Справа № 320/6823/19
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2020-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 лютого 2020 року № 320/6823/19
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Щавінського В. Р., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа: Переяслав-Хмельницький об`єднаний міський військовий комісаріат, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі Позивач) звернувся до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Міністерства оборони України (далі Відповідач), у якому просив:

- визнати протиправним та скасувати пункт 23 рішення Міністерства оборони України про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги позивачу, як інваліду II групи, з 9 липня 2019 року внаслідок травми, пов`язаної із захистом Батьківщини, яке оформлене протоколом Засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 19 липня 2019 року № 95;

- зобов`язати відповідача призначити та виплатити позивачу, як інваліду II групи, з 9 липня 2019 року внаслідок травми, пов`язаної з захистом Батьківщини, одноразову грошову допомогу в розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня: 2019 року, відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та в порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975, з урахуванням раніше виплаченої суми.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з 09.07.2019 йому встановлено 2-гу групу інвалідності, причинний зв`язок якої травма пов`язана з захистом Батьківщини. І з моменту встановлення 2-ї групи інвалідності він набув право на отримання одноразової грошової допомоги, у призначенні якої відповідач протиправно відмовив.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 17.12.2019 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання (суддя: Журавель В. О.).

Суддею Журавлем В.О. подано заяву про самовідвід.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 13.01.2020 задоволено та передано адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа: Переяслав-Хмельницький об`єднаний міський військовий комісаріат, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язати вчинити певні дії до канцелярії Київського окружного адміністративного суду для визначення складу суду згідно з частиною першою статті 31 КАС України.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розполіду судової справи між суддями позов передано на розгляд судді Щавінському В.Р.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 17.01.2020 прийнятто адміністративну справу до провадження за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

Відповідач 10.01.2020 подав відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити в задоволенні позову, з підстав зокрема, що пунктом 4 статті 16-3 Закону № 2011-ХІІ передбачено, що у разі зміни групи інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку зі змінами, що відбулися, не здійснюється.

10.01.2020 Позивачем подано відповідь на відзив, де він просить позовні вимоги задовільнити, зазначаючи аналогічні норми викладені в позовній заяві.

05.02.2020 Відповідачем подано заперечення, де він просить відмовити у задоволенні позовних вимог, зазначаючи аналогічні норми викладені у відзиві на позовну заяву.

Переяслав-Хмельницький об`єднаний міський військовий комісаріат пояснень стосовно предмету позову не надав.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , є громадянином України, паспорт серії НОМЕР_1 .

З 29.03.2019 по 10.11.2014 проходив військову службу в Збройних Силах України при частковій мобілізації.

10.11.2014 на підставі наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 №213 Позивача звільнено в запас та виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

Відповідно до довідки МСЕК № 0204299 від 26.03.2015 під час первинного огляду Позивача було визнано інвалідом 3 групи інвалідності внаслідок травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків військової служби.

Внаслідок цього Позивачу була виплачена допомога у розмірі 182700,00 грн.

Відповідно до довідки до акту огляду МСЕК № 1045759 від 09.07.2019 Позивачу встановлено 2 групу інвалідності внаслідок травми, пов`язаної із захистом Батьківщини.

У зв`язку зі зміною групи інвалідності з 3 групи на 2 групу Позивач звернувся до Переяслав-Хмельницького об`єднаного міського військового комісаріату із заявою про виплату одноразової грошової допомоги.

Відповідно до витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 19.07.2019 № 95 Позивачу було відмовлено.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначені Законом № 2011-ХІІ, у ст. 1 якого, зокрема, встановлено, що соціальний захист військовослужбовців діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону № 2011-XII дія цього Закону поширюється на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.

Відповідно до ч. 4 ст 16-3 Закону № 2011-XIІ якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено вищу групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

У разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку із змінами, що відбулися, не здійснюється.

Відповідно до ч. 9 ст 16-3 Закону № 2011-XIІ Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

На виконання цієї статті Закону, Кабінет Міністрів України постановою від 25 грудня 2013 року № 975 затвердив Порядок № 975, пунктом 8 якого визначено, якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному та резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

У разі повторного встановлення (зміни) групи інвалідності, причин її виникнення або ступеня втрати працездатності понад дворічний строк після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги не здійснюється.

Відповідно до абз. 3 п. 3 Порядку № 975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності є дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

З дня первинного встановлення інвалідності (26.03.2015) до дня встановлення ІІ групи інвалідності (09.07.2019) минуло понад два роки. Відтак, позивач не має права на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі.

Відповідно до п. 4 ст. 16-3 Закону № 2011-XII дворічний строк обчислюється з дня первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності. При цьому причина інвалідності (ступеня втрати працездатності) для обчислення строку самостійного правового значення не має.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду 21.08.2019 у справі №806/2187/18.

З огляду на це, Суд не погоджується з мотивами викладеними в позовній заяві про врахування, як первинної, ІІ групи інвалідності, встановленої з 09.07.2019.

Право на отримання такої допомоги обмежено дворічним строком з моменту її первинного встановлення, а тому суд відхиляє доводи позивача, що він набув відповідне право, оскільки між первинним встановленням інвалідності та встановленням вищої групи інвалідності (ІІ групи) минуло більше 2 років.

Відповідно до частини 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У даному випадку відповідачем доведено правомірність дій щодо відмови позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги.

За таких обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:
В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.
Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Щавінський В.Р.