Справа № 214/299/20
Суддя: Малаховська І. Б.
Дата ухвалення: 2020-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 214/299/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25 лютого 2020 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого - судді Малаховської І.Б.,

за участю: секретаря - Перог Р.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі адміністративну справу № 214/299/20 за позовом ОСОБА_1 до сержанта поліції Гребенюка Сергія Миколайовича, 1 батальйон, 1 рота, Полк патрульної поліції в місті Кривому Розі про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про аміністратвине правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 1922676 від 30.12.2019 року, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про аміністратвине правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 1922676 від 30.12.2019 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 30.12.2019 року він їхав на своєму авто по дорозі Н11 по вулиці Окружній, яка зливається з іншою дорогою Н23 по вулиці Купріна. За ним їхали поліцейські - номер їх машини йому не відомий і в пункті 6 Протоколу не вказані ні марка авто, ні державний номер. Перед злиттям вулиці Окружна з вулицею Купріна, де рух по дорозі розділяється ліворуч і праворуч - вказано дорожньою відміткою, є пішохідний перехід, який регулюється світлофором. Для доказів він зробив в денний час фотографії місця, де йому приписують порушення п. 9.2 б ПДР, Додатки 1-3 показують, що на вулиці Окружній є дорожня розмітка напрямку дороги далі по вулиці Купріна. Вважає, що він не мав права включати сигнал повороту направо, так як він рухався по своїй полосі і якби він включив правий поворот, то мав би звернути в провулок. Він проїхав більше 800 метрів і його зупинили поліцейські. Після зупинки йому один поліцейський повідомив, що він не подав сигнал світловим покажчиком повороту, коли переїжджав кільце в районі Змичка. Він попросив показати докази цього порушення, так як він включив покажчик поворотів на ділянці кільцевого руху. Патрульний хвилин двадцять перекачував відео з авто регістратора на телефон. Потім підійшов другий поліцейський, який навіть не представився, і показав йому відео, де було видно, що він включив поворот. Тоді він поміняв відео і показав, що він не ввімкнув поворот при продовженні руху з вулиці Окружної на вулицю Купріна. Поліцейський на терміналі роздрукував йому постанову, яку він не взяв на місці, постанову що нагадує чек в супермаркеті, ніж документ СВП. Він не знає наскільки легальна така роздруківка, але принизлива і порушує права людини і конституційні права громадянина України.

Працівники патрульної поліції не складають протоколи про адміністративне правопорушення, а відразу виносять постанову про притягнення до адміністративної відповідальності. Виконаний на терміналі, цей «документ» не довгого зберігання і може не дожити до кінця розгляду справи. Виконаний на стрічці, що унеможливлює зробити ксерокопії. Інформація на стрічці викладена скороченнями, які без спеціальних знань експерта розшифрувати неможливо. Для оскарження доводиться через Інтернет розшифровувати структурний підрозділ патрульної поліції для внесення даних в позов згідно КАС України. Адресу знаходження СВП теж доводиться розшукувати в довідниках, а має бути викладена в постанові.

Права особи вкладені дрібним шрифтом, які особи з погіршеним зором почитати на дорозі не можуть. Банківські реквізити виконано не чітко і під впливом тепла можуть зникнути і особа не зможе сплатити штраф і буде піддана подальшим репресіям і дискримінації. На звороті постанови написано його право оскаржити до вищестоящої посадової особи. Не вказано, кому саме і за якою адресою перебуває ця особа. Працівник патрульної поліції не має права притягувати водія до адміністративної відповідальності без доказів та з`ясування всіх обставин справи. Звинувачення не можуть ґрунтуватися лише на припущеннях працівників патрульної поліції. Якщо ж поліцейський встановив докази, які вказують на вчинення правопорушення та посилання на них, водій має право ознайомлюватися з цими доказами, навіть якщо це відеозапис нагрудної камери інспектора. А якщо працівник поліції відмовляється надати водієві для ознайомлення такий відеозапис, можна вважати, що такого доказу не існує.

Від відповідача надійшов відзив, з якого вбачається, що відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог за таких підстав.

Ним під час патрулювання 30 грудня 2019 року близько 20 год. 30 хв. у м. Кривому Розі на вул. Купріна був помічений транспортний засіб «ВАЗ 211010» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , який перед початком маневру «поворот» з вулиці Окружної на вулицю Купріна не увімкнув світловий покажчик повороту відповідного напрямку, а саме у правий бік. Після чого вищезазначений транспортний засіб було зупинено з дотриманням ПДР.

Після того, як були помічені ознаки того, що громадянин ОСОБА_1 порушив ПДР та ним був зупинений, він підійшов до автомобіля, представився згідно п. 3 ст. 18 Закону України «Про національну поліцію», після чого згідно п. 1.1 та п. 2 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію», він підійшов до водія і повідомив причину зупинки. Попросив пред`явити водійське посвідчення, реєстраційний документ на транспортний засіб. Переконавшись, що вимоги ст.. 278 КУпАП виконані, перейшов до розгляду справи стосовно позивача.

Після розгляду справи від позивача надійшло клопотання про ознайомлення з відеодоказами, яке ним було задоволено. Після з`ясування всіх фактичних даних ним було встановлено наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. За результатами розгляду адміністративної справи та з метою припинення вказаного порушення, ним було законно та обґрунтовано, з дотриманням норм чинного законодавства до позивача застосовано адміністративне стягнення - штраф у розмірі 425 грн. шляхом винесення постанови у справі про аміністратвине правопорушення серії ЕАК № 1922676 від 30.12.2019 року.

В відповіді на відзив позивач зазначає, що весь відзив - доказ неправомірності дій сержанта поліції Гребенюка С.М .

Позивач ОСОБА_1 надав до суду клопотання про розгляд справи в письмовому провадженні. та надав суду додаткові письмові пояснення, суть яких зведена до того, що використаний відео реєстратор не є доказом його вини.

Представник позивача Руденко А.П. також надав до суду клопотання про розгляд справи в письмовому провадженні, та зазначив що відео файл з відеореєстратора не може бути визнано судом як доказ, оскільки про нього не зазначено в постанові.

Відповідач будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи до зали судового засідання також не з`явився. причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ст. 268 КАС України усправах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язк у Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду. Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши письмові та відеодокази, приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог за таких підстав.

Відповідно до постанови серії ЕАК № 1922676 від 30.12.2019 року водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 211049 з державним номерним знаком НОМЕР_1 30.12.2019 року о 20-06 годині в м. Кривий Ріг не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті з вулиці Окружна на вулицю Купріна, чим порушив п. 9.2 б ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП ( а.с.16).

Крім того, судом було відтворено та оглянуто відеозаписи який містяться на ДВД-диску долученого відповідачем до відзиву.

З відео файлу «Рибка», вбачається, що водій керуючи транспортним засобом ВАЗ 211049 з державним номерним знаком НОМЕР_1 при здійснені маневр повороту праворуч з вулиці Окружна на вулицю Купріна не ввімкнув світловий покажчик повороту відповідного напрямку.

Вищезазначене відео було зафіксоване на відео реєстратор який знаходився в автомобілі патрульної поліції.

Пункт 2 частини 1 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» чітко встановлює порядок використання техніки в правовідносинах щодо безпеки дорожнього руху, види техніки та умови її використання.

Відповідно до п. 2 частини 1 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Частиною 2 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» встановлено, що інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

В свою чергу, приписами частини 3 статті 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Під час дослідження матеріалів справи, судом встановлено, що спірна постанова не містить посилання технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис порушення позивачем правил дорожнього руху.

У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис згідно з вимогами ст. ст. 73, 74 КАС України не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення. Аналогічна правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 у справі №524/5536/17 та від 17.07.2019 у справі №295/3099/17, від 19.02.2020 року у справі №524/1284/17.

Проте, зі змісту позовної заяви та клопотання позивача від 25 лютого 2020 року та відеозапису «…0547», який зафіксований на бодікамеру поліцейського, на яку маються посилання в спірній постанові серії ЕАК № 1922676, вбачається що позивач вказує на факт керування ним транспортним засобом ВАЗ 211049 з державним номерним знаком НОМЕР_1 30.12.2019 року о 20-06 годині в м. Кривий Ріг та здійснення маневру повороту праворуч з вулиці Об`їзна на вулицю Купріна без увімкнення світового покажчика повороту відповідного напрямку.

Крім того, судом було оглянуто долучені позивачем до позовної заяви фотокартки. З додатку 1 (а.с. 8) слідує, що по вулиці Об`їзній, перед перехрестям з вулицею Купріна розміщений світлофор, дорожній знак 2.1 ПДР України та нанесена дорожня розмітка 1.14.2 і 1.18 розділу 34 ПДР України.

Згідно зі ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно пп. «б» п.9.2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (далі - ПДР України) водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками поворот відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Відповідно до п.1.10 ПДР України маневрування (маневр) - початок руху, перестроювання транспортного засобу в русі з однієї смуги на іншу, поворот праворуч чи ліворуч, розворот, з`їзд з проїзної частини, рух заднім ходом;

- перехрестя - місце перехрещення, прилягання або розгалуження доріг на одному рівні, межею якого є уявні лінії між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг. Не вважається перехрестям місце прилягання до дороги виїзду з прилеглої території.

З додатків 1, 2, 3, 4, 5, 6 вбачається, що ділянка дороги складається з Т-подібного, регульованого перехрестя та має дорожню розмітку, яка вказує на дозволені на перехресті напрямки руху по смугам ( ліворуч та праворуч).

Відповідно до п.1) ч. 1 ст. 78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Отже, позивач ОСОБА_1 визнає здійснення ним повороту з вулиці Об`їзна на вулицю Купріна в м. Кривому Розі без увімкнення сигналу світловим покажчиком повороту відповідного напрямку, вказані обставини не підлягають доказуванню згідно з положеннями чинного процесуального законодавства.

Відповідно до ч.2 ст.122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про наявність вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, оскільки останнім було допущено порушення правил дорожнього руху, а саме 9.2 б ПДР України.

Твердження позивача, про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, суд розцінює як спосіб уникнення останнього відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Суд визнає наданий відповідачем відеозапис, а саме відеофайл «….0547» та «….0546» належним та допустимим доказом по справі, оскільки згідно ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Крім того, під час винесення спірної постанови позивачеві було роз`яснено його права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, право та порядок оскарження постанови згідно зі ст. ст. 287-289 КУпАП .

Відповідно до ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин страви і їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до ч. 1, ч.4 ст.73, ч.1 ст. 77 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Судом при дослідженні спірної постанови встановлена її відповідність вимогам статей 256, 283-285 КУпАП.

Факт скоєння правопорушення підтверджується матеріалами справи та не заперечується позивачем. Пояснення позивача про наявність провулку праворуч не доведені суду та є не зрозумілими через відсутність визначеності зазначеного провулку на місцевості. Крім того, позивачем не зазначено суду навіть назви провулку, про який він зазначав в позові.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 був не уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, порушив п. 9.2 б ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог про скасування спірної постанови слід відмовити.

На підставі викладеного і у відповідності зі ст. 2, 5, 15, 72-77, 79, 241-246, 250, 251 КАС України , ст.ст. 122 , 222, 251, 254, 255, 256, 280, 288 КУпАП, ЗУ «Про дорожній рух», суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до сержанта поліції Гребенюка Сергія Миколайовича, 1 батальйону, 1 роти, Полку патрульної поліції в місті Кривому Розі про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про аміністратвине правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 1922676 від 30.12.2019 року залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторін:

Позивач: ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідач:поліцейський, сержант поліції Гребенюк Сергій Миколайович, адреса місця роботи: м. Кривий Ріг, вул. Волгоградська, 11, Дніпропетровська область.

Суддя І.Б. Малаховська