Справа № 718/3472/19
Суддя: Нерушка Т. І.
Дата ухвалення: 2020-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №718/3472/19
Провадження №2-а/718/37/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повне)

19.02.2020 року Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі: головуючого - судді Нерушка Т.І.

секретаря - Пентелюк І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу 1 роти 2 БУПП в Чернівецькій області лейтенанта поліції Баришевського Андрія Михайловича, Управління патрульної поліції в Чернівецькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним адміністративним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 17.12.2019р. відносно нього відповідачем Баришевським А.М. винесено постанову серії ДПО18 № 724213 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 425 гривень. Вважає постанову незаконною та неправомірною з наступних підстав. Так, він, керуючи 17.12.2019 року автомобілем Рено Меган, н.з. НОМЕР_1 , рухався по вулиці Я.Мудрого в м.Чернівці та був зупинений інспектором поліції, який вказав причину зупинки - непрацюючу фару в режимі ближнього світла, і така несправність була усунена ним на місці. Поліцейський попросив пред`явити посвідчення водія та реєстраційні документи на транспортний засіб, на що він погодився та зробив. Після цього поліцейський попросив пред`явити страховий поліс, але він його не пред`явив, оскільки пред`явлення страхового полісу має мати місце при складанні протоколів про порушення правил дорожнього руху та оформленні матеріалів ДПТ. Поліцейським порушено порядок розгляду справи на місці зупинки, при цьому протоколу складено не було.

Просив скасувати постанову серії ДПО18 № 724213 від 17.12.2019р. про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу за ч.1 ст.126 КУпАП.

Уточнивши заявлені вимоги, позивач просив скасувати зазначену постанову про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу за ч.1 ст.121 КУпАП.

Позивач ОСОБА_1 подав письмову заяву про підтримання заявлених вимог та розгляд справи у його відсутності.

У відзиві на позов представник відповідача заперечувала проти його задоволення тим, що поліцейським було дотримано вимоги ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», ст.ст.222, 252, 254, 258, 276, 279, 280, 283, 284 КУпАП, постанову винесено правомірно та підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ч.9 ст.205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно п.4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Як роз`яснив Пленум Вищого адміністративного суду у постанові № 2 від 06.03.2008р. «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень КАС України під час розгляду адміністративних справ», підставами для визнання будь-якого акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт.

Так, відповідно до ч.ч.2, 4 ст.73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків.

Частиною 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17.06.2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумцій щодо фактів.

У своєму рішенні від 10.02.1995р., у справі "Алене де Рібермон проти Франції" Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

У відповідності до правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 11.10.2016р. у справі №816/4340/14, визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі й обов`язок суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень.

При цьому, суд вважає за потрібне наголосити на необхідності дотримуватися позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі "Федорченко та Лозенко проти України", відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом".

Так, у п.29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994р. Справа "Руїз Торіха проти Іспанії" (серія А, №303А) Суд повторює, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.

Окрім зазначеного, суд звертає увагу, що усі сумніви у правомірності рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень на користь особи - позивача. Для позивача достатньо вказати на факт прийняття рішення, вчинення дії чи допущення бездіяльності, якщо допустимі докази для цього недоступні. У свою чергу відповідач має довести факт прийняття такого рішення чи вчинення дії і їх правомірність, або ж спростувати цей факт і довести правомірність своєї бездіяльності. У разі невиконання цього обов`язку адміністративний суд повинен задовольнити вимогу позивача і визнати протиправними рішення, дії чи бездіяльність, на які вказував позивач.

Відповідно до п.5 р.ІУ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС № 1395 від 07.11.2015р., зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КУпАП.

Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 10 розділу ХІV цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Згідно ч.ч.2,3 ст.283 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна містити зокрема опис обставин, установлених під час розгляду справи. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості зокрема про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

Відповідно до ч.1 ст.276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Законом України від 14.07.2015р. № 596-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» внесено зміни до ст. 258 КУпАП, зі змісту яких вбачається, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 283 КУпАП, а отже доводи позивача про порушення поліцейським вимог щодо місця розгляду справи про адміністративне правопорушення та не складання протоколу є безпідставними.

Судом встановлено, що 17.12.2019р. інспектором УПП в Чернівецькій області Баришевським А.М. винесено постанову серії ДП018 № 724213 у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.121, ч.1 ст.126 КУпАП, та на підставі ч.2 ст.36 КУпАП накладено на ОСОБА_1 . адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 гривень.

Відповідно до змісту вказаної постанови ОСОБА_1 17.12.2019 року о 17:45год. в м.Чернівці по вул.Я.Мудрого, керував транспортним засобом марки Renaut Megane, н.з. НОМЕР_1 , у темну пору доби, у якого не горіла ліва фара режимі ближнього світла, чим порушив п.2.3.б ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП, та при перевірці документів у водія був відсутній поліс обов`язкового страхування наземних транспортних засобів, чим порушив п.2.1.ґ ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП, та за сукупністю вчинених правопорушень на підставі ч.2 ст.36 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 гривень.

Згідно п.2.3.б ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: стежити за технічним станом транспортного засобу.

Як передбачено п.2.1 ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії; б) реєстраційний документ на транспортний засіб; ґ) чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення) (редакція від 27.03.2019р.).

Відповідно до п.2.4а ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 (посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб; чинний страховий поліс).

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст.121 КУпАП настає у разі керування водієм транспортним засобом, що має несправності, зокрема зовнішніх світлових приладів (темної пори доби).

У разі керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), настає адміністративна відповідальність за ч.1 ст.126 КУпАП.

З переглянутого судом наданого представником відповідача відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що 17.12.2019р. о 17год. поліцейським було зупинено транспортний засіб марки Renaut Megane, н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 у зв`язку з порушенням ПДР- технічні несправності зовнішніх світлових приладів у темну пору доби та на вимогу поліцейського пред`явити поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів водієм ОСОБА_1 надано страховий поліс, строк дії якого закінчився, та було з`ясовано відсутність у водія ОСОБА_1 чинного страхового поліса.

Враховуючи, що вимога поліцейського про пред`явлення чинного страхового поліса була пов`язана з порушенням водієм ОСОБА_1 п.2.3.б ПДР і на обґрунтування заявлених вимог позивачем не зазначено, а судом не встановлено, неправомірного притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП, у суду відсутні сумніви щодо правомірності рішення та дій поліцейського при винесенні оскаржуваної постанови, а тому суд приходить до висновку про правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, а тому підстав для скасування оскаржуваної постанови не вбачається.

На підставі викладеного, ст.19 Конституції України, ст.ст. 7, 121, 126, 245, 251, 252, 258, 268, 276, 283 КУпАП, керуючись ст.ст. 2, 72, 77, 78, 139, 242-246, 250, 256 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора взводу 1 роти 2 БУПП в Чернівецькій області лейтенанта поліції Баришевського Андрія Михайловича, Управління патрульної поліції в Чернівецькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 25 лютого 2020 року.

Суддя: Т.І. Нерушка