Справа № 539/2061/17
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2020-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: А.О. Чеснокова
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2020 р. Справа № 539/2061/17
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді Катунова В.В.,

Суддів: Бершова Г.Є. , Ральченка І.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на додаткове рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 06.12.2019, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039 по справі № 539/2061/17

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області третя особа: Військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області з позовом до Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України, в якому просив скасувати рішення відповідача про відмову в перерахунку пенсії та зобов`язати здійснити перерахунок та виплату пенсії відповідно до довідки від 20 квітня 2017 року № 35 із заробітної плати 3000 крб. за період роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 08 червня 1986 року по 30 червня 1986 року, виданої Військовою частиною НОМЕР_1 МО України починаючи з 28 квітня 2017 року з урахуванням виплачених сум.

Постановою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 20 вересня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 31 жовтня 2017 року, позов задоволено у повному обсязі.

Постановою Верховного Суду від 10 липня 2018 року касаційну скаргу Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області задоволено частково: постанову Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 20 вересня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 31 жовтня 2017 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Справа надійшла до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області 03 серпня 2018 року.

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 06 серпня 2018 року справу передано за підсудністю до Полтавського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2018 року зазначену позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, у Військової частини НОМЕР_1 МО України витребувано первинні розрахункові документи (відомості) на підтвердження нарахування та виплати ОСОБА_1 вказаних у довідці сум, на підставі яких Військовою частиною НОМЕР_1 МО України видано довідку від 20 квітня 2017 року № 35 на ім`я позивача відповідно до Постанови Верховного Суду від 10 липня 2018 року.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2018 року, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2019 року, адміністративний позов ОСОБА_1 до Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Військова частина НОМЕР_1 МО України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено - визнано протиправним та скасовано рішення Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України від 20 червня 2017 року № 234; зобов`язано Лубенське об`єднане управління Пенсійного фонду України здійснити перерахунок та виплату пенсію по інвалідності ОСОБА_1 з урахуванням відомостей довідки Військової частини НОМЕР_1 МО України від 20 квітня 2017 року № 35 з 28 квітня 2017 року з урахуванням виплачених сум.

26 листопада 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду першої інстанції із заявою про ухвалення додаткового судового рішення, мотивовану тим, що під час винесення рішення у справі № 539/2061/19 суд, вирішивши питання про право, не визначив способу його виконання: не вказав із якої саме суми заробітної плати належить нараховувати пенсію.

06.12.2019 Полтавським окружним адміністративним судом ухвалено додаткове рішення, яким зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату пенсії по інвалідності ОСОБА_1 , виходячи із розміру заробітної плати за період роботи по ліквідації наслідків на ЧАЕС з 08 червня 1986 року по 30 червня 1986 року - 3000,00 крб.

Не погоджуючись з вказаним додатковим рішенням Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області звернулось із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване додаткове рішення, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволені позову.

В судове засідання сторони не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв`язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 4 ст. 229, ч. 2 ст. 313 КАС України розглядає справу за їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що під час ухвалення рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2018 року судом не вирішено питання щодо способу його виконання - в частині зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії по інвалідності ОСОБА_1 з урахуванням відомостей довідки Військової частини НОМЕР_1 МО України від 20 квітня 2017 року № 35, виходячи із розміру заробітної плати за період роботи по ліквідації наслідків на ЧАЕС з 08 червня 1986 року по 30 червня 1986 року - 3000,00 крб., з урахуванням виплачених сум.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що оскаржуване додаткове рішення ухвалено судом першої інстанції з ненаданням належної оцінки нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення, судом порушено правильність застосування норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянта безпідставними, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення у випадках, якщо, зокрема, щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення.

Слід зазначити, що процесуальний інститут додаткового рішення дозволяє виправляти помилки суду, спричинені недотриманням обов`язку, зокрема, про необхідність надання судом відповідей на всі заявлені позивачем (третьою особою) вимоги.

Згідно ч. 1 ст. 252 КАС України підставою для винесення додаткового рішення може бути неухвалення судом рішення щодо однієї з позовних вимог, якщо щодо решти вимог, заявлених у позові, рішення ухвалено. Додаткове рішення необхідне також у тих випадках, коли відповідь суду не відповідає обсягу поставленого питання або ж спосіб судового захисту викладений неповно.

Таким чином, додатковим судовим рішенням вирішуються окремі позовні вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази. Додаткове судове рішення є невід`ємною складовою основного судового рішення.

При цьому, додаткове судове рішення не може змінювати суті основного рішення або містити висновки про права й обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, довідкою Військової частини НОМЕР_1 МО України від 20 квітня 2017 року № 35 передбачено, що сума заробітної плати, з якої ОСОБА_1 належить визначати розмір пенсії, складає 3000,00 крб. /а.с. 10/.

Колегія суддів звертає увагу, що за результатами розгляду справи № 539/2061/17 суд зобов`язав відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії по інвалідності ОСОБА_1 з урахуванням відомостей довідки Військової частини НОМЕР_1 МО України від 20 квітня 2017 року № 35 з 28 квітня 2017 року з урахуванням виплачених сум, при цьому не зазначив про наявність у позивача права на отримання пенсії, виходячи з розміру заробітної плати за період роботи по ліквідації наслідків на ЧАЕС з 08 червня 1986 року по 30 червня 1986 року - 3000,00 крб.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване додаткове рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги колегія суддів до уваги не приймає, оскільки вони повністю ідентичні доводам апеляційної скарги, поданої на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14.12.2018, яким постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 02.04.2019, з урахуванням матеріалів та обставин справи, було надано належну правову оцінку.

В зв`язку з цим, колегія суддів апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а додаткове рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 242, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області - залишити без задоволення.

Додаткове рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 06.12.2019 по справі № 539/2061/17 залишити без змін .

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач В.В. Катунов
Судді Г.Є. Бершов І.М. Ральченко