Справа № 821/1897/16
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2020-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

25 лютого 2020 року

Київ

справа №821/1897/16

адміністративне провадження №К/9901/43481/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого Тацій Л.В.,

суддів: Стеценка С.Г., Шарапи В.М., -

розглянув у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2017 року (прийняту судом у складі: головуючого судді Шеметенко Л.П., суддів: Потапчука В.О., Семенюка Г.В.) у справі за позовом ОСОБА_1 (відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 10 грудня 2016 року ОСОБА_1 зареєструвала шлюб та її прізвище після державної реєстрації шлюбу - ОСОБА_1 ) до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» (далі - Уповноважена особа Фонду, Фонд відповідно) Костенка Ігоря Івановича, третя особа - Фонд, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2016 року ОСОБА_1 (на сьогодні ОСОБА_1 ) звернулася до суду з адміністративним позовом, у якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду щодо невключення ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в межах граничної суми відшкодування до 200 000 грн за договором банківського вкладу "Скарбничка" № 170D-658524 від 11.02.2016;

- зобов`язати Уповноважену особу Фонду включити ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в межах граничної суми відшкодування до 200 000 грн. за договором банківського вкладу "Скарбничка" № 170D -658524 від 11.02.2016.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Херсонський окружний адміністративний суд постановою від 20 березня 2017 року позов задовольнив.

Визнав протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду щодо невключення ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в межах граничної суми відшкодування до 200000 грн за договором банківського вкладу "Скарбничка" № 170D-658524 від 11.02.2016.

Зобов`язав Уповноважену особу Фонду включити ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в межах граничної суми відшкодування до 200 000 грн за договором банківського вкладу "Скарбничка" № 170D-658524 від 11.02.2016.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що є вкладником в розумінні статті 2 Закону України від 23 лютого 2012 року № 4452-VІ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Закон № 4452-VІ), а тому у зв`язку із прийняттям Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик" (далі - ПАТ «КБ «Хрещатик») набув право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладом за рахунок коштів Фонду.

Одеський апеляційний адміністративний суд постановою від 20 червня 2017 року рішення суду першої інстанції скасував та прийняв нову постанову, якою відмовив у задоволенні позову.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції зазначив, що, незважаючи на певні заборони, 04 квітня 2016 року ПАТ «КБ «Хрещатик» був укладений додатковий договір №1 до договору №170D-658524 від 11 лютого 2016 року про відступлення вкладником ОСОБА_4 новому вкладнику ОСОБА_1 права вимоги за цим договором, що, в свою чергу, є порушенням постанови Національного банку України № 231/БТ від 04 квітня 2016 року «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» до категорії проблемних», яка є обов`язковою до виконання, та діючого законодавства у сфері банківської діяльності.

При цьому, колегія суддів акцентує увагу на тому, що вже 05 квітня 2016 року постановою Національного банку України № 234 Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Хрещатик» віднесено до категорії неплатоспроможних, що підтверджує законність прийнятих обмежень відносно банку вищевказаною постановою № 231/БТ від 04 квітня 2016 року.

Отже, апеляційний суд зазначив, що правові підстави для визнання протиправною бездіяльності Уповноваженої особи Фонду щодо невключення позивача у перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «КБ «Хрещатик» за рахунок Фонду та зобов`язання включити до відповідного переліку відсутні, а відтак вимоги адміністративного позову є необґрунтованими та безпідставними.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

10 липня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, у якій просить рішення суду апеляційної інстанції скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

У скарзі посилається на те, що в неї відкритий банківський рахунок і їй надали довідку про те, що в реєстрі кредиторів банку вона не знаходиться, оскільки в неї сума до 200000 грн, однак і до переліку вкладників, які мають право на відшкодування вкладу за рахунок коштів Фонду, її не включають.

Договір вкладу чинний, банківський рахунок дійсний, будь-яких доказів нікчемності правочину немає, ніяких рішень з цього приводу не приймалось.

Рішення про визнання Банку проблемним 04 квітня 2017 року не було ніде оприлюднено. Тільки наступного дня 05 квітня 2016 року в новинах оголосили, що банк визнано неплатоспроможним.

Наявність банківського рахунку на умовах якого ПАТ «КБ «Хрещатик» залучив кошти, що надійшли для неї є підставою для включення до переліку вкладників, що мають право на відшкодування коштів за рахунок коштів Фонду.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 13 липня 2017 року відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів». З цієї дати набула чинності нова редакція Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).

Згідно з підпунктом 4 пункту 1 Перехідних положень КАС касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

На виконання вимог підпункту 7 пункту 1 Перехідних положень справа була передана до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 березня 2018 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Гриців М.І., судді: Берназюк Я.О., Коваленко Н.В.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 18 липня 2019 року на підставі розпорядження в.о. начальника управління забезпечення автоматизованого документообігу суду секретаріату Касаційного адміністративного суду від 17 липня 2019 року № 1009/0/78-19 визначено новий склад колегії суддів: головуючий суддя Тацій Л.В., судді: Стеценко С.Г., Шарапа В.М., справу передано головуючому судді.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

10 лютого 2016 року між ОСОБА_4 та ПАТ "КБ "Хрещатик" укладено договір банківського вкладу "Скарбничка" № 170D-658524 в доларах США за умовами якого Вкладник передав, а Банк прийняв грошові кошти в сумі 320,00 доларів США терміном з 11.02.2016 по 11.05.2016 включно під 6,75 % річних.

Для внесення суми вкладу Банк відкрив депозитний рахунок НОМЕР_2.

04 квітня 2016 року між ПАТ "КБ "Хрещатик", ОСОБА_4 та ОСОБА_1 укладено додатковий договір № 1 до договору № 170D-658524 від 11 лютого 2016 року. Відповідно до додаткового договору №1 від 04.04.2016 року ОСОБА_4 відступає ОСОБА_1 право вимоги по договору № 170D-658524 банківського вкладу "Скарбничка" в доларах США із щомісячним приєднанням (капіталізацією) процентів до суми вкладу (3 місяця) від 11 лютого 2016 року. Договір викладено в новій редакції, відповідно до якої ОСОБА_1 - вкладник; на ім`я вкладника відкритий рахунок в сумі 7500 доларів США на термін з 11.02.2016 по 11.05.2016.

Постановою Правління Національного банку України від 05.04.2016 № 234 "Про віднесення ПАТ "Комерційний банк "Хрещатик" до категорії неплатоспроможних" віднесено ПАТ "Комерційний банк "Хрещатик" до категорії неплатоспроможних банків.

05.04.2016 виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 463 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Комерційний банк "Хрещатик" зі строком на один місяць по 04.05.2016 включно, та призначено уповноважену особу Фонду Костенка Ігоря Івановича.

21.04.2016 рішенням № 560 продовжено строки тимчасової адміністрації до 04.06.2016.

Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 02.06.2016 № 46-рш "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Комерційний банк "Хрещатик" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 03.06.2016 № 913 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Комерційний банк "Хрещатик" та делегування повноважень ліквідатору банку", згідно з яким розпочато процедуру ліквідації ПАТ "Комерційний банк "Хрещатик" з відшкодуванням з боку Фонду коштів за вкладами фізичних осіб та призначено Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Комерційний банк "Хрещатик" Костенка Ігоря Івановича.

14.06.2016 ОСОБА_1 звернулася до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Комерційний банк "Хрещатик" Костенка Ігоря Івановича із заявою про включення до реєстру вкладників і списки осіб, що отримують кошти за рахунок Фонду гарантування вкладів в межах граничної суми до 200000,00 грн. за договором №170D-658524 банківського вкладу "Скарбничка" в доларах США від 11 лютого 2016 року та виплати вказаної суми. Також просила повідомити про причини невиплати вкладу та невключення до реєстру вкладників.

Відповідач відповіді не надав.

Вважаючи таку бездіяльність протиправною позивачка звернулася до суду.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 від 10.12.2016 ОСОБА_1 зареєструвала шлюб та її прізвище після державної реєстрації шлюбу - ОСОБА_1.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у межах доводів касаційної скарги перевірив постановлені у цій справі судові рішення, обговорив доводи касаційної скарги і дійшов висновку про таке.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені Законом України від 23 лютого 2012 року № 4454-VІ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон № 4454-VІ).

За визначенням статті 2 Закону № 4454-VІ уповноважена особа Фонду - це працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону № 4454-VІ Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Частина перша статті 4 Закону № 4454-VІ встановлює, що основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Згідно з частиною першою статті 26 Закону № 4454-VІ Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Відповідно до частини першої статті 27 Закону № 4454-VІ уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Правовий аналіз зазначених вище норм, дає змогу дійти до висновку, що вирішальною умовою для включення особи до переліку вкладників, є наявність у такої особи вкладу в банку.

Пунктами 3, 4 частини першої статті 2 Закону № 4454-VІ визначено зміст понять «вклад» та «вкладник».

Вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Вкладник - фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Суд касаційної інстанції зауважує, що підставою для поширення на особу гарантій, передбачених Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» щодо відшкодування вкладу, є наявність у такої особи залишку коштів на банківському рахунку, що відкритий на її ім`я, тобто наявність вкладу та статусу вкладника у особи.

Відповідно до частини 3 статті 1058 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) до відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

Так, у статті 512 ЦК визначені підстави заміни кредитора в зобов`язанні, відповідно до пункту 1 частини першої якої кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора в зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що й правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 513, стаття 514 ЦК).

За своєю правовою природою договір про відступлення права вимоги є лише підставою для заміни кредитора у зобов`язанні іншою особою. Проте укладення такого договору не замінює основного правочину, з якого виникли відносини сторін, у цьому випадку - договору банківського вкладу між ПАТ «КБ «Хрещатик» та ОСОБА_4 . Відтак, на підставі договору про відступлення права вимоги позивачка не набуває статусу вкладника в розумінні Закону № 4454-VІ та пов`язаного з цим статусом права на отримання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладом від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, який не був учасником зобов`язання, в межах якого відбулось відступлення права вимоги.

Так, маючи документально підтверджені грошові вимоги до банку (боржника) щодо його грошових зобов`язань позивачка стає кредитором цього банку. Водночас кредиторські вимоги ОСОБА_1 , які ґрунтуються на договорі про відступлення права вимоги, не можуть бути задоволені за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, які мають інше призначення і спрямування (відшкодування вкладникам коштів за їхніми вкладами).

При цьому, статусу вкладника фізична особа набуває лише у випадку укладення договору банківського вкладу (депозиту) або договору банківського рахунку, а також, якщо такі договори укладено на її користь. Набуття статусу вкладника у зв`язку з відступленням права вимоги за вкладом, заміни кредитора у зобов`язанні, що випливає із договору вкладу (рахунку, депозиту), чи придбання частини вкладу за договором купівлі-продажу, нормативними актами, що регулюють спірні правовідносини, не передбачено.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_1 не набула статусу вкладника банку, який має право на відшкодування суми вкладу за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, оскільки обставини, з якими Закон № 4454-VІ пов`язує виникнення права на відшкодування суми коштів за вкладом разом з нарахованими на дату віднесення банку до категорії неплатоспроможних відсотками, не існували, а саме на дату віднесення банку до категорії неплатоспроможних, ні особисто позивачем, ні будь-ким на його користь не укладався договір банківського вкладу.

Разом з тим, позивачка внаслідок укладення договору відступлення права вимоги набула статусу кредитора ПАТ «КБ «Хрещатик» та не позбавлена права заявити свої вимоги до банку саме як кредитор відповідно до положень статті 52 Закону № 4454-VІ.

Зазначена правова позиція узгоджується з висновком викладеним Верховним Судом у постановах від 17 липня 2019 року у справі № 819/3047/15, від 8 серпня 2019 року у справі № 826/19560/15 та від 18 вересня 2019 року у справі № 819/3041/15 від 9 жовтня 2019 року у справі № 817/9/16, від 21 листопада 2019 року у справі № 813/5385/15, від 09 січня 2020 року у справі № 803/1729/15.

Доводи касаційної скарги не спростовують правильності висновків суду апеляційної інстанції.

Посилання у касаційній скарзі на правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 18 жовтня 2019 року у справі № 826/17139/16, є необґрунтованим.

Так, у справі, на правовий висновок в якій посилається скаржниця, суд касаційної інстанції, перевіряючи правильність застосування норм матеріального та дотримання норм процесуального права, врахував, що судами попередніх інстанцій надано правову оцінку діям (бездіяльності) уповноваженої особи Фонду виключно щодо тимчасового блокування рахунку позивача без повідомлення про нікчемність правочину.

Отже, правовідносини у цій справі та справі, що розглядається, не є подібними.

Суд визнає, що суд апеляційної інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ", статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2017 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Л.В. Тацій

Судді : С.Г. Стеценко

В.М. Шарапа