Справа № 824/1648/19-а
Суддя: Боднарюк Олег Васильович
Дата ухвалення: 2020-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2020 р. м. Чернівці Справа № 824/1648/19-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Боднарюка О.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби України у Чернівецькій області, про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач), звернувся в суд з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Чернівецькій області (далі - відповідач), в якому просить (з урахуванням заяви про уточнення вимог):

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної податкової служби у Чернівецькій області № від 28.11.2019 року, в частині застування до ФОП ОСОБА_1 штрафних санкцій в сумі 21112,48 грн.

- стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 7768,4 грн, з яких 768,4 грн - сума сплаченого судового збору та 7000 грн - витрати на правничу допомогу.

І. АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

1. Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначив, що 25 жовтня 2019 року посадовими особами відповідача проведено виїзну (фактичну) перевірку позивача, на предмет дотримання вказаним суб`єктом господарювання порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, в тому числі свідоцтв про державну реєстрацію, виробництва та обігу підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

За результатами перевірки працівниками контролюючого органу складено акт від 08.11.2019 року, в якому зафіксовано порушення вимог Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" суб`єктом господарювання та застосовано штрафні санкції до останнього. На підставі акту винесено оскаржуване податкове - повідомлення рішення, яке позивач вважає протиправним.

Зокрема, звертав увагу суду на те, що здійснює ведення первинного (оперативного) обліку результатів своєї господарської діяльності шляхом ведення книги обліку доходів і витрат, в яку вносить, записи про понесені витрати із зазначенням документів, що підтверджують такі витрати, а тому висновок контролюючого органу про оприбуткування останнім товару без належного документального підтвердження - є протиправним та таким, що не відповідає дійсним обставинам справи.

2. Відповідач подав до суду відзив на адміністративний позов в обґрунтування якого заперечив щодо задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Посилаючись на вимоги податкового законодавства зазначив, що позивачем не були надані первинні документи, зокрема видаткові накладні, які підтверджують придбання алкогольних напоїв у суб`єктів господарювання, які здійснюють оптову торгівлю алкогольними напоями.

Відтак, перевіркою встановлено порушення податкового законодавства, а саме позивачем не забезпечено належне ведення обліку товарних записів за місцем реалізації. Під час перевірки встановлено оприбуткування та реалізацію алкогольних напоїв без документального підтвердження на суму 10556,24 грн.

Відповідач звертав увагу суду на те, що фіскальні чеки на придбання алкогольних напоїв не можуть бути підтвердженням походження товару, а тому вважає, що у позивача відсутні первинні документи, які підтверджують придбання алкогольних напоїв у суб`єктів господарювання, які здійснюють оптову торгівлю алкогольними напоями.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ В СПРАВІ.

1. 26.12.2019 року ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику осіб.

2. 28.01.2020 року ухвалою суду задоволено клопотанням позивача та призначено розгляд адміністративної справи за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

3. 18.02.2020 року до суду надано клопотання про долучення до матеріалів справи доказів щодо надання правничої допомоги.

ІІІ.ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

1. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі посилаючись на аргументи викладенні в позовній заяві, подавши при цьому заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.

2. Представник відповідача в судовому засіданні заперечив щодо задоволення адміністративного позову з підстав наведених у відзиві. Подав до суду заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.

ІV. ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ ТА ВІДПОВІДНІ ПРАВОВІДНОСИНИ.

1. На підставі наказу Головного управління Державної податкової служби у Чернівецькій області №140 від 25.10.2019 року, проведена фактична перевірка фінансово-господарської позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 03.11.2017 року по 03.11.2019 року, тривалістю 10 робочих днів з 25.10.2019 року. (а.с.145,146)

2. 08.11.2019 року за результатами перевірки складено акт (довідка) перевірки №0243/24/13/РРО/ НОМЕР_1 з питань дотримання суб`єктами господарювання порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, в тому числі свідоцтв про державну реєстрацію, виробництва та обігу підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), в якому зафіксовані наступні порушення вимог податкового законодавства (окрім іншого):

- п. 12 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" не забезпечено належне ведення обліку товарних запасів за місцем реалізації, а саме встановлено оприбуткування та реалізацію алкогольних напоїв без документального підтвердження на суму 10556,24 грн.

Зміст виявленого порушення відповідачем констатовано дослівно: …підставою для оприбуткування товарів (алкогольних напоїв) є товаро-транспортна накладна на переміщення алкогольних напоїв (форма №1-ТН), форма якої затверджена наказом Мінтранспорту та зв`язку України від 28.04.2005 року №154 «Про затвердження Інструкції про застосування форм товарно-транспортних накладних на переміщення спирту етилового, високооктанових кисневмісних домішок та алкогольних напоїв, форм товарно-транспортних накладних на переміщення спирту етилового, високооктанових кисневмісних домішок та алкогольних напоїв»…Таким чином копії фіскальних чеків та прибуткові накладні на загальну суму 10556,24 грн не є підставою для оприбуткування та реалізації алкогольних напоїв. П.3 перевіркою встановлено неналежне ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, а саме перевіркою щодо повноти оприбуткування реалізації та фактичних залишків товарно-матеріальних цінностей встановлено реалізацію товарно-матеріальних цінностей без документального оприбуткування на суму 10556,24 грн…» (а.с.71-73)

3. На підставі результатів документальної перевірки у відношенні ОСОБА_1 контролюючим органом прийнято податкове повідомлення - рішення № від 28.11.2019 року, яким визначено штрафні санкції в сумі 21113,48 грн.(а.с.141)

4. Відповідно до розрахунку штрафних (фінансових санкцій) відповідальність за встановлені порушення передбачена:

- п. 1 ст. 17 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" в сумі 1,00 грн (що не являється в даній адміністративній справі предметом оскарження);

- ст. 20 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", в сумі 21112,48 грн (2х10556,24 грн). (а.с.142)

5. Судом дослідженні прибуткові накладні, в яких відображено походження придбаних алкогольних напоїв у суб`єктів господарювання, зокрема:

- прибуткова накладна №12-12/17 від 12 грудня 2017 року від ТОВ "Рома" (магазин "Тайстра" за адресою м.Чернівці, вул. П.Кільцева,25) на суму 404,26 грн.; (а.с.28)

- прибуткова накладна №12-12/17 від 22 грудня 2017 року від ТОВ "Рома" (магазин "Тайстра" за адресою м.Чернівці, вул. П.Кільцева,25) на суму 489,49 грн.; (а.с.29)

- прибуткова накладна №3 від 02 лютого 2018 року від ТОВ "Ліга прім" (магазин №9 за адресою м.Чернівці, вул. Фізкультурна,3) на суму 859,60 грн.; (а.с.30)

- прибуткова накладна №4 від 06 лютого 2018 року від ФОП ОСОБА_2 (магазин за адресою АДРЕСА_1 ) на суму 148 грн; (а.с.31)

- прибуткова накладна №5 від 07 лютого 2018 року від ТОВ "Тайстра" (магазин " Тайстра " за адресою м.Чернівці, вул. Головна,187) на суму 926,18 грн; (а.с.32)

- прибуткова накладна №6 від 13 лютого 2018 року від ФОП ОСОБА_3 (магазин за адресою АДРЕСА_2 ) на суму 209,50 грн; (а.с.33)

- прибуткова накладна №7 від 13 лютого 2018 року від ТОВ "Тайстра" (магазин "Тайстра" за адресою м.Чернівці, вул. Головна, 187) на суму 500,73 грн; (а.с.34)

- прибуткова накладна №9 від 12 квітня 2018 року від ТОВ фірма "Ліга прім" (магазин №9 за адресою м.Чернівці, вул. Фізкультурна,3) на суму 226,80 грн; (а.с.35)

- прибуткова накладна №10 від 12 квітня 2018 року від ФОП ОСОБА_3 (магазин за адресою АДРЕСА_2 ) на суму 463,00 грн; (а.с.36)

- прибуткова накладна №11 від 20 квітня 2018 року від ТОВ фірма "Ліга прім" (магазин №22 за адресою м.Чернівці, вул. Головна,203) на суму 499,00 грн; (а.с.37)

- прибуткова накладна №13 від 25 вересня 2018 року від ТОВ фірма "Ліга прім" (магазин №22 за адресою м.Чернівці, вул. Головна,203) на суму 254,30 грн; (а.с.38)

- прибуткова накладна №14 від 27 вересня 2018 року від 'ГОВ фірма "Ліга прім" (магазин №22 за адресою м.Чернівці, вул. Головна,203) на суму 319,90 грн; (а.с.39)

- прибуткова накладна №15 від 10 листопада 2018 року від ТОВ фірма "Ліга прім" (магазин №22 за адресою м.Чернівці, вул. Фізкультурна.3) на суму 551,00 грн; (а.с.40)

- прибуткова накладна №16 від 15 листопада 2018 року від ТОВ фірма "Ліга прім" (магазин №22 за адресою м .Чернівці, вул. Фізкультурна.3) на суму 500,70 грн; (а.с.41)

-прибуткова накладна №17 від 13 грудня 2018 року від ФОП ОСОБА_4 (магазин за адресою АДРЕСА_3 ) на суму 242,00 грн; (а.с.42)

- прибуткова накладна №1 від 11 січня 2019 року від ТОВ фірма "Ліга прім" (магазин за адресою м.Чернівці, вул. Головна,203) на суму 164,50 грн; (а.с.43)

-прибуткова накладна №2 від 15 січня 2019 року від ТОВ фірма "Ліга прім" (магазин №22 за адресою м .Чернівці , вул. Головна,203) на суму 333,80 грн; (а.с.44)

- прибуткова накладна №3 від 24 січня 2019 року від ФОП ОСОБА_3 (магазин за адресою АДРЕСА_2 ) на суму 435,50 грн.;(а.с. 45)

- прибуткова накладна №3 від 24 січня 2019 року від ФОП ОСОБА_5 (магазин за адресою АДРЕСА_5 ) на суму 1034,50 грн;(а.с. 46)

- прибуткова накладна №4 від 13 лютого 2019 року від ТОВ фірма "Ліга прім" (магазин №22 за адресою м.Чернівці, вул. Головна,203) на суму 333,80 грн; (а.с. 47)

- прибуткова накладна №4 від 13 лютого 2019 року від ТОВ фірма "Ліга прім" (магазин №9 за адресою м.Чернівці, вул. Фізкультурна.З) на суму 811,50 грн;(а.с. 48)

- прибуткова накладна №6 від 26 лютого 2019 року від ТОВ фірма "Ліга прім" (магазин №9 за адресою м.Чернівці, вул. Фізкультурна.З) на суму 708,50 грн;(а.с. 49)

-прибуткова накладна №7 від 28 лютого 2019 року від ТОВ фірма "Ліга прім" (магазин №22 за адресою м.Чернівці, вул. Головна,203) на суму 202,37 грн;(а.с. 50)

6. Також судом досліджена книга обліку доходів і витрат позивача № 1101, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, які обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які проводять незалежну професійну діяльність. (а.с.14-27)

7. Крім того, судом дослідженні фіскальні чеки на придбання товарів, в тому числі алкогольних напоїв, за період 2017- 2019 років. (а.с.74, 75, 76, 77, 78, 79, 80)

8. Судом дослідженні товарні накладні за період 2017 -2019 року, в тому числі щодо алкогольних напоїв придбаних позивачем у постачальника ТОВ "Метро". (а.с.81, 82, 83, 84, 85, 86, 87, 88, 89, 90, 91, 92, 93, 94, 95, 96, 97, 98, 99, 100, 101, 102, 103, 104, 105, 106, 107) та наказ ФОП ОСОБА_1 № 1/тмц від 15.07.2013 року "Щодо обліку отриманих товарів". (а.с.143)

9. Судом встановлено, що позивач скористався правом, передбаченим п. 86.7 ст. 86 Податкового кодексу України та подав відповідачеві свої заперечення на акт перевірки №0243/24/13/РРО/ НОМЕР_1 від 08.11.2019 року. 26.11.2019 року відповідачем надані письмові заперечення. (а.с.51-52)

V. ДО ВКАЗАНИХ ПРАВОВІДНОСИН СУД ЗАСТОСОВУЄ НАСТУПНІ ПОЛОЖЕННЯ ЗАКОНОДАВСТВА ТА РОБИТЬ ВИСНОВКИ ПО СУТІ СПОРУ.

1. Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

2. Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

3. Звертаючись до суду позивач звертав увагу суду на те, що здійснює ведення первинного (оперативного) обліку результатів своєї господарської діяльності шляхом ведення книги обліку доходів і витрат, в яку вносить, зокрема, записи про понесені витрати із зазначенням документів, що підтверджують такі витрати.

4. Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, перелік податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються (в т.ч.) Податковим кодексом України від 02.12.2010 року N 2755-VI (далі ПК України).

Відповідно до п. п.14.1.36 п.14.1ст.14 ПК України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно з вимогами п.п.16.1.2, п. п.16.1.12 п.16.1ст.16 ПК України платник податків зобов`язаний: вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; забезпечувати збереження документів, пов`язаних з виконанням податкового обов`язку, протягом строків, установлених цим Кодексом.

Пунктом 44.1 ст. 44 ПК України визначено, що для цілей оподаткування платники податку зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до п.44.2 ст.44 ПК України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Пунктом 177.10 ст.177 ПК України передбачено, що фізичні особи - підприємці зобов`язані вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару.

Форма Книги обліку доходів і витрат та порядок її ведення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

5. Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг. Дія його поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі визначає Закон України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

Відповідно до пункту 1, 2, 12 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані:

- проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок;

- видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.

- вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість;

6. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Заперечуючи проти позову відповідач свою позицію обґрунтовував тим, що позивачем не забезпечено належне ведення обліку товарних запасів за місцем реалізації. Встановлено оприбуткування та реалізацію алкогольних напоїв без документального підтвердження на суму 10556,24 грн. Зокрема, наголошувалось про відсутність первинних документів на придбання алкогольних напоїв та те, що фіскальні чеки на придбання алкогольних напоїв не можуть бути підтвердженням належного обліку товарів.

Суд не погоджується із аргументами відповідача, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 20 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні, визначає Закон України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Згідно статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Відповідно до приписів статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Проаналізувавши наведене вище, в контексті встановлених обставин справи, з врахуванням доказів наявних в матеріалах справи (прибуткових накладний, фіскальних чеків, тощо), суд дійшов висновку про безпідставність аргументів відповідача, оскільки позивач здійснюючи господарську діяльність проводив облік товарів за місцем реалізації і зберігання згідно належних і допустимих фінансово-бухгалтерських документів, відомості з яких занесено до книги обліку доходів і витрат. Відтак, відсутні підстави вважати про порушення позивачем приписів Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

7. Заперечуючи проти позовних вимог, представник відповідача окрім іншого посилався також на вимоги пункту 8 постанови Кабінету Міністрів України №854 від 30.07.1996 року «Правила роздрібної торгівлі алкогольними напоями» (далі-Правила), в яких визначено, що суб`єкту господарювання, який здійснює роздрібну торгівлю алкогольними напоями, забороняється приймати для продажу та зберігання алкогольні напої від юридичних і фізичних осіб, які не мають ліцензії на виробництво або на право імпорту чи оптової торгівлі алкогольними напоями. Іншими словами, відповідач стверджує про те, що позивач не мав право реалізовувати і зберігати продукцію, яка придбана в суб`єктів господарювання, які не мають ліцензії на оптову торгівлю алкогольними напоями.

Суд звертає увагу на те, що на час вирішення даного спору, вказаний нормативний акт втратив чинність (з 20.12.2019 року). Разом з тим, на час прийняття спірного рішення він був чинний.

Згідно пункту 1 Правил - ці Правила визначають основні вимоги до роздрібної торгівлі горілкою і лікеро-горілчаними виробами, вином виноградним та плодово-ягідним, коньяком, шампанським, вином ігристим (далі - алкогольні напої) і спрямовані на забезпечення прав споживачів щодо належної якості товару і рівня торговельного обслуговування.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про безпідставність аргументів відповідача, оскільки гіпотеза статті 20 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" не співвідносна з обмеженнями, які встановлені пунктом 8 Правил, оскільки об`єктивна сторона правопорушення - не облік товарів за місцем реалізації, є відмінною від об`єктивної сторони правопорушень, які стосуються реалізації належної якості товару і рівня торговельного обслуговування.

8. Решта доводів та заперечень учасників справи по суті позовних вимог не спростовують наведених вище висновків суду. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29).

9. Відповідно до статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості та достовірності, враховуючи встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що позивач у спірних правовідносинах вів належний облік товарів, що відображав в книзі обліку доходів і витрат, згідно документів, які дають можливість ідентифікувати товар щодо його походження, а тому в суду є достатні підстави для визнання протиправним оскаржуваного податкового повідомлення - рішення в частині застосування штрафу в сумі 21112,48 грн.

Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В спірних правовідносинах відповідачем не доведено правомірності прийнятого рішення в частині констатованого порушення, яке стосується належного ведення обліку товарних запасів.

10. Суд вважає за необхідне також зазначити і те, що приймаючи спірне рішення відповідачем проведено розрахунок штрафних (фінансових) санкцій (а.с.13), в якому зазначається, що перевірка позивача проведена (в тому числі), згідно норм підзаконних нормативних актів (Указ Президента України №436/95, Положення НБУ №637), які на час перевірки і прийняття рішення - втратили чинність.

11. Підсумовуючи наведене, суд погоджується з мотивами і аргументами на які посилався позивач, оскільки наведений вище перелік висновків суду спростовує позицію відповідача, як таку, що не відповідає критеріям визначеним частиною 2 статті 2 КАС України, а відтак адміністративний позов підлягає задоволенню повністю.

VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

1. Звертаючись до суду, разом з позовною заявою позивачем заявлено клопотання, про стягнення з ГУ ДПС у Чернівецькій області витрати на правничу допомогу в сумі 7000,00 грн.

18.02.2020 року представником позивача подано до суду заяву в які зазначено, що розмір витрат на професійну правничу допомогу визначається п.4.1. Договору № 10/19 про надання правої допомоги від 20.12.2019 року, та на підтвердження надання адвокатських послуг надано до суду акт № 10-19/20 від 12.02.2020 року.

Надаючи правову оцінку доводам позивача з приводу стягнення витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне.

У відповідності до частини 9 статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи на якій такі дії вчинялись.

Згідно частин 1, 2 статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 3 ст. 134 КАС України).

Відповідно до частини 4 статті 134 КАС України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За приписами частини 5 статті 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 7 ст. 134 КАС України).

При вирішенні питання щодо розподілу витрат на професійну (правничу) допомогу суд, відповідно до положень ч. 5, ч. 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", ч.5 ст. 242 КАС України враховує висновки Верховного суду щодо застосування норм права.

Так, у відповідності до висновків Верховного Суду, які викладені у постанові від 15 травня 2018 року у справі N 821/1594/17, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з того, що компенсація таких витрат здійснюється у порядку, передбаченому статтею 134 КАС України, яка не обмежує розмір таких витрат.

Як вбачається з аналізу наведених правових норм, документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Цей висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21 березня 2018 року у справі N 815/4300/17, від 11 квітня 2018 року у справі N 814/698/16.

Таким чином, належним підтвердженням факту надання послуг адвокатом, в тому числі є документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Водночас, позивач звертаючись до суду із даним клопотанням не надав в підтвердження своїх вимог документів, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат на правничу допомогу (квитанції, чеки, тощо).

Суд вважає за необхідне зазначити й те, що Європейський суд з прав людини при розгляді справ "Баришевський проти України" від 26.02.2015, "Двойних проти України" від 12.10.2006, "Меріт проти України" від 30.03.2004 зазначав, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку, що клопотання позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу є необґрунтованим, не підтвердженим належними доказами, відтак не підлягає задоволенню, оскільки такі витрати не підтверджені належними і допустимими доказами.

2. Згідно з частиною 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

3. З урахуванням того, що адміністративний позов задоволено повністю, тому слід стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати - судовий збір в сумі 768,40 грн.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби України у Чернівецькій області - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної податкової служби у Чернівецькій області № від 28.11.2019 року, в частині застування до ФОП ОСОБА_1 штрафних санкцій в сумі 21112,48 грн.

3. В задоволенні заяви про стягнення витрат на правову допомогу - відмовити повністю.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби України у Чернівецькій області судові витрати - судовий збір в сумі 768,40 грн.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_6 , код РНОКПП: НОМЕР_1 )

Відповідач - Головне управління Державної податкової служби України у Чернівецькій області (вул. Героїв Майдану, 200-А, м. Чернівці, 58013, )

Суддя О.В. Боднарюк