Справа № 804/692/18
Суддя: Сліпець Надія Євгенівна
Дата ухвалення: 2020-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
26 лютого 2020 року Справа №804/692/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Сліпець Н.Є.
розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпро заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровський завод будівельних матеріалів» про ухвалення додаткового судового рішення у справі № 804/692/18 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровський завод будівельних матеріалів» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
В провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровський завод будівельних матеріалів» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2019 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровський завод будівельних матеріалів» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задоволено, а саме:

- визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області № про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем орендна плата з юридичних осіб в розмірі 7745380,90 грн., у тому числі за податковими зобов`язаннями 6196304,72 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 1549076,18 грн.;

- стягнуто з Головного управління ДФС у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровський завод будівельних матеріалів» судовий збір у сумі 116179,78 грн. (сто шістнадцять тисяч сто сімдесят дев`ять гривень сімдесят вісім копійок).

23 грудня 2019 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява ТОВ «Дніпровський завод будівельних матеріалів» про ухвалення додаткового судового рішення у справі № 804/692/18, зокрема, щодо компенсації витрат понесених товариством по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 174 270,00 грн. та касаційної скарги в сумі 232 359,56 грн., що разом складає 406 629,56 грн.

В обґрунтування заяви зазначено, що постановою Верховного Суду від 26 лютого 2019 року касаційну скаргу ТОВ «Дніпровський завод будівельних матеріалів» задоволено частково, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2018 року та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06 липня 2018 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Враховуючи викладене, питання щодо визначення грошового розміру судових витрат, які повинні бути компенсовані, повинен розглядати суд під час розгляду справи та з урахуванням результату її вирішення. Проте, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2019 року, яким позов ТОВ «Дніпровський завод будівельних матеріалів» задоволено, питання щодо понесених витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної та касаційної скарги у розмірі 406 629,56 грн. судом не вирішено.

Ухвалою суду від 08 січня 2020 року вказану заяву призначено до розгляду в судовому засіданні на 16 січня 2019 року.

Однак, оскільки 08 жовтня 2019 року від Головного управління ДФС у Дніпропетровській області надійшла апеляційна скарга на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2019 року, ухвалою суду від 09 січня 2020 провадження з розгляду заяви ТОВ «Дніпровський завод будівельних матеріалів» про ухвалення додаткового судового рішення у справі було зупинено та справу направлено до Третього апеляційного адміністративного суду для розгляду апеляційної скарги.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 03 січня 2020 року адміністративну справу № 804/692/18 направлено до Дніпропетровського окружного адміністративного суду для розгляду заяви ТОВ «Дніпровський завод будівельних матеріалів» про ухвалення додаткового рішення.

18 лютого 2020 року адміністративна справа № 804/692/18 повернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Ухвалою суду від 18 лютого 2020 року поновлено провадження у справі з розгляду заяви про ухвалення додаткового судового рішення та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 25 лютого 2020 року.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Як передбачено ч.2 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Відповідно до ч.3 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Представник позивача у судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду заяви повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення без її участі в порядку письмового провадження.

Представник відповідача у судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду заяви повідомлена належним чином, про причини не явки суд не повідомила.

Згідно ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З урахуванням заяви представника позивача про розгляд заяви в письмовому провадженні, належного повідомлення про дату, час та місце розгляду справи відповідача, наявності достатніх доказів у матеріалах справи для вирішення заяви, суд ухвалив здійснити її розгляд у письмовому провадженні.

Згідно ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши заяву про ухвалення додаткового судового рішення, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 24 січня 2018 року ТОВ «Дніпровський завод будівельних матеріалів» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасувати податкового повідомлення-рішення.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2018 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ТОВ «Дніпровський завод будівельних матеріалів» звернулось до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2018 року.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06 липня 2018 року апеляційна скарга ТОВ «Дніпровський завод будівельних матеріалів» залишена без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2018 року - залишено без змін.

Не погоджуючись з такими рішеннями судів попередніх інстанцій ТОВ «Дніпровський завод будівельних матеріалів» звернулось із касаційною скаргою до Верховного Суду, у якій просило скасувати рішення судів попередніх інстанцій та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги ТОВ «Дніпровський завод будівельних матеріалів».

Ухвалою Верховного Суду від 20 серпня 2018 року відкрито провадження за касаційною скаргою ТОВ «Дніпровський завод будівельних матеріалів» та постановою Верховного Суду від 26 лютого 2019 року касаційну скаргу задоволено частково, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2018 року та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06 липня 2018 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

10 травня 2019 року адміністративна справа №804/692/18 повернулась на новий розгляд до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

У подальшому, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2019 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровський завод будівельних матеріалів» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задоволено.

Відповідно до ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

У пункті 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі» зазначено, що додаткове судове рішення не може змінювати суті основного рішення або містити висновки про права й обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

Додатковими судовими рішеннями є додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал). Окрім того, додаткові постанови (ухвали) можуть прийматися (постановлятися), якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати.

Отже, з аналізу норм чинного законодавства України вбачається, що додаткове судове рішення може бути прийняте у випадках, чітко встановлених процесуальним законом (стаття 252 КАС).

Суд зазначає, що додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення (постанови чи ухвали), внаслідок якої залишилися не вирішені певні вимоги особи, яка бере участь у справі, зокрема щодо судових витрат, якщо вказане питання не було вирішено.

У розумінні ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

З матеріалів справи вбачається, що під час розгляду справи ТОВ «Дніпровський завод будівельних матеріалів» сплатило також і судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 174 270,00 грн. та касаційної скарги в сумі 232 359,56 грн., що разом складає 406 629,56 грн.

За інформацією КП «ДСС», зарахування судового збору у вказаній сумі згідно платіжних доручень № 3159 від 04.06.2018 року та №3145 від 06.08.2018 року підтверджено.

Відповідно до положень ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 5 статті 296 та пунктом 4 статті 330 КАС України, а також Законом України «Про судовий збір» передбачено сплату судового збору за подання апеляційної та касаційної скарги на рішення суду.

З урахуванням наведених положень КАС України, суд дійшов висновку, що судові витрати щодо сплати судового збору у сумі 406 629,56 грн. підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь позивача.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що заява ТОВ «Дніпровський завод будівельних матеріалів» про ухвалення додаткового судового рішення щодо компенсації витрат понесених товариством по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 174 270,00 грн. та касаційної скарги в сумі 232 359,56 грн., що разом складає 406 629,56 грн., підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Згідно із ч. 5 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 132, 134, 139, 143, 252 Кодексу адміністративного судочинства, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровський завод будівельних матеріалів» про ухвалення додаткового судового рішення у справі № 804/692/18 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровський завод будівельних матеріалів» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровський завод будівельних матеріалів» (49000, м. Дніпро, вул. Олександра Оцупа, буд. 1-Б, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 17-а, ) сплачені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 174 270,00 грн. та касаційної скарги в сумі 232 359,56 грн., що разом складає 406 629,56 (чотириста шість тисяч шістсот двадцять дев`ять гривень п`ятдесят шість копійок) грн., факт сплати яких підтверджується платіжними дорученнями № 3159 від 04.06.2018 року та №3145 від 06.08.2018 року відповідно.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Є. Сліпець