Справа № 308/1715/20
Суддя: Бедьо В. І.
Дата ухвалення: 2020-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/1715/20
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 лютого 2020 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді Бедьо В.І.
за участі секретаря судового засідання Пазяк С.М.
з участю представника позивача Костів Л.А.
відповідача ОСОБА_1
перекладача Трачук О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгород адміністративну справу за позовною заявою Військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 до громадянина Республіки Індії ОСОБА_1 про примусове видворення іноземця за межі території України,-
В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до громадянина Соціалістичної Республіки Індії ОСОБА_1 про примусове видворення іноземця за межі території України.
Свої вимоги мотивував тим, що 22.10.2019 року о 13 год. 00 хв. ОСОБА_1 був переданий на територію України з Словацької Республіки в порядку Угоди між Україною та ЄС про реадмісію осіб під час проведення прикордонно-представницької зустрічі в ППр «Малий Березний» ділянки відповідальності Чопського прикордонного загону, який 21.10. 2019 року незаконно поза межами пункту пропуску перетнув державний кордон в Словацьку Республіку на напрямку прикордонного знаку № 63 у складі групи осіб та був затриманий прикордонною Поліцією Словацької Республіки.
Документи, що посвідчують особу та підтверджують законність перебування на території України у відповідача на момент затримання відсутні. Особу ідентифіковано через посольство Республіки Індії 11.02.2020 року та видано свідоцтво про повернення № НОМЕР_2 на імя ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
На підставі наведеного, з огляду на те, що відповідач ОСОБА_1 порушив законодавство України, внаслідок чого був затриманий, законних підстав перебування на території України не має, позивач просить примусово видворити його з України.
Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити.
Відповідач у судовому засіданні проти позову не заперечив.
Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши надані докази та матеріали справи, суд встановив наступне.
Згідно ч. 4 ст. 46 КАС України, громадяни України, іноземці чи особи без громадянства можуть бути відповідачами за адміністративним позовом суб`єкта владних повноважень про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України.
Судом установлено, що 22.10.2019 року о 13 год. 00 хв. ОСОБА_1 був переданий на територію України з Словацької Республіки в порядку Угоди між Україною та ЄС про реадмісію осіб під час проведення прикордонно-представницької зустрічі в ППр «Малий Березний» ділянки відповідальності Чопського прикордонного загону, який 21.10. 2019 року незаконно поза межами пункту пропуску перетнув державний кордон в Словацьку Республіку на напрямку прикордонного знаку № 63 у складі групи осіб та був затриманий прикордонною Поліцією Словацької Республіки.
З матеріалів справи вбачається, що 25.10.2019 року Ужгородським міськрайонним судом було прийнято рішення про затримання з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України.
Документи, що посвідчують особу та підтверджують законність перебування на території України у відповідача на момент затримання відсутні. Особу ідентифіковано через посольство Республіки Індії 11.02.2020 року та видано свідоцтво про повернення № НОМЕР_2 на імя ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
На підставі наведеного, з огляду на те, що відповідач ОСОБА_1 порушив законодавство України, внаслідок чого був затриманий, законних підстав перебування на території України не має, позивач просить примусово видворити його з України.
Вказані обставини не були спростовані відповідачем у судовому засіданні, натомість він не заперечував про його повернення в країну походження.
Відповідно до ч. 3 ст. 25 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 року № 3773-VІ, рішення про добровільне повернення іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частинах першій і другій цієї статті, приймається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції за заявою іноземця та особи без громадянства про добровільне повернення. Порядок провадження за заявами іноземців та осіб без громадянства про добровільне повернення визначається Кабінетом Міністрів України.
Відтак з матеріалів справи вбачається, що на даний час громадянин Республіки Індії ОСОБА_1 на території України перебуває незаконно, немає постійного місця проживання, законного джерела існування та документу, що підтверджує законність перебування на території України.
Частиною 3 статті 3 розділу I Закону № 3773 передбачено, що іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.
Відповідно до ч. 1 статті 23 розділу III Закону № 3773, нелегальні мігранти та інші іноземці та особи без громадянства, які вчинили злочин, адміністративні або інші правопорушення, несуть відповідальність відповідно до закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України).
Відповідно до частини 1 стаття 9 розділу II Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства в`їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України.
Відповідно до частини 1 статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 року № 3773-VІ «центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухиляється від виконання такого рішення, та існує ризик його втечі…».
Відповідно до статті 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», статті 3 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», Постанови №1 Пленуму Вищого Адміністративного суду України від 25.06.2009 року, ГУ ДМС України в Одеській області розглянуло всю належну інформацію, яка була доступна та переконані, що виконання рішення про примусове видворення не буде означати для іноземця чи особи без громадянства реальної загрози бути страченим або підданим катуванню, нелюдському чи принизливому поводженню з боку влади країни, куди він видворяється.
Відповідно до ч.1ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч.1ст. 77 КАС України), за згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Таким чином, встановлені судом обставини, а саме: порушення міграційного законодавства України, свідчать про те, що громадянин Республіки Індії ОСОБА_1 порушив вимоги ст. ст. 4, 9, 16 згаданого вище Закону і відповідно до вимог ч. 1 ст. 30 цього ж Закону підлягає видворенню.
Крім того, суд бере до уваги, що у відповідача відсутні законне джерело існування на території України та документ, що підтверджує законність перебування на території України, а тому вважає позовну заяву обґрунтованою та приймає рішення про її задоволення.
На підставі викладеного, та керуючись ст.ст.9, 241-246, 250, 289 КАС України, ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», суд, -

УХВАЛИВ:
Адміністративний позов Військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 до громадянина Республіки Індії ОСОБА_1 про примусове видворення іноземця за межі території України задовольнити.
Примусово видворити за межі території України громадянина Республіки Індії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Рішення може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя Ужгородського
міськрайонного суду В.І. Бедьо