Справа № 280/4781/19
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2020-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 лютого 2020 року м. Дніпросправа № 280/4781/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу Комунального підприємства «Наше місто»

на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року (суддя Кисель Р.В.) по справі №280/4781/19 за позовом Комунального підприємства «Наше місто» до Управління Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області до визнання протиправним та скасування висновку, -

в с т а н о в и В:

КП «Наше місто» звернулося до суду з позовом, в якому просило визнати висновок відповідача про результати моніторингу закупівлі UA-2019-07-02-000218-b, ДК 021:2015 код 90670000-4 Послуги з дезінфікування та дератизування міських і сільських територій (послуги з дератизації та дезінсекції), яка проводиться Комунальним підприємством "Наше місто" Запорізької міської ради, протиправним та скасувати.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року позов залишено без розгляду.

Ухвала суду мотивована тим, що позивачем пропущено строк звернення до суду з позовом, який визначено ст. 122 КАС України, і підстав для поновлення цього строку не існує.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги позивач посилався на те, що суди повинні гарантувати доступ до правосуддя особам, які вважають, що їх право порушене, і діяли добросовісно, але пропустили строк звернення до суду з поважних причин. У спірному випадку, як зазначає позивач, строк звернення до суду із позовом був пропущений з поважних причин, зокрема, з тих причин, що позивач намагався у позасудовому порядку врегулювати спірні відносини, які виникли з відповідачем. Але відповідач, не дивлячись на те, що Законом України «Про публічні закупівлі» на нього покладено певні обов`язки в процедурі оскарження рішення, не надав відповіді на лист позивача, в якому останній просив роз`яснити висновок про результати моніторингу закупівлі.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити судове рішення без змін з огляду на його законність і обґрунтованість.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що у межах цієї справи позивач оскаржує висновок Управління Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області, який прийнято відповідачем внаслідок реалізації повноважень, які передбачені Законом України «Про публічні закупівлі».

Частиною 1 статті 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 3 ст. 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ч. 10 ст. 71 Закону України "Про публічні закупівлі" у разі незгоди замовника з інформацією, викладеною у висновку, він має право оскаржити висновок до суду протягом 10 робочих днів з дня його оприлюднення, про що зазначається в електронній системі закупівель протягом наступного робочого дня з дня оскарження висновку до суду.

Отже, суд першої інстанції правильно виходив з того, спеціальним законом встановлений строк для звернення до суду із позовом щодо оскарження висновку - протягом 10 робочих днів з дня його оприлюднення.

Оскаржуваний висновок складений відповідачем 15.08.2019 та в цей же день оприлюднено (https://www.prozorro.gov.ua/tender/UA-2019-07-02-000218-b).

З огляду на положення зазначених норм права та час оприлюднення оскаржуваного висновку, суд першої інстанції правильно вказав на те, що строк оскарження висновку сплив 03.09.2019.

Встановивши те, що з позовом до суду КП «Наше місто» звернулося 01.10.2019р., суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивачем пропущено строк звернення до суду із позовом.

Під час розгляду справи позивачем було надано заяву про поновлення строку звернення до суду, в якій позивач посилався на те, що 20.08.2019 підприємство звернулося до відповідача за роз`ясненням оскаржуваного висновку але відповідь не отримало. Тобто позивач намагався врегулювати спір в позасудовому порядку. Крім цього позивач зазначав, що відповідальна особа позивача - секретар тендерного комітету Бречко Д.С. в період з 21.08.2019 по 04.09.2019 перебував у щорічній відпустці, що зумовило затримку у підготовці документальних доказів та отримання відповідних пояснень щодо обставин справи. Також зазначав, що в оскаржуваному висновку відповідачем не конкретизовано, яким чином позивач повинен усунути порушення. Вважає, що порушення можуть бути усунені шляхом розірвання договору із переможцем торгів, що матиме негативні фінансові наслідки.

За наслідками розгляду заяви позивача про поновлення строку звернення із позовом до суду, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що зазначені позивачем причини не можливо визнати поважними та такими, що об`єктивно перешкоджали позивачу звернутися до суду із позовом у визначені законом строки.

Зокрема, суд першої інстанції вказав на те, що процедура (в тому числі і строки) позасудового врегулювання спірних правовідносин чітко регламентована ч.ч. 8, 9 ст. 71 Закону України "Про публічні закупівлі", і суду не було надано доказів того, що сторони намагалися врегулювати спірні відносини у позасудовому порядку.

При цьому, суд першої інстанції вказав на те, що звернення позивача до відповідача не можливо розцінювати як звернення до органу державного фінансового контролю за роз`ясненням змісту висновку, оскільки зі змісту такого звернення випливає те, що позивач не просив роз`яснити оскаржуваний висновок, а висловлював свою незгоду із цим висновком.

З приводу такої позиції суду першої інстанції суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Спеціальним законом, який установлює правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади, є Закон України «Про публічні закупівлі».

Вказаним Законом, зокрема, визначено порядок здійснення моніторингу публічних закупівель, а також як права замовника так і повноваження органу державного фінансового контролю.

Так, за приписами ч.ч. 8, 9 ст. 7-1 Закону України "Про публічні закупівлі" замовник має право протягом трьох робочих днів з дня оприлюднення висновку одноразово звернутися до органу державного фінансового контролю за роз`ясненням змісту висновку та його зобов`язань, визначених у висновку.

Протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення органом державного фінансового контролю висновку замовник оприлюднює через електронну систему закупівель інформацію та/або документи, що свідчать про усунення порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель, викладених у висновку, або аргументовані заперечення до висновку, або інформацію про причини неможливості усунення виявлених порушень.

У разі підтвердження органом державного фінансового контролю факту усунення замовником порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель, викладених у висновку, про що цей орган зазначає в електронній системі закупівель протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення замовником відповідної інформації в електронній системі закупівель, службова (посадова) особа замовника, уповноважена особа замовником не притягається до адміністративної відповідальності за порушення законодавства у сфері закупівель з порушень, що були усунуті замовником відповідно до висновку.

Отже у межах процедури моніторингу публічних закупівель замовник, яким у спірному випадку є позивач, має право звернутися до органу державного фінансового контролю за роз`ясненням змісту висновку та його зобов`язань, визначених у висновку.

У свою чергу, наявність такого права у замовника, безумовно породжує у органу державного контролю обов`язок щодо надання відповіді на таке звернення.

У спірному випадку встановлено, що згідно даних з веб-порталу Уповноваженого органу(https://www.prozorro.gov.ua/tender/UA-2019-07-02-000218-b) позивач 20.08.2019р. звертався за роз`ясненням оскаржуваного висновку (а.с.237).

Натомість відповіді на своє звернення позивач не отримав, про що також свідчить інформація із зазначеного веб-порталу.

Суд першої інстанції, надаючи оцінку вказаним обставинам, виходив з того, що зі змісту звернення позивача випливає те, що позивач не просив роз`яснити оскаржуваний висновок, а висловлював свою незгоду із цим висновком, а отже таке звернення не можливо визнати зверненням за роз`ясненням змісту висновку.

З приводу такої позиції суду першої інстанції слід зазначити те, що по-перше: на офіційному веб-порталу Уповноваженого органу (https://www.prozorro.gov.ua/tender/UA-2019-07-02-000218-b) зазначено саме те, що замовник звернувся за роз`ясненням висновку; по-друге: таке звернення було адресовано не суду, а органу державного фінансового контролю, а отже саме орган державного фінансового контролю і має повноваження визначатися із суттю такого звернення. При цьому, у будь-якому випадку, незалежно від змісту та сутті звернення замовника, який направлено у межах процедури моніторингу публічних закупівель, орган державного фінансового контролю має обов`язок надати обґрунтовано відповідь на таке звернення.

Отже суд апеляційної інстанції вважає, що звернення замовника до органу державного контролю, у межах процедури моніторингу публічних закупівель, та ненадання органом державного контролю відповіді на таке звернення, можливо визнати поважними причинами пропуску строку звернення із позовом до суду, оскільки позивач мав законні сподівання на розгляд його звернення, від результатів якого і залежали подальші дії позивача у спірних відносинах.

Таким чином, враховуючи незначну тривалість строку, який пропущено позивачем, обставини, які зумовили пропуск строку, а також активну поведінку позивача протягом перебігу строку на звернення із позовом до суду, суд апеляційної інстанції не може погодитися із позицією суду першої інстанції про не встановлення у цій справі обставин, які б свідчили про поважність причин пропуску строку звернення до суду із позовом.

Отже суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що оскаржувану ухвалу суду першої інстанції не можливо визнати обґрунтованою, як того вимагає ст.242 КАС України, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції вважає за необхідне ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити для продовження розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.320, 321, 322, 325, 327, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Наше місто» - задовольнити.

Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року у справі №280/4781/19 - скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Вступну та резолютивну частину проголошено 25.02.2020р.

Повне судове рішення складено 26.02.2020р.

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк