Справа № 540/2148/19
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2020-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2020 р.м.ОдесаСправа № 540/2148/19

Головуючий в 1 інстанції: Кисильова О.Й.

Дата і місце ухвалення: 14.11.2019р., м.Херсон

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді : Бойка А.В.,

суддів: Федусика А.Г.,

Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення від 21.08.2019 року №28/03-19 щодо відмови в зарахуванні ОСОБА_1 стажу та призначення пенсії за віком на пільгових умовах;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Херсонській області зарахувати до спеціального стажу період роботи позивача з 19.04.2011 року по 30.04.2019 року на посаді старшого регулювальника швидкості руху вагонів 5-го розряду станції Херсон та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до пункту «а» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з дня подання заяви про призначення пенсії за вислугу років - з 20.05.2019 року.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2019 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 21.08.2019 року №28/03-19 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії відповідно до пункту «а» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області зарахувати ОСОБА_1 до спеціального страхового стажу період роботи на посаді старшого регулювальника швидкості руху вагонів 5-го розряду станції Херсон з 19.04.2011 року по 17.05.2019 року та вирішити питання про призначення пенсії відповідно до пункту «а» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням зазначеного періоду, з дати звернення із заявою про призначення - з 20.05.2019 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, 16.12.2019 року Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області подало апеляційну скаргу, в якій посилається на не правильне застосування судом норм матеріального права, не повне з`ясування обставин справи, що призвело до не правильного вирішення справи.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що при вирішенні спору судом першої інстанції не враховано, що в трудовій книжці позивача та довідці від 17.05.2019 року №ДН5-07/369 містяться записи щодо стажу роботи, який не дає ОСОБА_1 права на пенсію за вислугу років, а саме: період роботи позивача з 19.04.2011 року по 17.05.2019 року на посаді старшого регулювальника швидкості руху вагонів 5-го розряду станції Херсон. Відповідно до Списку професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та в метрополітенах і користуються правом на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 року №583, право на пенсію за вислугу років мають «регулювальники швидкості руху вагонів». Посада «старшого регулювальника швидкості руху вагонів» нормативними актами не передбачена, тому відсутні підстави для зарахування роботи позивача на вказаній посаді до стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугу років.

У зв`язку з цим, в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2019 року та прийняття нової постанови про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1

ОСОБА_1 подав письмовий відзив на апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, в якому просить скаргу відповідача залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 20.05.2019 року ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Херсонській області із заявою про призначення пенсії, в якій просив призначити пенсію за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Разом із заявою позивач надав наступні документи: копію паспорту громадянина України; копію ідентифікаційного номеру; копію трудової книжки НОМЕР_1 ; довідку про навчання від 17.04.2019 року №01.1-13/45; довідку про військову службу від 18.04.2019 року №4/304; довідку про стаж від 13.06.2019 року №194; довідку про пільговий стаж від 10.04.2019 року №ВУДЕР-10/256; довідку про пільговий стаж від 17.05.2019 року №ДН5-07/369.

За результатами розгляду вказаної заяви до стажу роботи ОСОБА_1 , який дає право на пенсію за вислугу років, зараховані наступні періоди:

- з 22.06.1981 року по 25.02.1982 року на посаді слюсара з ремонту рухомого складу 3 розряду магістральних залізниць пункту технічного обслуговування вагонів позакласної станції Херсон (8 місяців 4 дні);

- з 23.04.2007 року по 18.04.2011 року на посаді регулювальника швидкості руху вагонів ІІ-IV розрядів станції Херсон (3 роки 11 місяців 25 днів).

До стажу роботи, який дає позивачу право на пенсію за вислугу років, пенсійний орган не зарахував стаж роботи з 19.04.2011 року по 17.05.2019 року на посаді старшого регулювальника швидкості руху вагонів 5-го розряду станції Херсон, посилаючись на те, що професія «старшого регулювальника швидкості руху вагонів» відсутня у Списку професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та в метрополітенах і користуються правом на пенсію за вислугу років, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 року №583.

У зв`язку з цим, рішенням ГУ ПФУ в Херсонській області від 21.08.2019 року №28/03-19 ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», так як відсутній відповідний страховий стаж (30 років) та спеціальний стаж роботи (12 років 6 місяців).

Не погоджуючись з правомірністю вказаного рішення, а також з правомірністю дій відповідача щодо відмови в зарахуванні ОСОБА_1 стажу з 19.04.2011 року по 17.05.2019 року на посаді старшого регулювальника швидкості руху вагонів 5-го розряду станції Херсон до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії відповідно до пункту «а» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», позивач звернувся з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи частково позов ОСОБА_1 , дійшов висновку, що період роботи позивача на посаді старшого регулювальника швидкості руху вагонів 5-го розряду станції Херсон з 19.04.2011 року по 17.05.2019 року підлягає зарахуванню до спеціального стажу, оскільки згідно Списку професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та в метрополітенах і користуються правом на пенсію за вислугу років, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 року №583, правом на пенсію за вислугою років користуються регулювальники швидкості руху вагонів, без виключення з цієї категорії старших регулювальників швидкості руху вагонів 5 розряду. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про протиправність рішення відповідача від 21.08.2019 року № 28/03-19 та наявність підстав для його скасування.

Щодо вимог позову про зобов`язання відповідача призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років, відповідно до пункту «а» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з дня подання заяви про призначення пенсії за вислугу років - з 20.05.2019 року, то суд першої інстанції не знайшов підстав для їх задоволення, зазначивши, що суд не може перебирати на себе функції пенсійного органу та обраховувати загальний спеціальний стаж роботи позивача на посадах, з якими законодавець пов`язує пільгове пенсійне забезпечення, з урахуванням вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення» на день звернення із заявою про призначення пенсії. З цих підстав суд дійшов висновку, що у даному випадку належним способом захисту прав позивача буде зобов`язання відповідача вирішити питання про призначення позивачу пенсії відповідно до пункту «а» частини першої статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з урахуванням періоду роботи з 19.04.2011 року по 17.05.2019 року.

На підставі ч.1 ст.195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає правильність висновків суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги ГУ ПФУ в Херсонській області, тобто в частині вимог ОСОБА_1 , які задоволено оскаржуваним рішенням.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо часткового задоволення позову ОСОБА_1 виходячи з наступного.

Згідно п. «а» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-ХІІ (далі-Закон №1788-ХІІ) право на пенсію за вислугу років мають робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітенах, - за списками професій і посад, що затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України; водії вантажних автомобілів, безпосередньо зайнятих у технологічному процесі на шахтах, у рудниках, розрізах і рудних кар`єрах на вивезенні вугілля, сланцю, руди, породи, - після досягнення 55 років і при стажі роботи: для чоловіків - не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 року №583 затверджено Список професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та в метрополітенах і користуються правом на пенсію за вислугу років.

Згідно з даним Списком правом на пенсію за вислугою років користуються регулювальники швидкості руху вагонів.

Відповідно до статті 62 Закону №1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 1, 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637, передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Учасниками справи не заперечується, що у трудовій книжці ОСОБА_1 наявний запис про його роботу на посаді старшого регулювальника швидкості руху вагонів 5-го розряду станції Херсон з 19.04.2011 року по 17.05.2019 року. Вказана обставина додаткового підтвердження не потребує.

Підставою для відмови у зарахуванні вказаного періоду до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за вислугу років за п. «а» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ГУ ПФУ в Херсонській області посилається виключно на те, що Списком, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 року №583, передбачена виключна професія «регулювальника швидкості руху вагонів», стаж роботи на якій дає особі право на пенсію за вислугу років, а не професія «старшого регулювальника швидкості руху вагонів», яку займав ОСОБА_1 у вказаний період.

Колегія суддів вважає необґрунтованими такі доводи відповідача, оскільки, як правильно зазначив суд першої інстанції, згідно з даним Списком правом на пенсію за вислугою років користуються регулювальники швидкості руху вагонів, без виключення з цієї категорії старших регулювальників швидкості руху вагонів 5 розряду.

Згідно довідки виробничого підрозділу «Дирекція залізничних перевезень з організації взаємодії портів та припортових станцій» Регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Українська залізниця» від 18.07.2019 року, посади старшого регулювальника швидкості руху вагонів 5 розряду та регулювальника швидкості руху вагонів 4 розряду різняться розміром посадового окладу, однак обов`язки по виконуваній посаді ті ж самі.

Відповідно до штатного розпису виробничого підрозділу «Дирекція залізничних перевезень з організації взаємодії портів та припортових станцій» Регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Українська залізниця» від 01.02.2019 року вказані посади мають один код класифікації професії 8312.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на те, що період роботи ОСОБА_1 на посаді «старшого регулювальника швидкості руху вагонів» не підлягає зарахуванню до стажу роботи, який дає особі право на пенсію за вислугою років на підставі п. «а» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-ХІІ.

Доводи апеляційної скарги ГУ ПФУ в Херсонській області правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги відповідача та скасування рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2019 року колегія суддів не вбачає.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягають.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд апеляційної інстанції

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області залишити без задоволення, а рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2019 року без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення виготовлено та підписано 26.02.2020 року.

Головуючий суддя Бойко А.В.
Судді Федусик А.Г. Шевчук О.А.