Справа № 400/2469/19
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2020-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2020 р.м.ОдесаСправа № 400/2469/19
Головуючий в 1 інстанції: Лебедєва Г. В.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Крусяна А.В.,

Яковлєва О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2019р. про залишення позовної заяви без розгляду по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Миколаївській області про скасування вимоги,-

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2019р. ОСОБА_1 звернувся в суд із позовною заявою до ГУ ДФС у Миколаївській області, в якій просив скасувати вимогу про сплату недоїмки за №Ф-411-25 від 18.02.2019р. зі сплати єдиного внеску на загальну суму 22 046,02грн..

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з 14.04.1997р. він зареєстрований як фізична особа-підприємець, проте не здійснює підприємницьку діяльність і не подає податкові та інші відомості.

30.03.2019р. позивач рекомендованим листом отримав вимогу про сплату недоїмки за №Ф-411-25 від 18.02.2019р., та оскаржив її до ДФС України.

Проте, 16.05.2019р. отримав рішення ДФС від 10.05.2019р., яким вимогу залишено без змін, а його скаргу без задоволення.

Позивач вважає, що зазначена вимога є підробленою та недійсною, а ЗУ "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" неконституційним, що є підставою для скасування зазначеної вимоги.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2019р. позовну заяву залишено без розгляду.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм права, просить скасувати ухвалу та ухвалити нове рішення, яким відкрити провадження за його позовом.

Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення поданої скарги без задоволення, а ухвали суду без змін, з наступних підстав.

Приймаючи рішення про залишення без розгляду позовної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем подано позов з безпідставним пропуском десятиденного строку звернення до адміністративного суду встановленого ЗУ "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно вирішив спірне питання, з огляду на наступні обставини.

За приписами ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до ч.1,3 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається із матеріалів справи, що оскаржувана позивачем вимога прийнята у відповідності до ЗУ "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (надалі - Закон №2464-VI).

Приписами ч.1 ст.2 Закону № 2464-VI передбачено, що дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Згідно ч.2 цієї ж статті закону встановлено, що виключно цим Законом визначаються: принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність; склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску.

Відповідно до абз.4-6 ч.4 ст.25 Закону №2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Скарга на вимогу про сплату єдиного внеску подається до органу доходів і зборів вищого рівня у письмовій формі протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання платником єдиного внеску вимоги про сплату єдиного внеску, з повідомленням про це органу доходів і зборів, який прийняв вимогу про сплату єдиного внеску.

Відповідно до абз.8,9 ч.4 ст.25 Закону №2464-VI порядок узгодження сум недоїмки з єдиного внеску встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

У разі якщо згоди з органом доходів і зборів не досягнуто, платник єдиного внеску зобов`язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом десяти календарних днів з дня надходження рішення відповідного органу доходів і зборів або оскаржити вимогу до органу доходів і зборів вищого рівня чи в судовому порядку.

Отже, положення абз.5 ч.4 ст.25 Закону № 2464-VI передбачають адміністративний або судовий порядок оскарження вимоги.

Втім, правове регулювання, наведене у абз.9 ч.4 ст.25 Закону №2464-VI, свідчить, що навіть у випадку обрання адміністративного способу оскарження, за наслідками якого згоди з органом доходу і зборів не досягнуто (відмова у розгляді або у задоволенні скарги), у особи зберігається право оскаржити вимогу про сплату внеску ще і в суді.

Таке право має бути реалізоване протягом 10 днів з дня надходження відповідного рішення органу ДФС платнику ЄСВ, тобто з дотриманням строків, визначених абз.9 ч.4 ст.25 Закону №2464-VI.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 17 липня 2019р. у справі за №740/1050/18.

У відповідності до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Підстав для відступу від правової позиції щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, колегія суддів не знаходить.

Як вбачається із матеріалів справи, що позивач рішення про залишення його скарги на оскаржувану вимогу без задоволення отримав - 16.05.2019р., а в суд із даним позовом звернувся - 8.08.2019р., тобто після спливу десятиденного строку.

Апеляційний суд вважає, що вказане свідчить про недотримання позивачем встановленого Законом №2464-VI строку звернення до суду.

За змістом ч.1,2 ст.123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Як вбачається із матеріалів справи, що ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2019р. позов ОСОБА_1 залишено без руху. Позивачу запропоновано надати заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду.

На виконання вказаної ухвали 10.12.2019р. позивачем подано заяву до суду, в якій зазначалося, що у зв`язку з адміністративним оскарженням оспорюваної вимоги строк звернення до суду відповідно до ч.4 ст.123 КАС України становить три місяця.

Враховуючи вищевказане, апеляційний суд вважає, що позивач звернувся до суду за межами строку, встановленого абз.9 ч.4 ст.25 Закону №2464-VI та не навів поважних причин пропуску строку, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про залишення позову ОСОБА_1 без розгляду.

В доводах апеляційної скарги апелянт посилався на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

За таких обставин, судова колегія вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права, а тому не вбачає підстав для її скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.311, 312, 316, 325 КАС України, судова колегія,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2019р. про залишення позовної заяви без розгляду залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: А.В. Крусян

О.В. Яковлєв