Справа № 320/7152/19
Суддя: Василенко Г.Ю.
Дата ухвалення: 2020-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2020 року № 320/7152/19

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Василенко Г.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області №36 від 06.12.2019 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пп.1 п. 2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області повністю зарахувати до пільгового стажу роботи період роботи ОСОБА_1 гірничноробочим на маркшейдерських роботах з повним робочим днем в підземних умовах з 20.03.1989 по 29.04.1992;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області призначити і виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст.14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 29.12.2019.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у зв`язку з досягненням 57-річного віку та маючи загальний трудовий стаж 37 років 10 місяців 1 день, з яких пільговий стаж складає 03 роки 11 місяць 10 днів роботи з особливо важкими умовами праці, він звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пп. 1 п. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", але відповідач протиправно відмовив йому у призначенні вказаної пенсії, чим позбавив передбачених законом гарантій.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 27.12.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач позов не визнав, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що згідно наданої позивачем довідки уточнюючої особливий характер роботи або умов праці необхідних для призначення пільгової пенсії, його пільговий стаж роботи за Списком №1 становить 2 роки 10 місяців 21 день. Відповідач пояснює, що за період роботи позивача з 20.03.1989 по 29.04.1992 мали місце періоди, які не зараховуються для дострокового виходу на пенсію, такі як: відпустка без утримання з 04.06.1990 по 29.06.1990 та з 17.04.1992 по 22.04.1992; знаходження на курсах підвищення кваліфікації з відривом від виробництва з 12.11.1990 по 05.12.1990. Таким чином, на думку відповідача, в управлінні відсутні будь-які правові механізми реалізації права позивача на призначення пенсії згідно поданих ним документів. Просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Позивач подав до суду відповідь на відзив. Зазначив, що відповідачем у відзиві не спростовано норму п. 2 ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення", де зазначено, що при наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок за кожний повний рік цих робіт пенсійний вік, встановлений статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", знижується на 1 рік, а отже не доведено правомірності своїх дій. Просив суд позов задовольнити.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_1 , виданим Білоцерківським РВ ГУ МВС України в Київській області 04.08.1998.

Як убачається з матеріалів справи, 27.11.2019 ОСОБА_1 , після досягнення 57-річного, звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до підпункту 1 пункту 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із зменшенням пенсійного віку.

На підтвердження спеціального трудового стажу позивач додав до заяви трудову книжку серії НОМЕР_2 , довідку Будівельно - монтажного управління №680 уточнюючу особливий характер роботи чи умови праці, необхідні для призначення пільгової пенсії від 23.11.2017 №2/2-415 про періоди роботи: з 20.05.1989 (наказ №113-к від 20.03.1989) по 25.05.1991 (наказ №232-к від 23.05.1991) на підземній ділянці гірнокапітальних робіт гірником на маркшейдерських роботах з повним робочим днем в підземних умовах праці, що відноситься до Списку №1; з 26.05.1991 (наказ №232-к від 23.05.1991) по 31.12.1991 на підземній ділянці гірнокапітальних робіт змінним маркшейдером з повним робочим днем в підземних умовах праці, що відноситься до Списку №1; з 01.01.1992 по 29.04.1992 (наказ №157-к від 28.04.1992) на підземній ділянці гірнокапітальних робіт змінним маркшейдером з повним робочим днем в підземних умовах праці, що відноситься до Списку №1; особову картку з Будівельно - монтажного управління №680; архівну довідку Будівельно - монтажного управління №680 про заробітну плату від 22-10/519 від 20.11.2017 про нараховану заробітну плату за період роботи з 1989 по 1992 роки.

Крім того, з наданої позивачем до пенсійного органу довідки Будівельно - монтажного управління №680 уточнюючої особливий характер роботи чи умови праці, необхідні для призначення пільгової пенсії від 23.11.2017 №2/2-415, копія якої знаходить в матеріалах справи, судом встановлено, що за час роботи позивача в Будівельно - монтажному управлінні №680 були періоди, які не зараховуються до спеціального стажу для призначення пільгової пенсії, а саме: відпустка без утримання з 04.06.1990 по 29.06.1990 та з 17.04.1992 по 22.04.1992; знаходження на курсах підвищення кваліфікації з відривом від виробництва з 12.11.1990 по 05.12.1990.

З наданих документів убачається, що загальний трудовий стаж позивача становить 37 років 10 місяців 01 день, з яких пільговий - 2 роки 10 місяців 21 день.

За результатами розгляду заяви позивача та вказаних документів, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Київській області прийнято рішення від 06.12.2019 №36, яким позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Підставою відмови зазначено, що пільговий стаж по Списку №1 становить 2 роки 10 місяців 21 день, а тому право на призначення пенсії за віком позивач набуде по досягненню 60 років.

Вважаючи відмову безпідставною, позивач оскаржив дії відповідача до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-VІ (далі Закон № 1058-VІ).

Відповідно до пункту 2 розділу ХV Закону № 1058-VІ, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788 громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Приписами пункту «а» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Частиною другою статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що при наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок за кожний повний рік цих робіт пенсійний вік, встановлений статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», знижується на 1 рік.

Частиною першою статті 26 Закону № 1058-VІ встановлено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 26 років по 31 грудня 2019 року.

Отже, необхідною умовою для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до частини другої статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 1.

Згідно із абзацом першим частини першої статті 24 Закону № 1058-VІ страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Як передбачено частиною другою статті 24 Закону № 1058-VІ, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до абзацу десятого частини третьої статті 24 Закону № 1058-VІ за кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Згідно із статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 затверджено порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок № 637, у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до абзаців 1, 2, 4 п. 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Таким чином, з викладених правових норм вбачається, що основним документом, який підтверджує наявність в особи відповідно стажу роботи, є трудова книжка, а за відсутності записів в ній уточнюючі первинні документи.

Відповідно до записів в трудовій книжці ОСОБА_1 у період з 20.03.1989 по 29.04.1992 (3 роки 1 місяць 10 днів) працював гірником на маркшейдерських роботах з повним робочим днем в підземних умовах праці в Будівельно - монтажному управлінні №680.

Факт роботи, повний робочий день в шкідливих умовах на зазначеній посаді у вказаний період підтверджений записами у трудовій книжці, а також довідкою Будівельно - монтажного управління №680 уточнюючою особливий характер роботи чи умови праці, необхідні для призначення пільгової пенсії від 23.11.2017 №2/2-415.

Водночас, як вже було зазначено судом вище, в поданій позивачем, для підтвердження пільгового стажу, довідці Будівельно - монтажного управління №680 уточнюючій особливий характер роботи чи умови праці, необхідні для призначення пільгової пенсії від 23.11.2017 №2/2-415, зазначено, що за час роботи позивача в Будівельно - монтажному управлінні №680 були періоди, які не зараховуються до спеціального стажу для призначення пільгової пенсії, а саме: відпустка без утримання з 04.06.1990 по 29.06.1990 та з 17.04.1992 по 22.04.1992; знаходження на курсах підвищення кваліфікації з відривом від виробництва з 12.11.1990 по 05.12.1990.

Таким чином, пільговий стаж позивача складає 2 роки 10 місяців 21 день.

При цьому, суд зауважує, що хоча позивач і має 2 роки 10 місяців 21 день стажу роботи повний робочий день на підземних гірничих роботах, він не може скористатись правом на зменшення пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з розрахунку 1 рік за кожний повний рік цих робіт, оскільки таке право виникне у нього не раніше досягнення позивачем віку 59 років, за умови наявності у нього загального стажу роботи не менше 25 років, водночас станом на час розгляду справи вік позивача становить 57 років.

На підставі викладеного, зважаючи на відсутність на момент звернення до Пенсійного фонду з заявою про призначення пенсії необхідних умов для призначення пенсії зі зменшенням віку, суд дійшов висновку, що правові підстави для призначення ОСОБА_1 пенсії з 29.12.2019 - відсутні.

Відповідно до вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач у повному обсязі спростував докази та аргументи, які було надано позивачем. За таких обставин позовні вимоги є безпідставними, а тому задоволенню не підлягають.

У зв`язку з відмовою в задоволенні позову повністю, судом не проводиться розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Василенко Г.Ю.