Справа № 438/1176/19
Суддя: Слиш А. Т.
Дата ухвалення: 2020-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 438/1176/19
Провадження № 2-а/438/1/2020
РІШЕННЯ

іменем України

21 лютого 2020 року Бориславський міський суд Львівської області

в складі: головуючого судді Слиша А.Т.

за участю секретаря судового засідання Наминанік О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бориславі у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС України про визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил № 2452/20900/19 від 22.05.2018 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просить визнати протиправною та скасувати постанову в справі про порушення митних правил № 2452/20900/19 від 22.05.2018 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 8500 гривень.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що заступник начальника Львівської митниці ДФС виніс оскаржувану постанову, якою позивача ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн. Вищевказана постанова позивачу надана не була, про неї він дізнався після отримання постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 58686374 від 21.03.2019, яку отримав 04.07.2019. Вважає постанову в справі про порушення митних правил № 2452/20900/19 прийнятою передчасно, без всебічного, повного та об`єктивного з`ясування усіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи. Висновки відповідача про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України, не відповідають фактичним обставинам та матеріалам, що містяться у справі.

Так, проїжджаючи 18.04.2018 в зону митного поста «Смільниця» Львівської митниці ДФС, в ході митного контролю виявили невивезення автомобіля марки «CHRYSLER GRANT VOYAGER» VIN НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ввезеного через п/п «Мостиська» Львівської митниці ДФС 13.03.2018, без письмового декларування та сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті транспортних засобів, на строк, передбачений ст. 95 МК України для автомобільного транспорту, а також встановлено, що станом на 18.04.2018 автомобіль не був вивезений за межі митної території України. У період з 21.03.2018 по 18.04.2018 автомобіль перебував на станції технічного обслуговування у м. Дрогобич Львівської області, вул. Гайдамацька, 2, що підтверджується повідомленням, зареєстрованим Львівською митницею 21.03.2018. Частиною 2 ст. 95 МК України встановлено, що до строків транзитних перевезень не включається час дії обставин, зазначених у ст. 192 МК України, тобто час існування поломки автомобіля, внаслідок якої було унеможливлене пересування автомобіля. Про факт поломки автомобіля ОСОБА_1 повідомив відповідача, у відповідь на що йому вказали на необхідність представлення підтверджуючих документів під час вивезення автомобіля за межі митної території України.

Позивач послався також на положення ст.288, 289 КУпАП, ст.90, 95, ст.460, ч.1 ст.467, ч.3 ст.470, ч.1 ст.486, 489 Митного кодексу України та зазначив, що невивезення автомобіля за межі митної території України пов`язане з поломкою автомобіля, що підтверджено відповідними документами. ОСОБА_1 жодного разу не притягався до адміністративної відповідальності за порушення митних правил. Крім цього, автомобіль було розмитнено в порядку, передбаченому законодавством України, та сплачено 8500 грн в бюджет окрім мита та інших зборів. Позивачем направлено позовну заяву до Львівського окружного адміністративного суду, який відмовив у відкритті провадження та повернув матеріали, які позивач отримав 23.09.2019. Передані матеріали знаходились у представника Овчаренка В.В., в якого були викрадені та повернуті 3.10.2019, про що є відповідна довідка.

Ухвалою судді від 17.10.2019 позовну заяву було залишено без руху. Після усунення недоліків позовної заяви, ухвалою судді позовну заяву було прийнято до розгляду, поновлено ОСОБА_1 строк для оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення №2452/20900/19 від 22.05.2018, відкрито провадження в адміністративній справі та визначено, що справа буде розглядатися в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник Овчаренко В.В., який діє на підстав довіреності від 19.07.2019, не прибули. Представник Овчаренко В.В. подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача Львівської митниці ДФС у судове засідання не прибув, був належно повідомлений про час та місце розгляду справи. З письмового заперечення представника відповідача - Сичова Ю.В., який діє на підставі довіреності від 08 липня 2019 року, вбачається, що відповідач заперечує проти задоволення позову, вважає його необґрунтованим. Зокрема, 18.04.2018 встановлено, що 13.03.2018 ОСОБА_1 ввіз через митний пост «Мостиська» Львівської митниці ДФС на митну територію України в митному режимі «транзит» транспортний засіб марки «CHRYSLER GRAND VOYAGER» реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , без письмового декларування та сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті транспортних засобів, на строк, передбачений ст.95 МК України. Зазначений транспортний засіб з митної території України станом на 18.04.2018 не вивозився та у інший митний режим не поміщений. Хоч даний транспортний засіб не є транспортним засобом комерційного призначення, на нього поширюється регулювання ч. 3 ст. 470 МК України, оскільки згідно з п. 57 ч. 1 ст. 4 МК України транспортний засіб особистого користування охоплюється поняттям «товар», оскільки є рухомою річчю. Згідно з ч. 2 ст. 95 МК України до строків, зазначених у ч.1 даної статті, не включається час дії обставин, зазначених у ст. 192 МК України. Проте, всупереч ст. 192 МК України та розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 № 657, ОСОБА_1 до найближчого митного органу до завершення визначеного митницею строку транзиту про обставини подій, у зв`язку з якими порушено ці строки, та місцезнаходження товарів і транспортних засобів у випадку порушення строку транзиту не звертався. Під час митного контролю 18.04.2018 ОСОБА_1 в своєму поясненні не вказав причину не вивезення транспортного засобу з митної території України. Жодних документів, що підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, визначених ст. 460 МК України, не надав. ОСОБА_1 перевищив встановлений ст. 95 МК України строк доставки товарів, транспортного засобу, що перебуває під митним контролем, до митного органу призначення більше ніж на 10 діб, відтак, в його діях наявний склад порушення митних правил, що передбачене ч. 3 ст. 470 МК України.

Крім цього, ст.460 МК України визначає умови звільнення особи від відповідальності за вказане порушення митних правил. Такими умовами є аварія, дія обставин непереборної сили або протиправні дії третіх осіб, що підтверджується відповідними документами. Однак, з урахуванням Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служби України від 17.11.2005 №1118; п. 2 розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 31.05.2012 № 657, які дають визначення поняттям обставин непереборної сили, обов`язковою ознакою обставин непереборної сили є надзвичайність та невідворотність, а також передбачено документальне підтвердження факту аварії чи дії обставин непереборної сили. Однак, ОСОБА_1 документів, що підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, не надав. Крім цього, з практики Верховного суду вбачається, що такі факти як вихід із ладу транспортного засобу та його подальший ремонт не можуть бути прирівняні до аварії або обставин непереборної сили.

Крім цього, постанова, яку оскаржує позивач, набрала законної сили 01.06.2018, до набрання чинності Законом «Про внесення змін до Митного кодексу України» від 08.11.2018 №2612-VIII. Відповідно до наявних баз даних автомобіль марки «CHRYSLER GRAND VOYAGER» р.н. НОМЕР_1 , було розмитнено лише 04.01.2019 та крім необхідних митних платежів сплачено добровільний внесок в сумі 8500 грн. Однак, відповідно до Закону це не звільняє ОСОБА_1 від обов`язку сплатити штраф за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 470 МК України, якщо постанова набрала законної сили до дати митного оформлення транспортного засобу в режимі імпорт. З урахуванням наведеного просить відмовити в задоволенні позовних вимог у зв`язку з їх безпідставністю та необґрунтованістю.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.

Суд, дослідивши письмові докази в справі, вважає адміністративний позов таким, що не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1, ч.2 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд встановив, що позивач, громадянин України ОСОБА_1 13.03.2018 ввіз на територію України в митному режимі «транзит» через митний пост «Мостиська» Львівської митниці ДФС транспортний засіб автомобіль марки «CHRYSLER GRANT VOYAGER», номер кузова НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 .

18.04.2018 головний державний інспектор ВМО №3 м/п «Смільниця» Львівської митниці ДФС Панчишин М.М. склала протокол за № 2452/20900/18 про порушення митних правил позивачем, зокрема, ч.3 ст.470 Митного кодексу України. Відтак 22.05.2018 заступник начальника Львівської митниці ДФС - начальник управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Скоромний Я.І. виніс постанову в справі про порушення митних правил № 2452/20900/18, яку позивач оскаржує, згідно з якою позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 470 МК України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 8500 гривень.

Оскаржуваною постановою встановлено, зокрема, що 18.04.2018 в зону митного контролю МАПП «Смільниця» Львівської митниці ДФС, смугою руху «зелений коридор» заїхав транспортний засіб марки «AUDI А6», реєстраційний номер НОМЕР_3 , яким слідував гр. ОСОБА_1 , з України до Республіки Польща. В ході митного контролю вказаного транспортного засобу та внесення даних про нього та особу, яка його переміщувала, в ПІК «Інспектор - 2006» та ЄАІС Держмитслужби України встановлено, що 13.03.2018 ОСОБА_1 ввіз через митний пост «Мостиська» Львівської митниці ДФС на митну територію України транспортний засіб марки «CHRYSLER GRAND VOYAGER» реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , без письмового декларування та сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті транспортних засобів, на строк, передбачений нормами ст.95 Митного кодексу України. Згідно автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор-2006» та ЄАІС Держмитслужби України зазначений транспортний засіб з митної території України станом на 18.04.2018 не вивозився та у інший митний режим, згідно законодавства, не поміщений. Пропуск 13.03.2018 ввезеного на митну територію України автомобіля здійснено у порядку, передбаченому нормами ч.1 ст. 381 МК України - в митному режимі «транзит», на строк, передбачений нормами ст. 95 МК України для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб). Під час митного контролю 18.04.2018 ОСОБА_1 в своєму поясненні не вказав причину не вивезення даного транспортного засобу з митної території України. Жодних документів, що підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, визначених статтею 460 Митного кодексу України, не надав. Таким чином, ОСОБА_1 перевищив встановлений статтею 95 МК України строк доставки товарів, транспортного засобу, що перебуває під митним контролем, до митного органу призначення більше ніж на 10 діб, відтак в його діях наявний склад порушення митних правил, відповідальність за яке передбачено ч. 3 ст. 470 МК України.

Не погоджуючись з вказаною постановою, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав з даним адміністративним позовом. При цьому, позивач не заперечує того факту, що автомобіль «CHRYSLER GRAND VOYAGER» реєстраційний номер НОМЕР_1 , не було вивезено з митної території України у строк, визначений статтею 95 МК України. Однак посилається на те, що причиною цього сталаполомка транспортного засобу та перебування його на ремонті на станції технічного обслуговування, що, як вважає позивач, на підставі ст.460 МК України не тягне за собою адміністративної відповідальності, що не було враховано відповідачем при винесенні оскаржуваної постанови.

З огляду на викладене, між сторонами склалися правовідносини з приводу оскарження постанови суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова щодо притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що перебувають у нерівному положенні стосовно суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ст.ст.90, 95 МК України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з п. 57 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України у цьому Кодексі термін «товари» вживається у такому значенні - це будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 92 МК України митний режим транзиту може бути застосований як до товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що безпосередньо ввозяться на митну територію України, так і до таких, що перебувають на митній території України. У митний режим транзиту можуть бути поміщені товари, транспортні засоби комерційного призначення незалежно від їх митного статусу.

Таким чином, транспортний засіб марки «CHRYSLER GRAND VOYAGER» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який є рухомою річчю, відповідно до ст. 181 ЦК України підпадає під термін «товар», визначений у диспозиції ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України. Відповідно до ст. 93 Митного кодексу України товари, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні бути доставленими у митний орган призначення до закінчення строку, визначеного ст. 95 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 95 Митного кодексу України визначено, що для автомобільного транспорту встановлений граничний строк транзитних перевезень 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності одного митного органу 5 діб).

Згідно з ч. 3 статті 470 МК України, у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин, перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч.1 ст. 467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Відтак, оскаржувану постанову винесено у строк, визначений ч.1 ст. 467 МК України.

Позивач не вивіз вказаний автомобіль за межі митної території України у встановлений ст. 95 Митного кодексу України строк. Внаслідок чого стосовно позивача було порушено справу про порушення митних правил, складено протокол про порушення митних правил від 18.04.2018, на підставі якого винесено оскаржувану постанову від 22.05.2018.

Порушення позивачем строку перебування автомобіля на митній території України, попередньо ввезеного у митному режимі «транзит», позивач пояснює поломкою автомобіля та його перебуванням на ремонті на станції технічного обслуговування у м.Дрогобичі Львівської області, що на думку позивача є обставиною, що передбачена ст.192 МК України та виключає адміністративну відповідальність за ч.3 ст.470 МК України.

Про поломку двигуна автомобіля та його перебування на ремонті на станції технічного обслуговування позивач повідомив Львівську митницю21.03.2018, що стверджується копією відповідного письмового повідомлення з відміткою відповідача про отримання.

Відповідач у вказаній справі оспорює належність поломки транспортного засобу до обставин непереборної сили або аварії. З цього приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 ст.95 МК України до строків, зазначених у частині першій ст.95 МК України, не включається: 1) час дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу; 2) час зберігання товарів під митним контролем (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює їх переміщення); 3) час, необхідний для здійснення інших операцій з товарами, у випадках, передбачених цим розділом (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює переміщення цих товарів).

Згідно з ч.1 ст.192 Митного кодексу України, у випадку якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов`язаний: 1) вжити всіх необхідних заходів для забезпечення збереження товарів та недопущення будь-якого їх використання; 2) терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Відповідно до ч. 1 ст. 460 МК України вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Таким чином, вказані норми визначають умови звільнення особи від відповідальності за вказані порушення митних правил, якими є: аварія, дія обставин непереборної сили або протиправні дії третіх осіб, що підтверджується відповідними документами.

Відповідно до Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служби України від 17.11.2005 №1118: обставини непереборної сили - смерть власника ТЗ; стихійне лихо (пожежа, повінь, інше стихійне лихо чи сезонне природне явище, зокрема замерзання моря, проток, портів тощо, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів); військові дії чи надзвичайний стан у регіоні, через який переміщується ТЗ; страйк; злочинні дії третіх осіб, спрямовані проти власника ТЗ; дорожня пригода за участю ТЗ, яка спричинила повне або часткове його пошкодження; неможливість подальшого руху ТЗ, якщо зсув або ожеледиця створює небезпеку чи загрозу дорожньому руху, життю чи здоров`ю людей або навколишньому середовищу; інші схожі за характером обставини чи події (абз.15 п.2 Правил).

Крім цього, відповідно до абзаців 2, 4 п. 2 розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 31.05.2012 № 657 (положення якого застосовуються у випадках, коли Митним кодексом або іншими актами законодавства України з питань державної митної справи передбачено надання митному органу документального підтвердження факту аварії чи дії обставин непереборної сили): аварія - небезпечна подія техногенного характеру, у зв`язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи; обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов`язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події.

Також згідно з абз.5 п. 2 розділу VIII вказаного Порядку: факт аварії чи дії обставин непереборної сили - часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

Пункт 3 розділу VIII вказаного Порядку визначає, що залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

У даному випадку технічна несправність транспортного засобу (поломка двигуна, на яку посилається позивач) не належить до аварії в розумінні п.2 розділу VIII вищевказаного Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 не надав до митного органу документів, що підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, відповідно до статті 460 Митного кодексу України, не надав доказів, які б підтверджували, що транспортний засіб потребував ремонту саме внаслідок цих обставин. Відсутні відповідні докази також і в даній адміністративній справі, а письмове повідомлення ОСОБА_1 від 21.03.2018 про поломку двигуна автомобіля, що було подане до Львівської митниці, не може вважатися належним документальним підтвердженням аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, про які йдеться у ст.460 МК України.

Згідно з документами, які містяться в матеріалах справи, судом не встановлено факту обставин непереборної сили чи аварії, які б були причиною невивезення позивачем вказаного вище автомобіля за межі митної території України у строк, визначений ст.95 МК України. Позивачем не було доведено існування обставин, наведених у ст. 460 МК України. При цьому, вихід із ладу транспортного засобу та його подальший ремонт не можуть бути прирівняні до аварії або обставин непереборної сили. Доказів того, що такий ремонт був здійснений у зв`язку із обставинами аварії або дії обставин непереборної сили позивачем не надано.

Отже, до автомобіля марки «CHRYSLER GRAND VOYAGER» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який не був вчасно вивезений за межі митної території України відповідно до ст.95 МК України, у зв`язку з поломкою транспортною засобу, не може застосовуватись поняття аварії чи обставин непереборної сили в розумінні ст. 192 Митного кодексу України.

Разом з тим, ремонт транспортного засобу не міг завадити позивачу вивезти автомобіль за межі митної території України за допомогою інших способів (на лафеті, шляхом буксирування тощо).

Сам по собі факт перебування автомобіля на станції технічного обслуговування не підтверджує факту аварії чи обставин непереборної сили та в контексті ст.192 Митного кодексу України не перериває встановлений ч.1 ст.95 Митного кодексу України строк транзитного перевезення для автомобільного транспорту.

Суд вважає безпідставним висновок позивача про те, щополомка автомобіля, внаслідок якої було унеможливлене його пересування, є обставиною, що передбачена статтею 192 МК України, а відтак посадова особа митниці винесла обґрунтовану постанову про накладення на позивача адміністративного стягнення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що при притягненні позивача ОСОБА_1 до відповідальності за порушення митних правил та винесенні постанови в справі про порушення митних правил № 2452/20900/18 від 22.05.2018 заступник начальника Львівської митниці ДФС - начальник управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Скоромний Я.І. діяв правомірно, а тому підстав для її скасування немає, відтак суд вважає, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

Суд не може взяти до уваги доводи, наведені позивачемОСОБА_1 , як підстави для задоволення позову про те, що позивач жодного разу не притягався до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, те, що він розмитнив автомобіль в порядку, передбаченому законодавством України, та сплатив 8500 грн в бюджет окрім мита та інших зборів, - оскільки вказані доводи не спростовують встановлених судом вище обставин щодо допущення позивачем порушень митних правил, за що передбачена відповідальність за ч.3 ст.470 Митного кодексу України.

При цьому, постанова, яку оскаржує позивач, набрала законної сили 01.06.2018, тобто до набрання чинності Законом №2612-VIII від 08.11.2018 «Про внесення змін до Митного кодексу України».

Вказаним законом, який набрав чинності 25.11.2018, розділ XXI "Прикінцеві та перехідні положення" Митного кодексу України було доповнено пунктом 9-3 такого змісту: «Установити, що протягом 180 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України" митне оформлення транспортного засобу, що класифікується за кодом товарної позиції 8703 згідно з УКТ ЗЕД та щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту, здійснюється за умови сплати належних митних платежів та добровільної сплати до державного бюджету фізичною особою, яка є власником такого транспортного засобу або уповноважена розпоряджатися ним та декларує такий транспортний засіб для вільного обігу на митній території України, коштів у сумі, що дорівнює розміру п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Здійснення митного оформлення транспортного засобу з дотриманням умов, визначених абзацом першим цього пункту, звільняє осіб, відповідальних за дотримання строків та умов (вимог) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту, від адміністративної відповідальності, передбаченої статтями 470, 481 та 485 цього Кодексу, за порушення митних правил стосовно транспортного засобу, щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту"».

Однак, з матеріалів справи вбачається, що автомобіль марки «CHRYSLER GRAND VOYAGER» реєстраційний номер НОМЕР_1 , було розмитнено лише 04.01.2019 та крім необхідних митних та інших платежів сплачено добровільний внесок в сумі 8500 грн.

Однак, відповідно до змісту вищевказаних змін до Митного кодексу митне оформлення транспортного засобу з добровільною сплатою до державного бюджету коштів на суму 8500 грн не звільняє ОСОБА_1 від обов`язку сплатити штраф за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 470 МК України, якщо відповідна постанова набрала законної сили до дати митного оформлення транспортного засобу в режимі імпорт.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та вважає, що стороною відповідача доведено належними доказами правомірність притягнення до відповідальності позивача за порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України.

Враховуючи наведене, суд не вбачає порушень чинного законодавства при винесенні постанови в справі про порушення митних правил № 2452/20900/19 від 22.05.2018 стосовно ОСОБА_1 ; останній вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.470 Митного кодексу України, на нього підставно накладене адміністративне стягнення, відповідно до вимог чинного законодавства, уповноваженою на те службовою особою, в межах санкції статті, яка передбачає відповідальність за такі дії, та в межах строку накладення адміністративного стягнення, встановленого ч.1 ст. 467 Митного кодексу України. Тому підстав для скасування вищевказаної постанови немає, а позовні вимоги позивача не ґрунтуються на законі.

Керуючись ст. 293 КУпАП, ст.ст. 3, 90, 95, 192, 460, 467 ч.3, 470, 486, 487 Митного кодексу України, ст. ст. 2, 5, 9, 72-73, 77, 241-246, 250, 255, 268-272, 286, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС України про визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил №2452/20900/19 від 22.05.2018 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн - відмовити.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Бориславський міський суд Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 25 лютого 2020 року.

Головуючий суддя А.Т. Слиш