Справа № 725/510/20
Суддя: Піхало Н. В.
Дата ухвалення: 2020-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 725/510/20
Номер провадження 2-а/725/6/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2020 року Першотравневий районний суд м.Чернівців

в складі:

головуючої судді Піхало Н. В.

при секретарі Шевчук Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Буковинської митниці Держмитслужби про скасування постанови в справі про порушення митних правил №1087/40800/19 від 10 січня 2020 року,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Чернівецької митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил.

Посилався на те, що 13.06.2019 року відповідачем відносно нього складено протокол про порушення митних правил №1087/40800/19 щодо не вивезення станом на 13.06.2019 року транспортного засобу «Land Rover Discovery» реєстраційний номер НОМЕР_1 через п/п «Порубне-Сірет» м/п «Вадул-Сірет» Чернівецької митниці ДФС, який перебував в режимі транзиту.

В подальшому, 12.07.2019 року Чернівецькою митницею ДФС винесено постанову у справі про порушення митних правил №1087/40800/19, якою визнано його винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст. 470 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме: 8500 грн. 00 коп.

Вважаючи, що його безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності, він звернувся до Першотравневого районного суду м. Чернівці із позовом до Чернівецької митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови про порушення митних правил. Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 09 жовтня 2019 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2019 року, його позовні вимоги задоволено частково, постанову №1087/40800/19 від 12.07.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 470 МК України скасовано, а справу про порушення митних правил надіслано на новий розгляд до Чернівецької митниці ДФС.

В подальшому, 18 січня 2020 року ним було отримано постанову в справі про порушення митних правил №1087/40800/19 від 10 січня 2020 року за підписом в.о. начальника Буковинської митниці Держмитслужби Самушко І.К., в якій, на його думку, попри рішення суду по справі №725/5149/19 повторно проігноровано доводи позивача, що знайшли своє підтвердження під час розгляду справи у першій та апеляційній інстанціях.

Зокрема, у протоколі про адміністративне правопорушення №1087/40800/19 від 13 червня 2019 pоку, в порушення ч. 4 ст. 494 МК України митним органом при постановленні даної постанови не було взято до уваги його пояснення, в яких він зазначав, що 29 листопада 2018 року він звернувся до Святошинського управління поліції ГУ НП у м. Києві з заявою про злочин - крадіжку гаманця, в якому знаходились грошові кошти та свідоцтво про реєстрацію автомобіля «Land rover» д. н. з. НОМЕР_1 . Відповідно, 30.11.2018 року слідчим Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві Стрижевським Д.І. зареєстровано відповідне кримінальне провадження №0009643, правова кваліфікація ч. 1 ст. 185 КК України. У зв`язку із викраденням технічного паспорта він не мав можливість вивезти у встановленні законом строки автомобіль, а також здійснити відповідні митні оформлення.

Також вказував, що посадовою особою, що склала протокол, в порушення вимог ст. 510 МК України, не витребовувались документи на підтвердження даних з АСМО «Інспектор ЄАІС» ДФС (довідка, виписка, письмова інформація витребувана, отримана та долучена до справи у встановленому законом порядку). Це призвело до того, що в протоколі не відображено документально підтверджених обставин щодо скоєння відносно ОСОБА_1 злочинних дій третіх осіб та вчасного повідомлення про це митниць ДФС України.

Посилався на те, що він виконав свій обов`язок повідомити про дані обставини, на підтвердження чого надав посвідчену копію заяви до Київської міської митниці ДФС України вх. №3711 від 30.11.2018 p., копію витягу з ЄРДР, копію листа Київської міської митниці ДФС «Про роз`яснення щодо продовження терміну транзиту» №9735/10/26-70-18-02 від 10.12.2018 року за підписом в.о. заступника начальника С. Осипова., однак в оскаржуваній постанові повторно не зазначено докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ним адміністративного правопорушення, та повторно не зазначено мотиви відхилення інших доказів, на які він посилався, чи висловлені останнім доводи щодо об`єктивної неможливості вивезення автомобіля через протиправні дії третіх осіб, вважає дану постанову незаконною.

Крім того вказував, що правопорушення, яке інкримінують посадові особи Буковинської митниці Держмитслужби, було виявлене 30.11.2018 pоку, що підтверджується листом Київської міської митниці ДФС №9735/10/26-70-18-02 від 10.12.2018 року, в якому чітко вказано, що про обставини, викладені у заяві ОСОБА_1 від 30.11.2018 року щодо неможливості своєчасного вивезення транспортного засобу марки «LAND ROVER», реєстраційний номер НОМЕР_1 повідомлено митницю ДФС України шляхом внесення інформації до Автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор». Таким чином, в.о. заступника начальника С. Осипов підтвердив, що, станом на день підписання ним листа - 10.12.2018 року про неможливість вивезення та місцезнаходження вищевказаного автомобіля повідомлено митницю ДФС України, отже, станом на 10.01.2020 року пройшло більше року з дня виявлення інкримінованого правопорушення.

На підставі вищевикладеного, просив визнати протиправною та скасувати постанову в справі про порушення митних правил №1087/40800/19 від 10.01.2020 року, якою його було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст. 470 МК України та провадження у справі закрити.

У поданому на адресу суду відзиві на позов представник відповідача зазначив, що під час здійснення провадження у справі про порушення митних правил гр. ОСОБА_1 не надав жодних документів, згідно з яких було б встановлено, що пропуск терміну зворотного вивезення автомобіля відбувся з форс-мажорних обставин, зокрема документів про наявність фактів аварії, дій непереборної сили, або протиправних дій третіх осіб, а тому, враховуючи те, що автомобіль прожує перебувати на території України, просив у задоволенні позовних вимог відмовити за безпідставністю.

У судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися. У матеріалах справи наявне клопотання представника позивача, в якому вона просила розглянути справу у її відсутності, позов просила задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позовних вимог за безпідставністю, посилаючись на обставини, зазначені у поданому відзиві на позовну заяву.

Суд, заслухавши думку представника відповідача, дослідивши письмові докази у справі, приходить до наступних висновків.

Так, судом встановлено, що постановою по справі про порушення митних правил №1087/40800/19 від 12.07.2019 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.470 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме у розмірі 8500 грн. 00 коп.

В подальшому, вважаючи дану постанову незаконною та безпідставне притягнення до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 звернувся до Першотравневого районного суду м. Чернівці із позовом до Чернівецької митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови про порушення митних правил.

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 09.10.2019 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2019 року, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову №1087/40800/19 від 12.07.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 470 МК України скасовано, а справу про порушення митних правил надіслано на новий розгляд до Чернівецької митниці ДФС (21-31).

В ході нового розгляду справи, порушеної у відношенні ОСОБА_1 , митним органом винесено постанову в справі про порушення митних правил №1087/40800/19 від 10 січня 2020 року за підписом в.о. начальника Буковинської митниці Держмитслужби Самушко І.К., якою ОСОБА_1 повторно притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 470 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн.

Позивач, не погоджуючись із вказаною постановою вважає, що попри рішення суду по справі №725/5149/19 відповідачем було повторно проігноровано його доводи в частині наявності поважних причин неможливості проведення митного оформлення ввезеного ним автомобіля, що в свою чергу знайшло своє підтвердження під час розгляду справи у першій та апеляційній інстанціях.

Зокрема, митним органом під час винесення оскаржуваної постанови не взяті до уваги доводи ОСОБА_1 про те, що 29.11.2018 року він звернувся до Святошинського управління поліції ГУ НП у м. Києві із заявою про злочин - крадіжку гаманця, в якому знаходились грошові кошти та свідоцтво про реєстрацію автомобіля «Land rover» д. н. з. НОМЕР_1 . Відповідно, 30.11.2018 року слідчим Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві Стрижевським Д.І. зареєстровано відповідне кримінальне провадження №0009643, правова кваліфікація ч. 1 ст. 185 КК України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 381 Митного Кодексу України, громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.

За змістом ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України особа притягається до відповідальності у разі перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів.

Такі дії тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, з об`єктивної сторони правопорушення, передбачене ч.3 ст. 470 МК України характеризується вчиненням дій, які полягають, зокрема, у перевищенні встановленого строку доставки товарів, транспортних засобів більше ніж на десять діб.

При цьому, положеннями ч. 1 ст. 90 Митного кодексу України передбачено, що транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 95 МК України встановлено строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту: для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності одного митного органу - 5 діб).

Положеннями ч. 1 ст. 458 МК України визначено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Як встановлено судом, у десятиденний термін автомобіль з митної території України вивезено не було.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 460 МК України, вчинення порушень митних правил, передбачених ч. 3 ст. 469, 470, ч. 3 ст. 478, ст. 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Таким чином, перевищення десятиденного строку доставки автомобільного транспорту, який ввезений в митному режимі «транзит», до відповідного органу доходів і зборів України або ж його вивезення за межі митної території України, визнається порушенням митних правил, за яке передбачена адміністративна відповідальність у вигляді штрафу.

При цьому, підставою для звільнення від адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачене частиною 3 статті 470 МК України, є часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем, внаслідок саме аварії чи дії обставин непереборної сили, настання яких має бути належним чином підтверджено (доведено) та про них вчасно (до закінчення встановленого строку транзитного перевезення) має бути повідомлено митний орган шляхом подання письмової заяви із зазначенням обставин події, місцезнаходження транспортного засобу, а також надання інформації, яка надає можливість ідентифікувати такий транспортний засіб.

Зокрема, справи про порушення митних правил, передбачені статтями 468-470, 474, 475, 477-481, 485 цього Кодексу, розглядаються органами доходів і зборів.

Статтею 489 Митного Кодексу України передбачено, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Порядок виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму затверджений Наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 №657

Відповідно до п. 1 розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України за №657 від 31.05.2012 року, обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов`язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події.

Пунктом 3 розділу VIII Порядку № 657 вказано, що залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

У пункті 5 розділу VIII Порядку №657 зазначено, що якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

Керівник митного органу, в зоні діяльності якого перебувають товари, транспортні засоби, що потрапили в аварію або під дію обставин непереборної сили, або особа, що виконує його обов`язки, після отримання заяви невідкладно організовує проведення огляду території чи іншого місця, де знаходяться, знаходились або можуть знаходитися товари і транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, за винятком випадків, коли такий огляд проводити недоцільно з урахуванням характеру аварії чи обставин непереборної сили та їх наслідків. Огляд території чи іншого місця, де знаходяться, знаходились або можуть знаходитися товари і транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, також не проводиться у разі відсутності протягом тривалого часу внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили можливості дістатися до місця пригоди.

За результатами огляду складається акт встановленої форми у трьох примірниках. Один примірник акта вручається особі, відповідальній за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, другий - невідкладно надсилається митному органу, під контролем якого перебувають товари, транспортні засоби, що потрапили в аварію або під дію обставин непереборної сили, а третій - залишається у справах митного органу, посадовими особами якого він був складений.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 11 грудня 2018 року у справі №461/3006/17.

Таким чином, законодавством чітко визначено умови можливості не включення до строків транзитного перевезення часу дії обставин непереборної сили чи аварії та /або ліквідації їх наслідків: документальне підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили; вчасне (до закінчення встановленого строку транзитного перевезення) письмове інформування перевізником (особою яка відповідальна за виконання вимог законодавства України за дотримання митного режиму) найближчого митного органу про обставини події.

Аналіз викладених норм законодавства дає підстави для висновку про те, що для звільнення від адміністративної відповідальності за порушення вимог ст. 470 МК України на підставі положень ст. 460 МК України внаслідок дії обставин непереборної сили, особа зобов`язана, окрім надання належних підтверджуючих документів таких обставин, також вчасно (до закінчення встановленого строку транзитного перевезення) повідомити митний орган про обставини події.

Із дослідженого у судовому засіданні витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0009643 від 29.11.2018 року, вбачається, що 29.11.2018 року близько 17 год. в м. Києві по вул. Чорнобильській 16/80 невідома особа шляхом вільного доступу таємно викрала з автомобіля «Land Rover», НОМЕР_1 гаманець, в якому знаходилось свідоцтво на реєстрацію вказаного автомобіля та грошові кошти, що належать ОСОБА_1 (а.с. 19).

Також, із матеріалів справи вбачається, що позивачем ОСОБА_1 30.11.2018 року подано заяву до відповідного митного органу про інформування обставин події які б звільняли його від адміністративної відповідальності, отже позивач виконав вимоги передбачені ст.192 МК України, щодо термінового повідомлення митного органу про обставини події, місцезнаходження транспортного засобу (а.с. 18).

Однак, відповідачем при повторному розгляді справи про порушення митних правил та винесені постанови вищевказані повідомлення позивача та надані на підтвердження викрадення технічного паспорта на автомобіль доказів до уваги не взято, а також в оскаржувані постанові не надано оцінки даним обставинам та не наведено ніякого обґрунтування та оцінки.

Крім того, незважаючи на вказівки, які містяться у рішенні суду в справі №725/5149/19, митним органом під час винесення оскаржуваної постанови повторно проігноровано доводи позивача, що знайшли своє підтвердження під час розгляду справи у першій та апеляційній інстанціях.

Щодо доводів позивача про пропуск відповідачем строків для накладення адміністративного стягнення, то суд зазначає наступне.

Так, ст. 467 МК України передбачено, що якщо справи про порушення митних правил відповідно до ст. 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів або сумами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справи судом.

Таким чином, враховуючи факт оскарження позивачем в судовому порядку попередньої постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності в суді, яке тривало у період з 16 вересня 2019 року по 3 грудня 2019 року, даний період не підлягає включенню у шестимісячний строк накладення адміністративного стягнення, визначений ст.467 МК України, а тому доводи позивача в частині пропуску відповідачем строків для накладення адміністративного стягнення є безпідставними.

За приписами статті 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень, що відповідачем не було зроблено.

У відповідності п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на встановлені в судовому засіданні обставини, з системного аналізу вказаних норм права та визначені відповідно до них правовідносини, вважаю, що відповідачем при винесені постанови не взято до уваги обставини, які звільняють ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності відповідно до ст.460 МК України, а також митним органом не виконано вимоги п. 5 розділу VIII Порядку №657, тому суд приходить до висновку, що постанова в справі про порушення митних правил № 1087/40800/19 від 10.01.2020 року підлягає скасуванню, а провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 5, 9, 72, 77, 80, 90, 94 242, 245, 246, 250, 255, 271, 286, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову в.о. начальника Буковинської митниці Держмитслужби Самушка Іллі Костянтиновича від 10 січня 2020 року в справі про порушення митних правил №1087/40800/19 про визнання винним громадянина України ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 8500 грн., та закрити провадження у справі.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Піхало Н. В.