Справа № 140/417/20
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2020-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
про повернення позовної заяви

28 лютого 2020 року ЛуцькСправа № 140/417/20

Суддя Волинського окружного адміністративного суду Денисюк Р.С., вивчивши позовну заяву ІНФОРМАЦІЯ_1 до Головного територіального управління юстиції у Волинській області в особі Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області про визнання протиправними та скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

Волинський обласний військовий комісаріат звернувся з позовом до Головного територіального управління юстиції у Волинській області в особі Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області про визнання протиправними та скасування постанов державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Трофимюка П.В. від 09.07.2019 ВП № 59487248 про стягнення виконавчого збору та від 02.08.2019 ВП № 59487248 про накладення штрафу.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 10.02.2020 позовну заяву залишено без руху, оскільки остання подана без додержання вимог встановлених статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), а саме: не подано заяви про поновлення строку звернення до суду із наведенням підстав поважності пропуску такого строку, доказів на підтвердження таких обставин, а також доказів сплати судового збору в розмірі 2102,00 грн. (оригіналу платіжного документу) та надано позивачу строк для усунення недоліків десять днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Копія вказаної ухвали вручена позивачу 12.02.2020, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

24.02.2020 від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, в якій останній просить визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду та просить його поновити. Причини поважності пропущення строку звернення до суду мотивовано тим, що позивачем було обрано спочатку позасудовий спосіб захисту порушених прав та законних інтересів, з огляду на економічну ситуацію та відсутність відповідних бюджетних призначень на оплату судового збору. Однак, такі заходи не принесли бажаного результату, а тому позивач в подальшому звернувся з даним позовом до суду. Відтак, вважає, що строк звернення до суду пропущено з поважних причин.

Позовна заява підлягає поверненню позивачеві з наступних підстав.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Частиною першою статті 122 КАС України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Статтею 123 КАС України передбачені наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду. Так, згідно із частинами першою і другою статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом не поважними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані не поважними, суд повертає позовну заяву.

З матеріалів позову вбачається, що позивачем заявлено позов про визнання протиправними та скасування постанов державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Трофимюка П.В. від 09.07.2019 ВП № 59487248 про стягнення виконавчого збору та від 02.08.2019 ВП № 59487248 про накладення штрафу. Вважає, що строк звернення до суду пропустив з поважних причин тому просить визнати причини пропуску строку звернення до суду поважними та його поновити.

Наведені позивачем обставини щодо причин поважності пропущення строку на думку суду не є поважними, враховуючи наступне.

Як слідує з матеріалів позовної заяви, позивач зазначає, що оскаржувані постанови від 09.07.2019 ВП № 59487248 про стягнення виконавчого збору та від 02.08.2019 ВП № 59487248 про накладення штрафу, отримав у липні 2019 року та серпні 2019 року відповідно.

Таким чином, враховуючи зазначене, позивачу про оскаржувані постанови стало відомо, як він і зазначає в позовній заяві 19.07.2019 та у серпні 2019 року.

Відтак, строк звернення до суду з вимогою про визнання протиправними та скасування постанов державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Трофимюка П.В. від 09.07.2019 ВП № 59487248 про стягнення виконавчого збору та від 02.08.2019 ВП № 59487248 про накладення штрафу, розпочався з 19.07.2019 та з серпня 2019 року, відповідно та закінчився 29.07.2019 та в серпні або вересні 2019 року (залежно від дати отримання постанови) відповідно.

Отже, встановлені судом обставини свідчать про те, що позивач знав про порушення своїх прав, свобод та інтересів та мав можливість вжити своєчасних заходів щодо їх захисту в межах встановленого КАС України строку звернення до адміністративного суду, але не скористався такою за відсутності поважних причин.

Позивач як на поважність пропуску строку звернення до суду посилається на те, що оскаржував постанови державного виконавця в досудовому порядку, однак такі твердження судом до уваги не приймаються, враховуючи наступне.

Як слідує з матеріалів позовної заяви та стверджує сам позивач, постанову про накладення штрафу від 02.08.2019 ВП № 59487248 він отримав у серпні 2019 року та 08.10.2019 подав скаргу на дії державного виконавця щодо накладення штрафу до Головного територіального управління юстиції у Волинській області, яка листом від 15.11.2019 № 04-35/7341 була залишена без задоволення.

Після цього, 26.11.2019 за № ППР/4986 Волинським ОВК подано скаргу на постанову про накладення штрафу до Міністерства юстиції України. Лист-відповідь на вказану скаргу отримав 02.01.2020.

Також вказує, що оскаржував в досудовому порядку і постанову 09.07.2019 ВП № 59487248 про стягнення виконавчого збору.

Частиною третьою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

В даному виконавчому провадженні ВП № № 59487248 Волинський ОВК є боржником, а тому положення частини третьої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» на нього не поширюються.

Відтак, оскарження в досудовому порядку постанови державного виконавця позивачем, який є боржником у виконавчому провадженні, не може вважатися поважною причиною пропуску звернення до адміністративного суду, зважаючи на те, що позивач отримав копію оскаржуваної постанови про накладення штрафу від 02.08.2019 ВП № 59487248 ще у серпні 2019 року.

При цьому, суд зазначає, що десятиденний строк звернення до суду закінчився навіть якщо його обраховувати і з 02.01.2020 дати отримання позивачем відповіді від Міністерства юстиції України на його скаргу на постанову про накладення штрафу.

Крім того, з матеріалів справи слідує, що постанову від 09.07.2019 ВП № 59487248 про стягнення виконавчого збору позивач не оскаржував в досудовому порядку, як він про це стверджує, а звертався лише 19.07.2019 з листом № ППР/1994 до державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Волинській області, в якому просив завершити виконавче провадження ВП № 59487248 у зв`язку із фактичним виконанням в повному обсязі рішення Окружного адміністративного суду м. Києва у справі № 826/6257/18 від 30.01.2019 та просив прийняти відповідне рішення стосовно стягнення виконавчого збору відповідно до вимог частини дев`ятої статті 27 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до частини першої, другої статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб. Позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Вказане свідчить про те, що позивач не вживав всіх залежних від нього дій спрямованих на подання позовної заяви у строк, встановлений статтею 287 КАС України.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних процесуальних дій, проте, позивачем таких обставин не наведено та доказів у їх підтвердження не надано.

Враховуючи вищенаведене, суддя вважає що позивач не надав доказів та не наводить обставин, які вказують на поважність причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом до суду, а тому в задоволенні заяви про поновлення строку звернення до суду слід відмовити.

Суддя при вирішенні вказаного питання враховує, що згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 22.10.1996 у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства" право на доступ до суду, за деяких обставин, також може бути предметом правомірних обмежень, таких як встановлені законом обмежені терміни позовної давності.

Крім того, розглядаючи справу "ОСОБА_3 Ганс-Адам II проти Німеччини" (рішення від 12.07.2001, заява № 42527/98), Європейський суд з прав людини дійшов висновку, що право на доступ до суду, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускають з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави.

Аналогічні висновки містяться також у пункті 53 рішення від 08.04.2010 року у справі "Меньшакова проти України" та пункті 57 рішення від 28.05.1985 року у справі "Ашинґдейн проти Сполученого Королівства".

Згідно з пунктом 2 частини дев`ятої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Частиною другою статті 123 КАС України визначено, що якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані не поважними, суд повертає позовну заяву.

Отже враховуючи те, що позовна заява подана з пропущенням строку звернення до адміністративного суду та вказані позивачем обставини пропущеного строку звернення на думку суду не є поважними, тому згідно із пунктом 2 частини дев`ятої статті 169 КАС України дану позовну заяву необхідно повернути позивачеві.

Керуючись статтями 123, 169, 256, 295, 297 КАС України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання ІНФОРМАЦІЯ_1 про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду відмовити.

Позовну заяву ІНФОРМАЦІЯ_1 до Головного територіального управління юстиції у Волинській області в особі Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області про визнання протиправними та скасування постанов повернути позивачу без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка її подала, разом із позовною заявою і доданими до неї документами не пізніше наступного дня після її постановлення.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 256 КАС України та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Р.С. Денисюк