. у розмірі 170,0 грн., № за лютий 2019 р. у розмірі 170,0 грн., № за березень 2019 р. у розмірі 170,0 грн., № за квітень 2019 р. у розмірі 170,0 грн., № за травень 2019 р. у розмірі 170,0 гри., № за червень 2019 р. у розмірі 170,0 грн., рішенням ДПС України від 28.10.2019р. №7360/6/99-00-08-06-01 скарга позивача залишена без задоволення, а вищезазначені вимога та рішення залишені без змін.

Під час розгляду справи судом встановлено, що рішенням ДПС України про результати розгляду скарги від 12.11.2019 р. №9133/6/99-00-08-05-04, яке отримано позивачем 18.11.2019 року, скаргу позивача на податкові повідомлення-рішення від 28.08.2019 р. №, від 28.08.2019 р. №, від 28.08.2019 р. № залишено без задоволення, а вищезазначені податкові повідомлення-рішення - без змін.

Судом зі змісту акту перевірки №2587/20-40-13-05-08/ НОМЕР_1 від 29.07.2019 року встановлено, що перевіряючими в якості підстав для винесення оскаржуваних рішень про донарахування податкових зобов`язань, застосування штрафних санкцій та вимоги про сплату боргу вказано на обставини того, що під час виходу 22.07.2019 року за адресою провадження господарської діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 АДРЕСА_1 , за вказаною адресою знаходиться цех з виготовлення текстильних виробів. Фахівцями Головного управління ДФС під час проведення перевірки встановлено особу громадянина ОСОБА_3 та громадянку ОСОБА_4 , які на момент перевірки, виконували роботу з прибирання приміщень, але по ним відсутня інформація щодо отриманого доходу (заробітної плати) та відсутні трудові договори/угоди про виконання разової роботи на дату, яку зазначили наймані працівники у своїх письмових поясненнях від 22.07.2019 р. Також перевіряючими було встановлено громадянку ОСОБА_5 , яка надала письмові пояснення та зазначила обставини трудової діяльності. При цьому, перевіряючи ми вказано, що з огляду на положення ст. 24 Кодексу законів про працю України та постанови Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 року №413, яка набрала чинності 27.06.2015 року, фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 фактично допущено працівників до роботи без оформлення трудового договору (контракту) ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які надали письмові пояснення та пояснили обставини трудової діяльності. З огляду на вказані обставини перевіряючі дійшли висновку, що за 2018 рік сума виплаченого доходу, без перерахування податку на доходи з фізичних осіб, військового збору та єдиного соціального внеску складає 158399,52 грн.; за січень - червень 2019 року - 51227,00 грн. Зі змісту акту перевірки також вбачається, що перевіряючими встановлено порушення позивачем пп. 168.1.1 та 168.1.2 ст. 168 Податкового кодексу України в частині неутримання та неперерахування податку на доходи фізичних осіб із суми доходу ОСОБА_3 та ОСОБА_6 у розмірі 28511,91 грн. (158399,52 грн.* 18%) за 2018 рік та у розмірі 9220,86 грн. (51227,00 грн. * 18%) за 2019 рік та пп.168.1.4 п.168.1 ст.168 Податкового кодексу України в частині несвоєчасного перерахування та неперерахування податку на доходи фізичних осіб при виплаті заробітної плати у періоді 2018, січень-червень 2019, за що згідно п. 129.4, ст.129 Податкового кодексу України нараховується пеня у відповідності до облікової ставки Національного Банку України в розмірі 120% річних. Зміст акту перевірки свідчить, що перевіряючими встановлено також порушення п.16-1 розділу XX Податкового кодексу України в частині неутримання та неперерахування військового збору із суми, виплаченої заробітної плати загальною сумою 3144,45 грн., в тому числі 2376,05 грн. за 2018 рік та 768,4 грн. за січень-червень 2019 року.

Зі змісту позовної заяви позивача вбачаються доводи останньої стосовно того, що в день проведення перевірки, що відбулося 22.07.2019 р. за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі п.п.78.1.13 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України також була розпочата документальна позапланова виїзна перевірка чоловіка позивача, а саме фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 за період з 01.01.2018 р. по дату завершення перевірки (включно) з метою контролю за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування, утримання та сплати податку на доходи фізичних осіб при виплаті доходів на користь платників податків - фізичних осіб, утримання та сплати до бюджету військового збору, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного соціального внеску, інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, за результатом якої складений акт перевірки №2588/20-40-13-05-08/ НОМЕР_3 від 29.07.2019 р. Так, позивачем вказано, що відповідно до актів перевірок, складених у відношенні неї та у відношенні фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , громадянин ОСОБА_3 працював і у позивача, і у її чоловіка ФОП ОСОБА_2 . Так, відповідно до акта перевірки №2587/20-40-13-05-08/ НОМЕР_1 від 29.07.2019 р. громадянин ОСОБА_3 у своїх поясненнях від 22.07.2019 р. повідомив, що працює на ФОП ОСОБА_1 на посаді помічника з січня 2018 р., заробітна плата складала 5000,0 грн., при працевлаштуванні трудовий договір не укладався, працював не офіційно. Також, відповідно до акта перевірки №2588/20-40-13-05-08/ НОМЕР_3 від 29.07.2019 р. громадянин ОСОБА_3 у своїх поясненнях від 22.07.2019 р. повідомив, що працює на ФОП ОСОБА_2 на посаді помічника з січня 2018 р., заробітна плата складала 10000,0 грн., при працевлаштуванні трудовий договір не укладався, працював не офіційно.

На думку позивача, оскаржувані у даній справі рішення контролюючого органу прийняті з перевищенням службових повноважень, посадовими особами Головного управління ДФС у Харківській області не були прийняті до уваги пояснення стосовно того, що свідчення громадянина ОСОБА_3 та громадянки ОСОБА_5 є неправдивими, що підтверджується заявою позивача та її чоловіка до правоохоронних органів, а також заявою до інспекторів громадянки ОСОБА_4 , яка па момент проведення перевірки також знаходилась в приміщенні.

Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам та запереченням проти них, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно положень пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Під час судового розгляду справи встановлено, що контролюючим органом було отримано звернення ОСОБА_7 від 22.05.2019 року, яку було зареєстровано у контролюючому органі за №В-418, з приводу офіційного працевлаштування у швейній майстерні за адресою: вул. Самсонівська, 54. у вказаному зверненні було порушено питання перевірки ОСОБА_2 та ОСОБА_1 щодо сплати податків та податку за найманих працівників, здійснення їх офіційного оформлення. Також зазначено, що при прийомі на роботу на її прохання офіційно оформити було відмовлено.

Також матеріали справи свідчать, що контролюючим органом 19.06.2019 року було отримано заяву ОСОБА_7 , яким у додаток до попереднього звернення було повідомлено про отримання зарплатні за період з 13.05.2019 року по 31.05.2019 року та про працю за аналогічних умовах у вказаних попередньо осіб ще восьми швачок. При цьому, було заявлено прохання провести документальну перевірку з питань виплати заробітної плати в конвертах без утримання податків.

Як передбачено положеннями пп. 78.1.13 п. 78.1 ст. 78 ПК України, документальна позапланова перевірка здійснюється у разі отримання інформації про ухилення податковим агентом від оподаткування виплаченої (нарахованої) найманим особам (у тому числі без документального оформлення) заробітної плати, пасивних доходів, додаткових благ, інших виплат та відшкодувань, що підлягають оподаткуванню, у тому числі внаслідок неукладення платником податків трудових договорів з найманими особами згідно із законом, а також здійснення особою господарської діяльності без державної реєстрації. Така перевірка проводиться виключно з питань, що стали підставою для проведення такої перевірки.

Судовим розглядом справи встановлено, що під час виходу 22.07.2019 за адресою провадження господарської діяльності фізичної особи підприємця ОСОБА_2 АДРЕСА_1 фахівцями Головного управління ДФС в Харківській області встановлено особу, громадянина ОСОБА_3 та громадянки ОСОБА_4 , які на момент перевірки, виконували роботу з прибирання приміщень, але по ним відсутня інформація щодо отриманого доходу (заробітної плати) та відсутні укладені договори/угоди про виконання разової роботи на дату, яку зазначили наймані працівники у своїх письмових поясненнях від 22.07.2019 р. При цьому, перевіряючими було встановлено громадянку ОСОБА_5 , яка надала письмові пояснення та зазначила обставини трудової діяльності.

Перевіряючими було відібрано пояснення у зазначених осіб.

Водночас, зі змісту акту перевірки вбачається, що позивачем не було надано перервіряючим наказу про прийняття на роботу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що послугувало підставою для встановлення порушень позивачем норм законодавства.

Відповідно до Постанови Кабінету міністрів України № 413 від 17.06.2015 року "Про порядок повідомлення ДФС та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу" повідомлення про прийняття працівника на роботу подається власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом (особою) чи фізичною особою до територіальних органів Державної фіскальної служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за формою згідно з додатком до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором одним із таких способів: засобами електронного зв`язку з використанням електронного цифрового підпису відповідальних осіб відповідно до вимог законодавства у сфері електронного документообігу та електронного підпису; на паперових носіях разом з копією в електронній формі; на паперових носіях, якщо трудові договори укладено не більше ніж із п`ятьма особами.

На думку контролюючого органу, позивачем фактично було допущено працівників ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до роботи без оформлення трудового договору (контракту), які надали письмові пояснення та пояснили обставини трудової діяльності.

Суд зазначає, що відповідно до пп. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до п.п. 168.1.4 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України якщо оподатковуваний дохід надається у негрошовій формі чи виплачується готівкою з каси податкового агента, податок сплачується (перераховується) до бюджету протягом трьох банківських днів з дня, що настає за днем такого нарахування (виплати, надання).

Згідно з пп.168.1.5 П.168.1 ст.168 Податкового кодексу України якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду.

Пунктом 171.1 статті 171 Податкового кодексу України передбачено, що особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доході на користь платника податку.

Відповідно до п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України податкові агенти зобов`язані, зокрема, своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок.

Під час розгляду справи встановлено, що контролюючий орган дійшов висновку про встановлення перевіркою порушення ФОП ОСОБА_1 пп. 168.1.1 та 168.1.2 ст. 168 Податкового кодексу України в частині неутримання та неперерахування податку на доходи фізичних осіб із суми доходу ОСОБА_3 та ОСОБА_6 у розмірі 28511,91 грн. (158399,52 грн.*18%) за 2018 рік та розмірі 9220,86 грн (51227,00 грн.* 18%) за 2019 рік.

За несвоєчасне перерахування до бюджету податку з фізичних осіб нараховується пеня у відповідності до облікової ставки Національного Банку України в розмірі 120% річних, згідно п. 129.4 ст. 129 Податкового кодексу України.

Згідно з п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України нарахування пені розпочинається, з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного Податкового кодексу України (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Відповідно до п. 127.1 ст. 127 Податкового кодексу України ненарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Ті самі дії, вчинені повторно протягом 1095 днів, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 50 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Дії, передбачені абзацом першим цього пункту, вчинені протягом 1095 днів втретє та більше - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 75 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Під час розгляду справи встановлено, що контролюючий орган дійшов висновку про встановлення перевіркою позивача за період 01.01.2018 року по 26.07.2019 року встановлено заниження ФОП ОСОБА_1 суми єдиного внеску в загальній сумі 46117,83 грн., в т.ч. за 2018 рік - 34847,89 грн. (158399,52 грн. * 22%), за січень-липень 2019 року - 11269,94 грн. (51227,00 грн. * 22%), чим порушено п.1 ст. 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Відповідно до пп. 1.2 п. 16 прим. 1 підрозділу 10 Розділу XX Податкового кодексу України об`єктом оподаткування військовим збором є доходи у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами; виграшу в державну та недержавну грошову лотерею, виграш гравця (учасника), отриманий від організатора азартної гри.

Згідно з п.1.5 п.16-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету є особи визначені у статті 171 Податкового кодексу України - податковий агент.

Під час розгляду справи встановлено, що контролюючий орган дійшов висновку про встановлення перевіркою порушення позивачем п. 16-1 розділу XX Податкового Кодексу України в частині неутримання та неперерахування військового збору із суми, виплаченої заробітної плати загальною сумою 3144,45 грн.

Також, контролюючий орган дійшов висновку про встановлення перевіркою порушення позивачем абз. «б» п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України, а саме не подано у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до контролюючого органу за місцем свого розташування.

Під час проведення перевірки контролюючим органом також було встановлено порушення ч.4 п.2 ст.6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» не подано звіти про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску січень 2018 року; лютий 2018 року; березень 2018 року; квітень 2018 року; травень 2018 року; червень 2018 року; липень 2018 року; серпень 2018 року, вересень 2018 року; жовтень 2018 року; листопад 2018 року; грудень 2018 року та січень 2019 року; лютий 2019 року; березень 2019 року; квітень 2019 року; травень 2019 року.

Так, матеріали справи містять копію пояснень громадянина ОСОБА_3 від 22.07.2019 р., який повідомив, що працює на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 на посаді помічника з січня 2008 р., заробітна плата складала 15000,00 грн., при працевлаштуванні трудовий договір не укладався, працював не офіційно. Також перевіряючими було отримано пояснення від громадянки ОСОБА_4 , яка пояснила, що на момент перевірки виконувала роботу по збиранню паперу.

У акті перевірки зафіксовано, що фахівцями Головного управління ДФС у Харківській області під час перевірки встановлено, що фактично на момент виходу 22.07.2019 р. в 14:20 год. громадянка ОСОБА_4 здійснювала прибирання приміщень, а громадянин ОСОБА_3 в усній формі повідомив, що громадянка ОСОБА_4 працює на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 на посаді майстер цеху з пошиву текстильних виробів.

В той же час, перевіряючими було отримано пояснення від громадянки ОСОБА_5 , яка зазначила, що перебуває у трудових відносинах з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 по трудовому договору, проте також виконує роботу для фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та отримує заробітну плату від фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з режимом роботи з 09.00 по 19.00 та має вихідний день неділя.

Перевіряючі дійшли висновку, що враховуючи пояснення громадянки ОСОБА_5 встановлено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 доплачує громадянці ОСОБА_5 за виконану роботу суми заробітної плати до суми зазначеною в поясненнях, а саме до 12000,00 грн., без перерахування податку на доходи фізичних осіб, військового збору та єдиного соціального внеску.

Водночас, суд зазначає, що з наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що приміщення, за адресою: АДРЕСА_1 ), площею 95,7 кв.м. позивач орендувала у ОСОБА_8 на підставі договору оренди від 14.07.2018 р.

При цьому, відповідно до акту приймання-передачі від 15.07.2019 р. позивачем було звільнено зазначене приміщення та повернуто його зі свого використання, що свідчить про обставини того, що на момент виходу перевіряючих 22.07.2019 р. для проведення перевірки в зазначеному приміщенні позивач не здійснювала підприємницьку діяльність, фурнітура, матеріали, необхідні для виробництва, готова продукція, обладнання демонтовано та підготовлено до перевезення.

Також позивачем під час розгляду справи було надано пояснення та зазначено, що громадянин ОСОБА_3 являється чоловіком її зведеної сестри, який із нею у трудових відносинах не перебував.

В той же час, позивачем у позовній заяві вказано, що із зазначеною особою в неї виникла особиста конфліктна ситуація з приводу позичених грошових коштів, що підтверджується заявою про розірвання договору та дострокове повернення позики від 15.08.2019 р., копію якої долучено до матеріалів справи.

У позовній заяві позивачем зазначено, що саме вказана особа, перебуваючи у зговорі із громадянкою ОСОБА_5 , було надано перевіряючим неправдиві свідчення про перебування у трудових відносинах із позивачем та отримання заробітної плати від неї.

Як зазначено позивачем, у зв`язку з вказаними обставинами, вона була вимушена звернутись 06.08.2019 р. із заявою до правоохоронних органів, яка зареєстрована за номером № 36196 , в якій повідомила, що громадянин ОСОБА_3 протягом тривалого часу вимагав у неї грошові кошти.

Суд зазначає, що матеріали справи містять копію зазначеної заяви позивача.

Крім того, позивачем було повідомлено суду, що громадянка ОСОБА_4 , яка 22.07.2019 р. була присутня під час проведення перевірки, особисто надала письмові пояснення на ім`я перевіряючих інспекторів, копія яких була надана до заперечень від 13.08.2019 р. на акт перевірки. Так, зазначеною особою було повідомлено, що вона ніколи не працювала у позивача або її чоловіка, а 22.07.2019 р. знаходилась в приміщенні за проханням позивача, допомагала з переїздом. Вказаною особою також було вказано, що громадянин ОСОБА_3 самостійно виявив бажання надати пояснення, при цьому спочатку він стверджував, що працює тільки у ФОП ОСОБА_1 , а потім написав пояснення, що працює у чоловіка позивача.

Також суд зазначає, що наявні в матеріалах справи докази свідчать, що відповідно до протоколу засідання з розгляду справи про накладення штрафу від 30.08.2019 р., який складено Головним управлінням Держпраці у Харківській області винесено рішення щодо відсутності підстав для накладення штрафу відповідно до абз.2 ч.2 ст.265 Кодексу законів про працю України - за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків на тій підставі, що не встановлено фактичного допуску фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 до роботи громадян ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Таким чином, суд, надаючи оцінку зазначеним обставинам, вважає за необхідне вказати, що контролюючий орган під час проведення перевірки дійшов висновку про допущення позивачем працівників до роботи без здійснення належного оформлення таких трудових відносин, однак таких висновків посадові особи відповідача дійшли виключно на підставі пояснень, відібраних від трьох осіб, які назвались працівниками, які перебувають у трудових відносинах із позивачем.

При цьому, пояснення, надані зазначеними особами, не підтверджені жодними доказами або документами.

Водночас, суд зазначає, що контролюючим органом не надано до суду жодних інших доказів перебування позивача із зазначеними особами у трудовими відносинами.

Суд наголошує, що відповідно до приписів ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З огляду на вищевикладене суд зазначає, що саме на відповідача покладено обов`язок доказування правомірності своїх рішень.

Проте, як встановлено судовим розглядом справи, відповідачем не надано до суду доказів обґрунтованості та правомірності прийнятих рішень, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про їх необґрунтованість та наявність підстав для скасування таких рішень контролюючого органу.

Відповідно до положень ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

З урахуванням встановлених фактів, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 .

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, 46, м. Харків, 61057) про скасування вимоги та рішень - задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення від 28.08.2019 р. № про збільшення суми грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб, пені на суму 69912,61 грн., в тому числі за податковим зобов`язанням - 37732,77 грн., за штрафними санкціями - 26516,9 грн., пеня - 5662,94 грн.

Скасувати податкове повідомлення-рішення від 28.08.2019 р. № про застосування штрафних санкцій з податку на доходи з фізичних осіб у вигляді заробітної плати на суму 510,00 грн.

Скасувати податкове повідомлення-рішення від 28.08.2019 р. № про збільшення суми грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі з військового збору, пені на суму 5826,15 грн., в тому числі за податковим зобов`язанням - 3144,45 грн., за штрафними санкціями - 2209,78 грн., пеня - 471,92 грн.

Скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 28.08.2019 р. №Ф- у розмірі 46117,83 грн.

Скасувати рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 28.08.2019 р. у розмірі 22213,52 грн.

Скасувати рішення про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 28.08.2019 р. № за січень 2018 р. у розмірі 170,0 грн.; від 28.08.2019 р. № за лютий 2018р. у розмірі 170,0 грн.; від 28.08.2019 р. № за березень 2018 р. у розмірі 170,0 грн.; від 28.08.2019 р. № за квітень 2018 р. у розмірі 170,0 грн.; від 28.08.2019 р. № за травень 2018 р. у розмірі 170,0 грн.; від 28.08.2019 р. № за червень 2018 р. у розмірі 170,0 грн.; від 28.08.2019 р. № за липень 2018 р. у розмірі 170,0 грн.; від 28.08.2019 р. № за серпень 2018 р. у розмірі 170,0 грн.; від 28.08.2019 р. № за вересень 2018 р. у розмірі 170,0 грн.; від 28.08.2019 р. № за жовтень 2018 р. у розмірі 170,0 грн.; від 28.08.2019 р. № за листопад 2018 р. у розмірі 170,0 грн.; від 28.08.2019 р. № за грудень 2018 р. у розмірі 170,0 грн.; від 28.08.2019 р. № за січень 2019 р. у розмірі 170,0 грн.; від 28.08.2019 р. № за лютий 2019 р. у розмірі 170,0 грн.; від 28.08.2019 р. № за березень 2019 р. у розмірі 170,0 грн.; від 28.08.2019 р. № за квітень 2019 р. у розмірі 170.0 грн.; від 28.08.2019 р. № за травень 2019 р. у розмірі 170,0 грн.; від 28.08.2019 р. № за червень 2019 р. у розмірі 170,0 грн.

Стягнути на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , код НОМЕР_1 ) сплачену суму судового збору у розмірі 1476 (одна тисяча чотириста сімдесят шість) грн. 40 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, 46, м. Харків, 61057, код ЄДРПОУ - 43143704).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст рішення виготовлено 24 лютого 2020 року.

Суддя Мельников Р.В.