Справа № 320/5251/19
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2020-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2020 року м. Київ № 320/5251/19

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Панової Г.В., при секретарі судового засідання Повх І.С.,

за участю представників сторін:

від позивача - Максимов М.В.,

від відповідача - не з`явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська Молочна Компанія»

до Головного управління Державної податкової служби у Київській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська Молочна Компанія» (далі по тексту - позивач, ТОВ «Українська молочна компанія», ТОВ «УМК») з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області (далі по тексту - відповідач), в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Київській області № від 19.06.2019 року.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що у період з 25.03.2019 по 08.05.2019 року відповідачем була проведена планова документальна перевірка з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2016 по 31.12.2018, валютного законодавства за період з 01.01.2016 по 31.12.2018, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 01.01.2016 по 31.12.2018 року ТОВ «Українська молочна компанія», за результатами якої складено Акт від 22.05.2019 №415/10-36-14-12/34099131.

На підставі Акта перевірки, яким встановлено порушення позивачем п. 185.1. ст. 185 п. 198.5 ст. 198 п. 198.1. п. 198.3. ст. 198 ст. 200 Податкового кодексу України, відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 19.06.2019 № про застосування штрафних (фінансових) санкцій, що призвело до заниження податку на додану вартість на суму 1 978 982, 50 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 989 491,20 грн., разом - 2 968 473,44 грн.

Позивач вважає висновки податкового органу про заниження ТОВ «Українська молочна компанія» податкових зобов`язань податку на додану вартість на суму 960092,00 грн., чим порушено п.185.1 ст. 185, п.198. статті 198 Податкового кодексу України необґрунтованими з огляду на те, що відповідач для визначення звичайних цін взяв для співставлення лише одну умову - інформацію, отриману від Головного управління статистики у Київській області: середню вартість сільськогосподарської продукції за певний період часу. При цьому, зауважив позивач, відповідач не співставив такі умови договорів, як момент його підписані кількість товару, строки поставки, строки оплати товару, якість товару (в даному випадку зернових) та умови чи наявність у позивача ресурсів для їх зберігання, які безпосередньо вплинули на формування цін договорів, укладених позивачем з контрагентами.

Також позивач зауважив, що відповідач, при визначенні звичайної ціни, не врахував звичайні ціни під час укладення договорів між непов`язаними особами: надбавки чи знижки до ціни, зокрема знижки, зумовлені сезонними та іншими коливаннями споживчого попиту на товари (роботи, послуги), втратою товарами якості або інших властивостей; закінченням (наближенням дати закінчення) строку зберігання (придатності, реалізації); збутом неліквідних або низьколіквідних товарів.

Крім того, позивач вважає висновки податкового органу про наявність ознак відсутності факту реального здійснення господарської діяльності у ТОВ «АТЛАНТ ТРЕНД КОМПАНІ», яке є контрагентом позивача та внаслідок цього заниження податку на додану вартість ТОВ «Українська молочна компанія» на загальну суму 1018 891,00 грн. та сума штрафних санкцій 509445,00 грн. безпідставними. При цьому, позивач вказав, що відносини з ТОВ «Маслозавод «Єва-Олеум» (нова назва ТОВ «АТЛАНТ ТРЕНД КОМПАНІ») мали реальний характер та документально підтверджені, належним чином відображені у податковому обліку та податковій звітності, отже оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 02.10.2019 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, розпочато підготовку справи до судового розгляду та призначено підготовче судове засідання.

Відповідач позов не визнав, у наданому до суду відзиві на позовну заяву зазначив про те, що за результатами проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Українська молочна компанія» складено Акт від 22.05.2019 № 415/10/10-36-14-12/340999131. Так, відповідач зауважив, що за результатами перевірки встановлено, що в порушення п.185.1 ст.185, п.198.5 ст. 198 Податкового кодексу України ТОВ «Українська молочна компанія » занижено податкові зобов`язання з податку на додану вартість на суму 960 092 грн. Також, посадовими особами контролюючого органу встановлено, що задекларований ТОВ «Українська молочна компанія» податковий кредит, за рахунок проведення господарських операцій з ТОВ «АТЛАНТ ТРЕНД КОМПАНІ» в порушення п.198.1, п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України сформований неправомірно на суму ПДВ 2218178 грн.

Додатково відповідач зауважив, що аналіз фінансово-господарської діяльності позивача та його контрагента відповідно до наявної інформації вказує на здійснення нереальних (безтоварних) операцій у зв`язку з відсутністю необхідних умов для здійснення такої діяльності у контрагента.

Відтак, відповідач просив відмовити у задоволенні позову ТОВ «Українська молочна компанія».

Позивач не погоджуючись з доводами відповідача, викладеними у відзиві на позов подав до суду відповідь на відзив, де зазначив наступне.

Що стосується висновків контролюючого органу про заниження податкових зобов`язань з податку на додану вартість на суму 960092,00 грн., на переконання позивача, відповідач не вивчив кожен договір постачання на які посилається в Акті перевірки, шаблонно вказавши довідку від Головного управління статистики у Київській області (лист вих. №07-49/1235-19 від 14.05.2019) як основний доказ провини ТОВ «Українська молочна компанія». Враховуючи ту обставину, що сировина була вирощена та фактично поставлена позивачем з філії у Чернігівській області (Чернігівська область, Борзнянський район, с. Ховми, вул. П.Куліша, 49), то посилання відповідача на довідку від Головного управління статистики у Київській області не є належним доказом та не містить належної інформації про реальність цін що мають значення для належного розгляду справи, оскільки на якість врожаю впливає родючість ґрунту, що відрізняється у Київській та Чернігівській областях.

Також, позивач звертав увагу суду на правові висновки викладені у постанові Київського апеляційного адміністративного суду від 16.07.2013 у справі № 826/5845/16, зокрема «…проте всупереч зазначеним вимогам, податковий орган не зазначив в акті перевірки фактичного опису помилок, які допустив позивач при визначенні податкового

зобов`язання з податку на прибуток підприємств. Між тим, без фактичного обґрунтування вчинених порушень, відповідач у висновку до акта перевірки вказав, що платником занижено грошове зобов`язання з податку на прибуток, відповідач не досліджував суть господарських операцій позивача, що здійснювалися ним у період, що перевірявся, та не вивчав відповідну первинну документацію».

Додатково позивач зазначив, що розмір санкцій відповідачем не визначений чітко і не співпадає з таблицею, яка є додатком до Акта перевірки, а саме: сума яка вказана в таблиці і сума, яка вказана прописом абсолютно різні. Так, згідно з таблицею сума складала 2968473,70 грн., але прописом прописана інша сума - 2978473,30 грн., тобто всупереч розрахункам, які надавав позивачу відповідач у розрахунках в доповненні до Акта документальної перевірки № 415/10-36-14-12/34099131 від 22.05.2019 відповідач збільшив суму грошових зобов`язань на 10000 грн., при цьому нічим це не обґрунтувавши і відповідно відобразив це у податковому повідомленні-рішенні.

Протокольною ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 12.11.2019 суд продовжив строк проведення підготовчого провадження у справі та витребував у відповідача докази по справі, а саме відомості із статистики про врожайність за 2016-2018 роки.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 29.11.2019 суд відмовив у задоволенні заяви ТОВ «Українська молочна компанія» про забезпечення позову.

Протокольною ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 05.12.2019 суд замінив відповідача ГУ ДФС у Київській області на правонаступника - Головне управління Державної податкової служби у Київській області.

Протокольною ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 05.12.2019 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 20.01.2020.

У судовому засіданні, призначеному у справі на 20.01.2020 судом за заявою представника позивача було допитано в якості свідка головного бухгалтера ТОВ «Українська молочна компанія» ОСОБА_1

Так, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_1 пояснив суду, що всю необхідну документацію, яка підтверджувала законність угод було надано посадовим особам відповідача при здійсненні перевірки. Крім того, свідок додав, що суми визначені в Акті перевірки відрізняються від сум визначених як податкове зобов`язання в податковому повідомленні-рішенні.

Протокольною ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 20.01.2020 судом оголошено перерву у судовому засіданні до 10.02.2020.

У судове засідання, призначене у справі на 10.02.2020 з`явився представник позивача.

Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомленим про дату, час та місце проведення судового засідання, у передбачений законодавством строк, що підтверджується відомостями рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення зі штриховим ідентифікатором № 888. Явку уповноважено представника до суду не забезпечив, будь яких заяв чи клопотань не надав.

Водночас, за обґрунтованою заявою представника позивача, у судовому засіданні 10.02.2020 судом було допитано в якості свідка директора з правових питань ТОВ «Українська молочна компанія» ОСОБА_2

Так, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив суду, що контролюючим органом було поверхнево досліджено докази, у зв`язку з чим відповідач дійшов хибних висновків. В якості підтвердження реальності господарських операцій на підприємстві наявна вся первинна документація, накладні, акти тощо. При цьому, під час перевірки посадовими особами не було перевірено та досліджено у повному обсязі документацію підприємства, а рішення про допущення ТОВ «Українська Молочна Компанія» порушення вимог податкового законодавства здійснено виключно на статистичних даних.

Присутній у судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, просив податкове повідомлення-рішення № скасувати та стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати понесені на сплату судового збору.

У судовому засіданні, судом оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши представника позивача, показання свідків, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська молочна компанія» зареєстрована Згурівською районною державною адміністрацією 13.04.2006, , про що зроблено відповідний запис у реєстрі за № 0000253, що підтверджується відомостями свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії АОО № 603251 (т.І, а.с.20-21). 17.04.2006 ТОВ «Українська молочна компанія» взято на податковий облік як платника податків на додану вартість Згуріською ДПІ Бориспільського управління ГУ ДФС у Київській області.

01.01.2009 ТОВ «Українська молочна компанія» зареєстровано як сільськогосподарське підприємство як суб`єкт спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість, що підтверджується свідоцтвом № 200126163 НБ № 130597 (т.І, а.с.61-62).

Згідно відомостей довідки АБ №660880 з ЄДРПОУ видами діяльності ТОВ «Українська молочна компанія» за КВЕД-2010 є:

01.41 вирощування великої рогатої худоби молочних порід;

01.11 вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур;

01.42 розведенні іншої великої рогатої худоби та буйволів;

01.61 допоміжна діяльність у рослинництві;

46.21 оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин;

46.23 оптова торгівля живими тваринами (т.І, а.с.35-36).

Відповідно до інформаційного листа ГУ ДФС у Київській області від 05.03.2019 № 7789/10/10-36-51-05, ТОВ «Українська молочна компанія» () відповідно до п.п. 298.8.1 п.298.8 ст. 298 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ підтверджено статус платника єдиного податку четвертої групи на 2019 рік на підставі поданої декларації на 2019 рік, відомостей про наявність земельних ділянок, розрахунку частки сільськогосподарського товаровиробництва за 2018 рік (т.І, а.с.64).

Відповідно п.п. 75.1.2 п .75.1 ст. 75, п.п. 77.4 ст.77, п. 82.1 ст. 82 ПК України, наказу ГУ ДФС у Київській області від 13.03.2019 № 531 на підставі направлення від 25.03.2019 № 770,771,772,773,780, від 03.05.2019 №1192 посадовими особами ГУ ДФС у Київській області проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Українська молочна компанія» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2016 по 31.12.2018, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2016 по 31.12.2018, відповідно до затвердженого плану документальної планової перевірки.

За результатами перевірки складено Акт від 22.05.2019 № 415/10-36-14-12/34099131 (т.І, а.с.79-113).

Перевіркою встановлено, що «…за період з 01.01.2016 по 31.12.2018 ТОВ «УМК» задекларовано податкових зобов`язань з податку на додану вартість у сумі 167664780 грн. Перевіркою повноти визначення податкових зобов`язань за період з 01.01.2016 по 31.12.2018 встановлено їх заниження на суму 960092 грн. В ході проведення перевірки управлінням аудиту ГУ ДФС у Київській області до Головного управління статистики у Київській області направлено запит від 25.04.2019 № 14877/10-36-14 «Щодо надання показників рівня мінімальних цін окремих зернових культур Згурівського району Київської області протягом 2016-2018 р.р.».

Враховуючи інформацію отриману від Головного управління статистики у Київській області (лист вих. від 14.05.2019 № 07-49/1235-19 встановлено, що ТОВ «УМК» протягом перевіряємого періоду:

реалізовувало кукурудзу на Спільне Українсь-Великобританське ТОВ «НИВА ПЕРЕЯСЛАВЩИНИ» () за цінами нижче звичайних;

реалізовувало сою на ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ» «АСПО» () за цінами нижче звичайних цін;

реалізовувало сою на Спільне Українсь-Великобританське ТОВ «НИВА ПЕРЕЯСЛАВЩИНИ» () за цінами нижче звичайних;

реалізувало сою на ТОВ «ШИБЕНСЬКИЙ МАСЛОПЕРЕРОБНИЙ ЗАВОД» (40504570) за цінами нижче звичайних цін;

реалізувало сою на ТОВ «БИТРЕЙД» () за цінами нижче звичайних цін;

реалізувало сою на ТОВ «Мейд Оіл» () за цінами нижче звичайних цін;

реалізувало соняшник на ПАТ «Ніжинський жиркомбінат» (код ЄДРПОУ 373942) за цінами нижче звичайних цін.

Враховуючи викладене, в порушення п.185.1 ст.185, п.198.5 ст. 198 ПК України, ТОВ «УМК» занижено податкові зобов`язання податку на додану вартість на суму 960092 грн. в т.ч. по періодах:

- березень 2017 року на суму 16145 грн.;

- квітень 2017 року на суму 53799 грн.;

- травень 2017 року на суму 278976 грн.;

- жовтень 2017 року на суму 94067 грн.;

- вересень 2018 року на суму 51112,70 грн.;

- жовтень 2018 року на суму 118664 грн.;

- листопад 2018 року на суму 43510 грн.;

- грудень 2018 року на суму 554918 грн.

Також, в Акті перевірки зазначено «… протягом 2016 року ТОВ «УМК» придбавало у ТОВ «Маслозавод «Єва-Олеум» (нова назва ТОВ "АТЛАНТ ТРЕНД KОМПАНІ» (код ЄДРОУ 38965144) жмих соєвий у кількості 1209.308 т.

Згідно ЄРПН ТОВ «Маслозавод «Єва-Олеум» протягом всього періоду діяльності (з

05.11.2013) відсутня реєстрація податкових накладних з придбання макухи соєвої

як на митній території України так і Імпорту.

Згідно ITC «Податковнй блок» у ТОВ «АТЛАНТ ТРЕНД КОМНАНІ» відсутні основні засоби, відомості про об`єкти оподаткування, достатня кількість трудових ресурсів, згідно Єдиного реєстру податкових накладних, відсутнє придбання послуг з переробки/виготовлення сої або її продуктів, що унеможливлює дослідити та підтвердити, виготовлення жмиха соєвого та подальшої реалізації його на ТОВ «УМК».

Виходячи з наведеного вище, постачальник має ознаки нереальності реалізації товару, у зв`язку з відсутністю основних засобів, матеріальних, трудових ресурсів, управлінського персоналу.

Здійснений аналіз походження, відпрацювання усіх ймовірних ланцюгів придбання (введення) в обіг відповідного товару (послуг) на митну територію України або придбання відповідного товару (послуг) у постачальників - резидентів України - невідомий (відсутній, непідтверджений).

Встановлені факти свідчать про невідповідність даних та відсутність реального джерела (походження) товару (послуг), таким чином неможливий рух по ланцюгу всіх платників податків.

З викладеного вбачається, що всі наведені ознаки, як кожний окремо, так і сукупності, дають обґрунтовані підстави вважати, що у ТОВ «АТЛАНТ ТРЕНД КОМПАНІ» () наявні ознаки відсутності факту реального здійснення господарської діяльності.

Діяльність з ТОВ «АТЛАНТ ТРЕНД КОМПАНІ» має наступні ознаки нереальності здійснення операцій, а саме:

- відсутність реального джерела походження;

- відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької економічної діяльності у зв`язку з відсутністю управлінського та технічного персоналу;

- облік для цілей оподаткування тільки тих операцій які безпосередньо пов`язані з

виникненням податкової вигоди, якщо для такого виду діяльності також потрібне здійснення й облік інших господарських операцій:

- відсутність придбання товару по ланцюгу постачання;

- відсутні основні засоби, відомості про об`єкти оподаткування, відсутнє придбання послуг з переробки/виготовлення сої або її продуктів, що унеможливлює дослідити та

підтвердити, виготовлення жмиха соєвого.»

Враховуючи викладене, посадовими особами в Акті перевірки зазначено про те, що задекларований ТОВ «УМК» податковий кредит за рахунок проведення господарської операції з ТОВ «АТЛАНТ ТРЕНД КОМПАНІ» з вартості товару в порушення п.198,1, п.198.3 ст. 198 Податкового Кодексу України під 2 грудня 2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями) сформований неправомірно та проведеною документальною плановою виїзною перевіркою не підтверджений на суму ПДВ 2218178 грн. в т.ч. по періодах:

Січень 2016 р. на суму 253932 гри.;

Лютий 2016 р. на суму 274635 грн.;

Березень 2016 р. на суму 370061 грн.;

Квітень 2016 р. на суму 300658 грн.:

Травень 2016 р. на суму 346280 грн.;

Червень 2016 р. на суму 126256 грн.:

Липень 2016 р. на суму 223911 грн.;

Серпень 2016 р. на суму 62798,77 грн.;

Вересень 2016 р. на суму 259645 грн.

Відповідно до висновків викладених ГУ ДФС у Київській області за результатами проведеної перевірки в Акті від 22.05.2019 № 415/10-36-14-12/34099131 перевіркою встановлено порушення ТОВ «УМК»:

1. п. 185.1 ст.185, п.198.5 ст. 198 ПК України, ТОВ «УМК» занижено податкові зобов`язання податку на додану вартість на суму 960092 грн. в т.ч. по періодах:

- березень 2017 року на суму 16145 грн.;

- квітень 2017 року на суму 53799 грн.;

- травень 2017 року на суму 278976 грн.;

- жовтень 2017 року на суму 94067 грн.;

- вересень 2018 року на суму 51112,70 грн.;

- жовтень 2018 року на суму 118664 грн.;

- листопад 2018 року на суму 43510 грн.;

- грудень 2018 року на суму 554918 грн.

2. п.198,1, п.198.3 ст. 198 Податкового Кодексу України під 2 грудня 2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями) в результаті чого встановлено заниження податку на додану вартість (скорочена декларація) на суму ПДВ 2218178 грн., в т.ч. по періодах:

Січень 2016 р. на суму 253932 гри.;

Лютий 2016 р. на суму 274635 грн.;

Березень 2016 р. на суму 370061 грн.;

Квітень 2016 р. на суму 300658 грн.:

Травень 2016 р. на суму 346280 грн.;

Червень 2016 р. на суму 126256 грн.:

Липень 2016 р. на суму 223911 грн.;

Серпень 2016 р. на суму 62798,77 грн.;

Вересень 2016 р. на суму 259645 грн.

3. п.п.168.1.1 п.168.1 ст. 168, п.173.1 ст. 173 Податкового кодексу України під 2 грудня 2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями) та встановлено неутримання та неперерахування податку на доходи фізичних осіб в сумі 54152,68 грн.

4. пп.1.4 п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ, пп.168.1.1, п. 168.1 ст.168 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ «Про військовий збір» (зі змінами та доповненнями), в результаті чого ТОВ «Українська молочна компанія» () за 2016-2018, не утримано та не перераховано суму військового збору, яка підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 16245,80 грн.

5. Проведеною перевіркою встановлено порушення ст.141 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ «Про військовий збір» (зі змінами та доповненнями) за виплатою нерезиденту прибутку, та не сплатою податку на прибуток нерезидента.

На підставі Акта перевірки від 22.05.2019 № 415/10-36-14-12/34099131, яким встановлено порушення п. 185.1 ст.185, п.198.5 ст. 198, п. 198.1, п.198.3 ст. 198, ст. 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 19.06.2019 № (т.І, а.с.114).

Не погоджуючись із зазначеним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся зі скаргою від 04.07.2019 вих. № 312 до ДФС України (т.І, а.с. 117-125).

18.07.2019 ДФС України прийнято рішення про продовження розгляду скарги ТОВ «Українська молочна компанія», яке листом №33917/6/99-99-11-04-0125 направлено позивачу (т.І, а.с.128).

Рішенням ДФС України від 23.08.2019 № 41061/6/99-99-11-04-01-25 скаргу позивача залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішення від 19.06.2019 № - без змін (т.І, а.с.129-134).

Не погоджуючись з оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України від 02.12.2010 № 2755-VІ (зі змінами та доповненнями) (далі по тексту - ПК України).

Відповідно до п. 200.1 ст. 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Положеннями п. 200.2 ст. 200 ПК України визначено, що при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Для перерахування податку до бюджету центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, надсилає центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, звітний період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, не пізніше останнього дня строку, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобов`язань, перераховує суми податку до бюджету.

Відповідно до п.п. "а" п. 185.1 ст. 185 ПК України, об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

Згідно з п. 187.1 ст. 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до п.188.1 ст. 188 ПК України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), за винятком: товарів (послуг), ціни на які підлягають державному регулюванню; газу, який постачається для потреб населення.

Згідно із п.п.14.1.71 п.14.1 ст. 14 ПК України звичайна ціна - ціна товарів (робіт, послуг), визначена сторонами договору, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Якщо не доведено зворотне, вважається, що така звичайна ціна відповідає рівню ринкових цін. Це визначення не поширюється на операції, що визнаються контрольованими відповідно до статті 39 цього Кодексу.

Приписами п.п.14.1.219 п.14.1 ст. 14 ПК України обумовлено, що ринкова ціна - ціна, за якою товари (роботи, послуги) передаються іншому власнику за умови, що продавець бажає передати такі товари (роботи, послуги), а покупець бажає їх отримати на добровільній основі, обидві сторони є взаємно незалежними юридично та фактично, володіють достатньою інформацією про такі товари (роботи, послуги), а також ціни, які склалися на ринку ідентичних (а за їх відсутності - однорідних) товарів (робіт, послуг) у порівняних економічних (комерційних) умовах

Відповідно до п.п.14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

За приписами п. 198.1 ст. 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;

ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Згідно з п. 198.2 цієї статті ПК України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Положеннями п. 198.3 ст. 198 ПК України закріплено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

За приписами п. 198.5 ст. 198 ПК України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:

а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);

в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку

Також, відповідно до п. 198.5 ст. 198 ПК України з метою застосування цього пункту податкові зобов`язання визначаються по товарах/послугах, необоротних активах: придбаних для використання в неоподатковуваних операціях - на дату їх придбання; придбаних для використання в оподатковуваних операціях, які починають використовуватися в неоподатковуваних операціях, - на дату початку їх фактичного використання, визначену в первинних документах, складених відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Згідно з п. 189.1 ст. 189 ПК України у разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.

Тобто, до складу податкового кредиту можуть відноситись суми податку на додану вартість за товари (роботи, послуги), призначені для використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. У разі якщо придбані товари починають використовуватися в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку, платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу.

Положеннями п.п.14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Щодо висновків викладених в Акті перевірки про порушення позивачем п. 185.1 ст.185, п.198.5 ст. 198 ПК України, ТОВ «Українська молочна компанія» занижено податкові зобов`язання податку на додану вартість на суму 960092 грн. в т.ч. по періодах:

- березень 2017 року на суму 16145 грн.;

- квітень 2017 року на суму 53799 грн.;

- травень 2017 року на суму 278976 грн.;

- жовтень 2017 року на суму 94067 грн.;

- вересень 2018 року на суму 51112,70 грн.;

- жовтень 2018 року на суму 118664 грн.;

- листопад 2018 року на суму 43510 грн.;

- грудень 2018 року на суму 554918 грн. слід зазначити наступне.

Матеріали свідчать, що позивач у період який перевірявся займався зокрема такими видами господарської діяльності: 01.11 вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур; 01.61 допоміжна діяльність у рослинництві; 46.21 оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин.

Так, присутній у судовому засіданні представник позивача підтвердив, що ТОВ «Українська молочна компанія», володіючи великою кількості земельних ресурсів займається вирощуванням зернових культур: кукурудза, соя, соняшник та люцерна.

Як було встановлено судом, позивачем у перевіряємий період було вирощено зернові культури, які у подальшому реалізовані за господарськими операціями Спільному Українську-Великобританському ТОВ «НИВА ПЕРЕЯСЛАВЩИНИ», ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ», ТОВ «ШИБЕНСЬКИЙ МАСЛОПЕРЕРОБНИЙ ЗАВОД», ТОВ «БИТРЕЙД», ТОВ «МЕЙД ОІЛ», ПАТ «Ніжинський жиркомбінат».

Так, в ході судового розгляду справи судом встановлено, що 17.09.2018 між ТОВ «Українська молочна компанія» та Спільне українсько-великобританське ТОВ «НИВА ПЕРЕЯСЛАВЩИНИ» укладено договір поставки № 17 на поставку сої врожаю 2018 року, в кількості та за цінами, визначеними цим договором і специфікаціями до нього, які укладаються сторонами до цього договору на кожну окрему партію товару та повинні містити назву, кількість, характеристики, вартість, строк передачі товару, умови постачання (т.І, а.с.150-154).

Пунктом 1.3 вказаного договору обумовлено, що сторони домовились, що відвантаження та оплата товару можлива від Борзнянської філії ТОВ «Українська молочна компанія» (34749443 ЄДРПОУ).

Пунктом 4.1 вказаного договору визначено, що покупець купує товар за цінами постачальника, узгодженими сторонами у специфікаціях. Усі специфікації та накладні, передані чи підписані сторонами, є невід`ємними частина договору. Ціни на товар залежать від комерційної ситуації на ринку, можливості чи неможливості постачальника поставити конкретний товар. В разі неможливості поставити товар, необхідний покупця, постачальник може запропонувати покупцю схожий товар, який відрізняється за характеристиками чи ціною.

Згідно відомостей специфікації № 1 до договору поставки №17 від 17.09.2018, дана специфікація укладена до говору поставки № 17 від 20.09.2018 про поставку сої в кількості 270 т+/-30%; ціна товару 10970 грн. в тому числі ПДВ 20%.

На підставі видаткових накладних № 285 від 02.10.2018; №286 від 03.10.2018; №287, від 04.10.2018; № 288 від 05.10.2018; №289 від 07.10.2018; № 290 від 08.10.2018; №368 від 11.12.2018; та товарно-транспортних накладних № 021018/11 від 02.10.2018; №031018/13 від 03.10.2018; №031018/12 від 03.10.2018; №041018/1 від 04.10.2018; №041018/12 від 04.10.2018; № 051018/01 від 05.10.2018; № 071018/01 від 07.10.2018; №081018/01 від 08.10.2018;№ 081018 від 08.10.2018; №111218/10 від 11.12.2018; № 111218/2 від 11.12.2018; № 111218/3 від 11.12.2018 ТОВ «Українська молочна компанія» було поставлено Спільному українсько-великобританському ТОВ «НИВА ПЕРЕЯСЛАВЩИНИ» сою врожаю 2018 року в кількості 234,02 т. (т. І, ас. 162-187).

Крім того, судом встановлено, що 23.10.2018 між ТОВ «Українська молочна компанія» та Спільне українсько-великобританське ТОВ «НИВА ПЕРЕЯСЛАВЩИНИ» укладено договір поставки №22-10 НП/УМК на поставку кукурудзи, врожаю 2018 року, в кількості та за цінами, визначеними цим договором і специфікаціями до нього, які укладаються сторонами до цього договору на кожну окрему партію товару та повинні містити назву, кількість, характеристики, вартість, строк передачі товару, умови постачання (т.І, а.с.156-161).

Пунктом 1.3 вказаного договору обумовлено, що сторони домовились, що відвантаження та розрахунок за надані послуги, може здійснюватися від Борзнянської філії ТОВ «Українська молочна компанія» (34749443 ЄДРПОУ).

Пунктом 4.1 вказаного договору визначено, що покупець купує товар за цінами постачальника, узгодженими сторонами у специфікаціях. Усі специфікації та накладні, передані чи підписані сторонами, є невід`ємними частина договору. Ціни на товар залежать від комерційної ситуації на ринку, можливості чи неможливості постачальника поставити конкретний товар. В разі неможливості поставити товар, необхідний покупця, постачальник може запропонувати покупцю схожий товар, який відрізняється за характеристиками чи ціною.

Згідно відомостей специфікації №1 до договору поставки №22-10/НП/УМК від 23.10.2018, дана специфікація укладена до договору поставки №22-10/НП/УМК від 23.10.2018 про поставку кукурудзи в кількості 600 т+/-30%; ціна товару 4020 грн. в тому числі ПДВ 20%.

На підставі видаткових накладних № 135 від 23.10.2018; № 139 від 24.10.2018; № 140 від 25.10.2018 та товарно-транспортних накладних №437 від 24.10.2018; №436 від 24.10.2018; № 417 від 22.10.2018; №434 від 24.10.2018; №420 від 22.10.2018 № 418 від 22.10.2018; №430 від 24.10.2018; №419 від 22.10.2018; №111218/10 від 11.12.2018; № 413 від 24.10.2018; №421 від 22.10.2018; №427 від 23.10.2018 ТОВ «Українська молочна компанія» було поставлено Спільному українсько-великобританському ТОВ «НИВА ПЕРЕЯСЛАВЩИНИ» кукурудзу врожаю 2018 року в кількості 391,9 т. (т. І, а.с.188-218).

Крім того, судом встановлено, що 20.12.2018 ТОВ «Українська молочна компанія» та ТОВ «МЕЙД ОІЛ» укладено договір поставки №20.12.18 УМК-КО на поставку соєвих бобів (сої) врожаю 2018 року (т.І, а.с.219).

Пунктом 2.1 вказаного договору обумовлено, що поставку товару здійснюється на умовах - DAP Міжнародних правил Інкотермс-2010: Київська область, Згурівський район, с. Аркадіївка зі складу Борзнянської філії ТОВ «Українська молочна компанія» в с. Ховми Борзнянського району Чернігівської області (т.І, а.с.219-222).

На підставі видаткових накладних № 2 від 03.01.2019; № 9 від 14.01.2019; № 16 від 22.01.2019; №21 від 30.01.2019; №29 від 25.02.2019; №39 від 13.03.2019; №41 від 14.03.2019; № 42 від 15.03.2019; №47 від 21.03.2019;№48 від 22.03.2019; № 51 від 26.03.2019; № 53 від 28.03.2019; № 54 від 29.03.2019; № 57 від 01.04.2019; № 66 від 11.04.2019; № 70 від 17.04.2019; та товарно-транспортних накладних № 223 від 22.12.2018; №224 від 03.01.2019; № 225 від 14.01.2019; № 226 від 22.012019; № 227 від 30.01.2019; № 228 від 25.02.2019; № 230 від 18.03.2019; № 231 від 14.03.2019; № 232 від 15.03.2019; № 235 від 21.02.2019; №236 від 22.03.2019; № 237 від 26.03.2019; № 242 від 28.03.2019; № 243 від 29.03.2019; № 244 від 01.04.2019; № 247 від 17.04.2019; № № 245 від 11.04.2019 ТОВ «Українська молочна компанія» було поставлено ТОВ «МЕЙД ОІЛ» сою врожаю 2018 року в кількості 799,9 т. (т. І, а.с.223- т.ІІ, а.с.42).

Також, судом встановлено, що 28.11.2018 ТОВ «Українська молочна компанія» та ТОВ «БИТРЕЙД» укладено договір поставки №28/11/2018 на поставку сої в кількості товару 1600 тон +/- 20% (т.ІІ, а.с.115-119).

Пунктом 2.2. вказаного договору обумовлено, що ціна за одну тону товару вказано у п.2.1 зазначається у специфікації та видатковій накладній.

Крім того, сторонами укладено додаткові угоди № 1; № 2 від 28.11.2018 до договору поставки №28/11/2018, де визначено про поставку сої в кількості 800 т. (10000,00 грн./за тону); сої в кількості 800 т.(10350,00 грн./за тону).

Відповідно до відомостей видаткових накладних № 169 від 04.12.2018; № 170 від 04.12.2018; № 174 від 09.12.2018; № 182 від 11.12.2018; № 183 від 12.12.2018; № 184 від 17.12.2018; № 162 від 28.11.2018; товарно-транспортних накладних №193 від 04.12.2018; № 194 від 04.12.2018; №195 від 04.12.2018; № 196 від 04.12.2018; № 197 від 04.12.2018; № 200 від 09.12.2018; № 201 від 09.12.2018; № 202 від 09.12.2018; № 203 від 09.12.2018; № 204 від 02.12.2018; № 205 від 09.12.2018; № 210 від 11.12.2018; № 211 від 11.12.2018; № 212 від 11.12.2018; № 213 від 11.12.2018; № 214 від 11.12.2018; № 215 від 11.12.2018; № 216 від 12.12.2018; № 217 від 12.12.2018; № 218 від 17.12.2018; № 219 від 17.12.2018; № 2250 від 17.12.2018; № 221 від 17.12.2018; № 222 від 17.12.2018 ТОВ «Українська молочна компанія» було поставлено ТОВ «БИТРЕЙД» сою в кількості 1118,87 т. (т. ІІ, а.с.121-175).

02.10.2018 ТОВ «Українська молочна компанія» та ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «АСПО» укладено договір поставки №02/10/2018 на поставку сої в кількості товару 180 тон +/- 10% (т.ІІ, а.с.176-177).

Пунктом 2.2. вказаного договору обумовлено, що ціна за одну тону товару вказано у п.2.1 зазначається у специфікації та видатковій накладній(т.ІІ, а.с.176-177).

Відповідно до умов специфікації № 1 до договору поставки №02/10/2018 сторони уклали дану специфікацію про найменування, вартість та кількість партії товару: соя- 180 т., ціна 10250,00 грн./з ПДВ.

Сторонами укладено додаткову угоду № 1 до договору поставки № 02/10/2018 від 02.10.2018, відповідно до умов якої сторони дійшли згоди внести зміни до специфікації до Договору в частині вартості 1т. товару сої, та встановити її на рівні 11050,00 грн. з ПДВ/1т.

Крім того, судом встановлено, що 09.10.2019 ТОВ «Українська молочна компанія» та ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «АСПО» уклали договір поставки №09/10/2018 на поставку сої в кількості товару 180 тон +/- 10% (т.ІІ, а.с.180-181). Пунктом 2.2. вказаного договору обумовлено, що ціна за одну тону товару вказано у п.2.1 зазначається у специфікації та видатковій накладній.

Відповідно до умов специфікації № 1 до договору поставки №09/10/2018 сторони уклали дану специфікацію про найменування, вартість та кількість партії товару: соя- 180 т., ціна 10250,00 грн./з ПДВ.

22.10.2018 сторонами укладено додаткову угоду № 1 до договору поставки № 09/10/2018 від 09.10.2018, відповідно до умов якої сторони дійшли згоди внести зміни до специфікації до Договору в частині вартості 1т. товару сої, та встановити її на рівні 11050,00 грн. з ПДВ/1т.

На підставі видаткових накладних № 123 від 02.10.2018; № 124 від 02.10.2018; №128 від 14.10.2018; № 129 від 15.10.2018; № 133 від 23.10.2018; № 134 від 23.10.2018; № 118 від 20.09.2018; №119 від 22.09.2018; № 121 від 27.09.2018 та товарно-транспортних накладних №5 від 02.10.2018; № 6 від 02.10.2019; № 7 від 14.10.2018; № 8 від 15.10.2018; № 3 від 22.09.2018; № 4 від 27.09.2018; № 2 від 20.09.2018; № 14 від 23.10.2018; № 11 від 23.10.2018; № 10 від 23.10.2018; №9 від 23.10.218; № 1 від 20.09.2018 ТОВ «Українська молочна компанія» було поставлено ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «АСПО» сою в кількості 202765 т. (т. ІІ, а.с.185-217).

Крім того, судом встановлено, що 04.05.2017 між ТОВ «Українська молочна компанія» та ТОВ «ШИБЕНСЬКИЙ МАСЛОПЕРЕРОБНИЙ ЗАВОД» укладено договір поставки №040517-УМК-ШБН на поставку соєвих бобів (т.ІІ, а.с.218-221).

Відповідно до п.6.1 договору покупець оплачує поставлений постачальником товар за ціною, зазначеною у відповідних видаткових накладних та рахунках-фактурах постачальника за кожну партію товару. Ціна товару становить 10000,00 грн./тонну з ПДВ.

Крім того, сторонами також було укладено договори поставки № 120417-УМК-ШБН від 12.04.2017, № 240317-УМК/ШБН від 24.03.2017 на поставку соєвих бобів. Пунктом 6.1 вказаних договорів обумовлено, що покупець оплачує поставлений постачальником товар за ціною, зазначеною у відповідних видаткових накладних та рахунках-фактурах постачальника за кожну партію товару. Ціна товару становить 10000,00 грн./тонну з ПДВ (т.ІІ, а.с.222-229).

Видатковими накладним № 68 від 07.03.2017; № 71 від 10.03.2017; № 72 від 14.03.2017; № 74 від 15.03.2017; № 76 від 17.03.2017; № 77 від 21.03.2017; № 85 від 24.03.2017; № 86 від 24.03.2017; № 87 від 28.03.2017; № 100 від 31.03.2017; № 101 від 04.04.2017; № 104 від 06.04.2017; № 132 від 04.05.2017; № 133 від 05.05.2017; № 134 від 05.05.2017; № 135 від 0.05.2017; № 137 від 11.05.2017 та товарно-транспортними накладними № 070317/1 від 07.03.2017; №100317/1 від 10.03.2017; № 140317/1 від 14.03.2017; № 150317/1 від 15.03.2017; № 170371/1 від 17.03.2017; № 210317/1 від 21.03.2017; № 240317/1 від 24.03.2017; № 280317/1 від 28.03.2017; № 310317/1 від 31.03.2017; № 040417/1 від 04.04.2017; № 060417/1 від 06.04.2017; № 141 від 04.05.2017; № 147 від 05.05.2017; № 149 від 05.05.2017; № 172 від 08.05.2017; № 176 від 11.05.2017 підтверджується факт поставки ТОВ «Українська молочна компанія» ТОВ «ШИБЕНСЬКИЙ МАСЛОПЕРЕРОБНИЙ ЗАВОД» сої в кількості 424,91 т. (т.ІІ, а.с.230- т.ІІІ, а.с.27).

В ході судового розгляду справи, судом було встановлено, що 04.10.2017 між ТОВ «Українська молочна компанія» та ПАТ «Ніжинський жиркомбінат» укладено договір купівлі-продажу № 04/10/17 УМК-НЖК, предметом якого є зерно соняшнику, врожаю 2017 року в кількості та по ціні вказані у Специфікаціях до даного договору та видаткових накладних, яке постачальник зобов`язується передати у власність покупцю, а покупець в свою чергу зобов`язується прийняти та оплатити його на умовах даного договору (т.ІІІ, а.с.28-30).

Пунктом 1.3. вказаного договору обумовлено, що сторони домовились, що відвантаження та оплата товару можлива від Борзнянської філії ТОВ «Українська молочна компанія».

Згідно із специфікацією № 1 до договору поставки №04/10/17 УМК-НЖК від 04.10.2017 найменування, вартість та кількість партії товару: соняшник врожаю 2017 року - кількість 199 т, ціна 10050,00 грн./т з ПДВ.

Крім того, судом встановлено, що 06.10.2017 між ТОВ «Українська молочна компанія» та ПАТ «Ніжинський жиркомбінат» укладено договір купівлі-продажу № 06/10/17 УМК-НЖК, предметом якого є зерно соняшнику, врожаю 2017 року в кількості та по ціні вказані у Специфікаціях до даного договору та видаткових накладних, яке постачальник зобов`язується передати у власність покупцю, а покупець в свою чергу зобов`язується прийняти та оплатити його на умовах даного договору (т.ІІІ, а.с.32-34).

Згідно із специфікацією № 1 до договору поставки №06/10/17 УМК-НЖК від 06.10.2017 найменування, вартість та кількість партії товару: соняшник врожаю 2017 року - кількість 199 т, ціна 10050,00 грн./т з ПДВ.

10.10.2017 ТОВ «Українська молочна компанія» та ПАТ «Ніжинський жиркомбінат» укладено договір купівлі-продажу № 10/10/17 УМК-НЖК, предметом якого є зерно соняшнику, врожаю 2017 року в кількості та по ціні вказані у Специфікаціях до даного договору та видаткових накладних, яке постачальник зобов`язується передати у власність покупцю, а покупець в свою чергу зобов`язується прийняти та оплатити його на умовах даного договору (т.ІІІ, а.с.36-38).

Згідно із специфікацією № 1 до договору поставки №10/10/17 УМК-НЖК від 10.10.2017 найменування, вартість та кількість партії товару: соняшник врожаю 2017 року - кількість 195 т, ціна 10150,00 грн./т з ПДВ.

13.10.2017 ТОВ «Українська молочна компанія» та ПАТ «Ніжинський жиркомбінат» уклали договір купівлі-продажу № 270, предметом якого є зерно соняшнику, врожаю 2017 року в кількості та по ціні вказані у Специфікаціях до даного договору та видаткових накладних, яке постачальник зобов`язується передати у власність покупцю, а покупець в свою чергу зобов`язується прийняти та оплатити його на умовах даного договору (т.ІІІ, а.с.40-42).

Згідно із специфікацією № 1 до договору поставки №270 від 13.10.2017 найменування, вартість та кількість партії товару: соняшник врожаю 2017 року - кількість 195 т, ціна 10150,00 грн./т з ПДВ.

23.10.2017 ТОВ «Українська молочна компанія» та ПАТ «Ніжинський жиркомбінат» уклали договір купівлі-продажу № 287 С, предметом якого є зерно соняшнику, врожаю 2017 року в кількості та по ціні вказані у Специфікаціях до даного договору та видаткових накладних, яке постачальник зобов`язується передати у власність покупцю, а покупець в свою чергу зобов`язується прийняти та оплатити його на умовах даного договору (т.ІІІ, а.с.44-46).

Згідно із специфікацією № 1 до договору поставки №287С від 23.10.2017 найменування, вартість та кількість партії товару: соняшник врожаю 2017 року - кількість 175 т, ціна 10150,00 грн./т з ПДВ.

23.10.2017 ТОВ «Українська молочна компанія» та ПАТ «Ніжинський жиркомбінат» уклали договір купівлі-продажу № 287 С, предметом якого є зерно соняшнику, врожаю 2017 року в кількості та по ціні вказані у Специфікаціях до даного договору та видаткових накладних, яке постачальник зобов`язується передати у власність покупцю, а покупець в свою чергу зобов`язується прийняти та оплатити його на умовах даного договору (т.ІІІ, а.с.44-46).

Згідно із специфікацією № 1 до договору поставки №287С від 23.10.2017 найменування, вартість та кількість партії товару: соняшник врожаю 2017 року - кількість 175 т, ціна 10150,00 грн./т з ПДВ.

25.10.2017 ТОВ «Українська молочна компанія» та ПАТ «Ніжинський жиркомбінат» уклали договір купівлі-продажу № 298С, предметом якого є зерно соняшнику, врожаю 2017 року в кількості та по ціні вказані у Специфікаціях до даного договору та видаткових накладних, яке постачальник зобов`язується передати у власність покупцю, а покупець в свою чергу зобов`язується прийняти та оплатити його на умовах даного договору (т.ІІІ, а.с.48-50).

Згідно із специфікацією № 1 до договору поставки № 298С від 25.10.2017 найменування, вартість та кількість партії товару: соняшник врожаю 2017 року - кількість 197 т, ціна 10150,00 грн./т з ПДВ.

26.10.2017 ТОВ «Українська молочна компанія» та ПАТ «Ніжинський жиркомбінат» уклали договір купівлі-продажу № 299С, предметом якого є зерно соняшнику, врожаю 2017 року в кількості та по ціні вказані у Специфікаціях до даного договору та видаткових накладних, яке постачальник зобов`язується передати у власність покупцю, а покупець в свою чергу зобов`язується прийняти та оплатити його на умовах даного договору (т.ІІІ, а.с.52-54).

Згідно із специфікацією № 1 до договору поставки № 299С від 26.10.2017 найменування, вартість та кількість партії товару: соняшник врожаю 2017 року - кількість 197 т, ціна 10150,00 грн./т з ПДВ.

27.10.2017 ТОВ «Українська молочна компанія» та ПАТ «Ніжинський жиркомбінат» уклали договір купівлі-продажу № 300С, предметом якого є зерно соняшнику, врожаю 2017 року в кількості та по ціні вказані у Специфікаціях до даного договору та видаткових накладних, яке постачальник зобов`язується передати у власність покупцю, а покупець в свою чергу зобов`язується прийняти та оплатити його на умовах даного договору (т.ІІІ, а.с.56-58).

Згідно із специфікацією № 1 до договору поставки №300С від 27.10.2017 найменування, вартість та кількість партії товару: соняшник врожаю 2017 року - кількість 197 т, ціна 10150,00 грн./т з ПДВ.

На виконання умов вищевказаних договорів, укладених позивачем з ПАТ «Ніжинський жиркомбінат», позивачем було згідно відомостей видаткових накладних № 290 від 15.10.2017; №291 від 16.10.2017; № 292 від 17.10.2017; № 311 від 23.10.2017; № 310 від 23.10.2017; №324 від 23.10.2017; № 318 від 24.10.2017; № 317 від 24.10.2018; № 328 від 28.10.2017; № 329 від 28.10.2017; № 330 від 29.10.2017; № 332 від 29.10.2017; № 331 від 29.10.2017; № 333 від 31.10.2017 та товарно-транспортних накладних № 71 від 17.10.2017; № 347 від 14.10.2017; № 352 від 15.10.2017; № 355 від 15.10.2017; № 358 від 16.10.2017; № 361 від 18.10.2017; № 311 від 18.10.2017; № 377 від 19.10.2017 ТОВ «Українська молочна компанія» було продано ПАТ «Ніжинський жиркомбінат» 1275278 кг. насіння соняшника (т.ІІІ, а.с.60-89).

Разом з тим, в ході проведення перевірки управлінням аудиту ГУ ДФС у Київській області до Головного управління статистики у Київській області направлено запит від 25.04.2019 № 14877/10-36-14 «Щодо надання показників рівня мінімальних цін окремих зернових культур Згурівського району Київської області протягом 2016-2018 р.р.».

Так, згідно листа Головного управління статистики у Київській області №07/49 наданого на запит ГУ ДФС у Київській області , Головне управління статистики в межах повноважень надало наявну статистичну інформацію щодо середньої ціни реалізації окремих зернових культур у сільськогосподарських підприємствах Згурівського району Київської області у 216-2018 роках, які викладені у формі таблиці.

Отже, отримавши вказану інформаці від Головного управління статистики у Київській області (лист вих. від 14.05.2019 №07-49/1235-19 (отримано наручно) контролюючим органом встановлено, що ТОВ «УМК» протягом перевіряємого періоду:

реалізовувало кукурудзу на Спільне Українсь-Великобританське ТОВ «НИВА ПЕРЕЯСЛАВЩИНИ» () за цінами нижче звичайних;

реалізовувало сою на ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ» «АСПО» () за цінами нижче звичайних цін;

реалізовувало сою на Спільне Українсь-Великобританське ТОВ «НИВА ПЕРЕЯСЛАВЩИНИ» () за цінами нижче звичайних;

реалізувало сою на ТОВ «ШИБЕНСЬКИЙ МАСЛОПЕРЕРОБНИЙ ЗАВОД» (40504570) за цінами нижче звичайних цін;

реалізувало сою на ТОВ «БИТРЕЙД» () за цінами нижче звичайних цін;

реалізувало сою на ТОВ «Мейд Оіл» () за цінами нижче звичайних цін;

реалізувало соняшник на ПАТ «Ніжинський жиркомбінат» (код ЄДРПОУ 373942) за цінами нижче звичайних цін.

Враховуючи викладене, відповідач зазначив, що в порушення п.185.1 ст.185, п.198.5 ст. 198 ПК України, ТОВ «УМК» занижено податкові зобов`язання податку на додану вартість на суму 960092 грн. в т.ч. по періодах:

- березень 2017 року на суму 16145 грн.;

- квітень 2017 року на суму 53799 грн.;

- травень 2017 року на суму 278976 грн.;

- жовтень 2017 року на суму 94067 грн.;

- вересень 2018 року на суму 51112,70 грн.;

- жовтень 2018 року на суму 118664 грн.;

- листопад 2018 року на суму 43510 грн.;

- грудень 2018 року на суму 554918 грн.

Водночас, суд не погоджується в вказаними доводами відповідача з огляду на те, що приписами п.188.1 ст. 188 ПК України визначено, що база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

Отже, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, які і підлягають застосуванню. Підпунктом 14.1.71 пункту 14.1 розділу І ПКУ визначено, що звичайна ціна - ціна товарів (робіт, послуг), визначена сторонами договору, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Якщо не доведено зворотне, вважається, що така звичайна ціна відповідає рівню ринкових цін. Це визначення не поширюється на операції, що визнаються контрольованими відповідно до статті 39 цього Кодексу.

Підпункт 14.1.219 пункту 14.1 розділу І ПКУ визначено, що ринкова ціна - ціна, за якою товари (роботи, послуги) передаються іншому власнику за умови, що продавець бажає передати такі товари (роботи, послуги), а покупець бажає їх отримати на добровільній основі, обидві сторони є взаємно незалежними юридично та фактично, володіють достатньою інформацією про такі товари (роботи, послуги), а також ціни, які склалися на ринку ідентичних (а за їх відсутності - однорідних) товарів (робіт, послуг) у порівняних економічних (комерційних) умовах.

Ринок товарів (робіт, послуг) - сфера обігу товарів (робіт, послуг), що визначається виходячи з можливості покупця (продавця) без значних додаткових витрат придбати (реалізувати) товар (роботи, послуги) на найближчій для покупця (продавця) території (підпункт 14.1.218 пункту 14.1 статті 14 ПКУ).

Отже, у розумінні норм ПКУ звичайною ціною для здійснення розрахунку бази оподаткування ПДВ операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг є ціна, визначена зацікавленими сторонами у цивільно-правовому договорі, яка у свою чергу повинні відповідати ринковій ціні (ціні, що склалася на ринку товарів/послуг).

Статтею 83 Податкового кодексу України визначено, що для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є: документи, визначені цим Кодексом; податкова інформація; експертні висновки; судові рішення; інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи.

Відповідно до п.5-6 Розділу ІІ Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого Наказом Міністерства фінансів від 20.08.2015 № 727 (далі-Порядок №727), в акті документальної перевірки викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника податків, які стосуються фактів виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Факти виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб`єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Згідно з пунктом 4 Розділу ІІІ Порядку №727 у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті документальної перевірки фактом порушення необхідно:

викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів (міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України і якими регулюються питання оподаткування), що порушені платником податків, зазначити період (календарний день, місяць, квартал, півріччя, три квартали, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків та господарську операцію, при здійсненні якої вчинено це порушення;

викласти зміст порушень (у разі їх встановлення), в тому числі щодо правильності та повноти визначення фінансового результату до оподаткування згідно з бухгалтерським обліком відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів, виконання законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи;

зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, навести регістри бухгалтерського обліку, кореспонденцію рахунків операцій та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення;

у разі відсутності первинних документів, документів податкового або бухгалтерського обліку, інших документів, що підтверджують факт порушення, або у разі ненадання їх для перевірки - зазначити перелік цих документів;

у разі отримання під час перевірки копій документів, які підтверджують факт виявленого порушення, про це робиться запис із відображенням підстав для їх отримання, а також переліку цих документів;

у разі відмови посадових осіб платника податків (керівника платника податків або уповноважених ним осіб) надати документи та/або копії документів посадовій особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові посадової особи платника податків, уповноваженої здійснювати від його імені юридичні дії, та переліку документів (копій документів), які йому запропоновано подати, факт складання такого акта відображається в акті (довідці) документальної перевірки;

у разі надання посадовими особами платника податків (керівником платника податків або уповноваженою ним особою) посадовим особам контролюючого органу письмових пояснень щодо встановлених порушень податкового законодавства та/або причин ненадання первинних та інших документів, що підтверджують встановлені порушення, або їх копій факти надання таких пояснень необхідно відобразити в акті документальної перевірки.

Отже, проведення податкової перевірки, у тому числі, документальної планової виїзної перевірки, суб`єкта господарювання передбачає дослідження посадовими особами контролюючого органу саме первинних документів, які стосуються його господарської діяльності.

Відповідно до абз. 10 ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-XIV (далі-Закон №996) первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

За приписами статті 9 вказаного Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити:

назву документа (форми);

дату складання;

назву підприємства, від імені якого складено документ;

зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;

посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення;

особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Згідно з п.2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затверджене наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 (далі-Положення № 88) первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Отже, з наведених положень чинного законодавства вбачається, що до переліку первинних документів, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій між суб`єктами господарювання, належать договори, видаткові і податкові накладні, рахунки та ін.

В ході судового розгляду справи, судом встановлено, що ТОВ «Українська молочна компанія» при здійсненні операцій з постачання власно виробленої сільськогосподарської продукції визначила податкові зобов`язання з ПДВ виходячи з договірної вартості такої сільськогосподарської продукції, та складала за такою операцією податкові накладні, які зареєстровані в ЄРПН, що підтверджується також відомостями Акта перевірки.

При цьому, слід зауважити, що відповідачем не надано доказів того, що ним проведено дослідження чи співставлення умов договорів поставки зернових та купівлі продажу, зокрема - момент його підписання, кількість товару, строки поставки, строки оплати товару, якість товару (в даному випадку зернових) та умови чи наявність у позивача ресурсів для їх зберігання, які безпосередньо вплинули на формування цін договорів, укладених позивачем з контрагентами.

Також суд погоджується з доводами позивача про те, що відповідач, при визначенні звичайної ціни, не врахував звичайні ціни під час укладення договорів між непов`язаними особами: надбавки чи знижки до ціни, зокрема знижки, зумовлені сезонними та іншими коливаннями споживчого попиту на товари (роботи, послуги), втратою товарами якості або інших властивостей; закінченням (наближенням дати закінчення) строку зберігання (придатності, реалізації); збутом неліквідних або низьколіквідних товарів.

Крім того, слід зауважити, що у всіх договорах визначено місце з якого здійснюватиметься поставка товару - Чернігівська область, Борзнянський район, с. Ховми, відтак інформація надана ГУ статистики у Київській області не може бути належним фактом встановлення порушення нарахування податкового зобов`язання позивача з поставки зернових культур, які вирощені у Чернігівській області.

Тобто, контролюючий орган зробив розрахунок середньоринкової ціни на реалізовану продукцію позивачем шляхом її співставлення із середніми показниками такої ціни відповідно до відомостей ГУ статистики у Київській області та визначив базу нарахування ПДВ, виходячи із середніх показників ринкової ціни по Київській області, а не з фактичної ціни реалізації, зазначених ТОВ «Українська молочна компанія » в укладених договорах.

Суд звертає увагу, на необхідність врахування того, що середній показник ціни реалізації зернових культур формується з урахуванням як найвищих, так і найнижчих показників інших підприємств по району, тобто до складу формули входять і показники нижче середнього, тому використання саме лише середнього показника не може вказувати на рівень ціни, який на думку перевіряючих, мало б отримати ТОВ «Українська молочна компанія».

З огляду на викладене, відповідачем необґрунтовано зроблено висновок про заниження позивачем податкових зобов`язань з ПДВ на загальну суму 960092,00 грн., а позивачем правомірно визначалась ціна товарів з контрагентами, а відповідно і податкові зобов`язання при проведенні господарських операцій з реалізації зернових культур.

Щодо висновків податкового органу про нереальність господарських операцій позивача з ТОВ «Маслозавод «Єва-Олеум» слід зазначити наступне.

Так, між позивачем і ТОВ «Маслозавод «Єва-Олеум ЛТД» укладено наступні договори:

- договір поставки № 25/1-12/15 від 25.12.2015, згідно якого ТОВ «Маслозавод «Єва-Олеум ЛТД» продало, а позивач придбав товар - соєвий жмих. Ціна товару визначена п.6.1 вказаного договору, де зазначено, що ціна товару становить 9878,05 грн/тонна з ПДВ. (а.с.т.ІІ, а.с.43-46);

- договір поставки №31/1-12/15 від 31.12.2015, згідно якого ТОВ «Маслозавод «Єва-Олеум ЛТД» продало, а позивач придбав товар -соєвий жмих. Ціна товару визначена п.6.1 вказаного договору, де зазначено, що ціна товару становить 10975,61 грн/тонна з ПДВ. (а.с.т.ІІ, а.с.47-50);

- договір поставки №04/-07/16 від 04.07.2016, згідно якого ТОВ «Маслозавод «Єва-Олеум ЛТД» продало, а позивач придбав товар -соєвий жмих. Ціна товару визначена п.6.1 вказаного договору, де зазначено, що ціна товару становить 12220 грн/тонна з ПДВ. (а.с.т.ІІ, а.с.51-54);

- договір поставки №18/-07/16 від 18.07.2016, згідно якого ТОВ «Маслозавод «Єва-Олеум ЛТД» продало, а позивач придбав товар -соєвий жмих. Ціна товару визначена п.6.1 вказаного договору, де зазначено, що ціна товару становить 12220 грн/тонна з ПДВ. (а.с.т.ІІ, а.с.55-58);

- договір поставки №21/-07/16 від 21.07.2016, згідно якого ТОВ «Маслозавод «Єва-Олеум ЛТД» продало, а позивач придбав товар -соєвий жмих. Ціна товару визначена п.6.1 вказаного договору, де зазначено, що ціна товару становить 12220 грн/тонна з ПДВ. (а.с.т.ІІ, а.с.59-62);

Судом встановлено, що на час вчинення правочинів та складання податкових накладних зазначені контрагенти позивача були зареєстровані платниками податку на додану вартість у встановленому законодавством порядку та знаходились за основним місцем обліку.

Реальне здійснення спірних господарських операцій, обумовлених вказаними правочинами, та фактичне отримання придбаної позивачем продукції у ТОВ «Маслозавод «Єва-Олеум ЛТД» підтверджується відповідними документами (копії договорів, видаткових накладних, товарно-транспортних накладних) (т.ІІ, а.с. 63-114).

Отриманий товар (соєвий жмих) був використаний позивачем у власній господарській діяльності, про що, зокрема, свідчать копії відомостей витрат кормів за квітень-жовтень 2016 (т.І, а.с.135-149).

Згідно п. 3 Порядку № 727 акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до п.5 цього ж Порядку факти виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших субєктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів.

На порушення наведеного положення перевіряючими в Акті перевірки викладені висновки про порушення без врахування всіх первинних документів наданих до перевірки, а порушення висвітлені нечітко, необ`єктивно та не у повній мірі, Акт не містить систематизованого викладу виявлених під час перевірки фактів порушень норм податкового законодавства саме об`єктом перевірки (позивачем).

На переконання суду, вищезазначені висновки є необ`єктивними та зроблені без урахування всіх визначальних факторів, оскільки перевіряючими безпідставно не надано належної оцінки первинним документам, що підтверджують реальність господарських операцій, які оформлені відповідно до вимог чинного законодавства та були надані в ході перевірки. Натомість констатовано, що ці документи не доводять реальності операції. Такі твердження перевіряючих аргументовано можна назвати оціночними судженнями, які, в свою чергу, не містять фактичних даних і не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані. У зв`язку з цим оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості і у будь-кому разі не можуть слугувати підставою для невизнання наслідків господарських операцій платника податків.

Отже, дослідивши наявні у матеріалах справи документи, суд вважає, що вони є достатніми та містять всі обов`язкові для первинних документів реквізити, відповідають законодавчо визначеним вимогам. Поряд з цим, відповідачем як суб`єктом владних повноважень, не було доведено юридичної дефектності чи невідповідності первинних документів вимогам чинного законодавства.

Як убачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами спору, по всім операціям, вчиненим позивачем з контрагентом, було складено та зареєстровано податкові накладні, а також наявні документи первинного бухгалтерського обліку, передбачені пунктом 201.11 статті 201 ПК України.

Так, в акті перевірки податковим органом зазначено, що дослідження ланцюгів постачання не дає можливості підтвердити придбання товару контрагентом позивача, оскільки відсутнє реальне джерело його походження (введення в обіг при первинному продажу).

Цей висновок перевіряючих суд вважає безпідставним та таким, що не ґрунтується на належних та допустимих доказах, з огляду на наступне.

Суд зазначає, що акт перевірки не містить опису конкретних обставин, які з`ясовані у результаті «дослідження ланцюгу постачання», і які конкретно порушення податкового законодавства з боку позивача встановлено у результаті цих досліджень.

Предметом перевірки не були господарські відносини контрагента позивача з його постачальниками чи іншими суб`єктами господарювання, які виходять за межі контролю позивача.

Верховним Судом у постанові від 23 травня 2018 року у справі № 2а-102/09/0770 зазначено, норми права не ставлять у залежність право платника податку на формування податкового кредиту та бюджетного відшкодування від фактичної сплати сум ПДВ до бюджету іншим платником податку - постачальником товару по всьому ланцюгу поставки, якщо цей платник (покупець) сплатив податок в ціні придбаних товарів (послуг), а реальність поставок у судовому процесі не спростована.

Окрім цього, Верховний Суд в ухвалі від 05 червня 2018 року у справі № 815/57/14 висловився щодо недостатності зведення доводів податкового органу, якими доводиться нереальність господарських операцій, виключно до аналізу податкової інформації щодо контрагентів платника податків.

Не дивлячись на це, як до податкового органу, так і до суду, ТОВ «Українська молочна компанія» надані копії документів, що підтверджують ланцюг придбання (утворення) товарів, придбаних у контрагента.

Жодна норма податкового законодавства не ставить у залежність право на податковий кредит від можливості простеження продажу товару до виробника.

Серед іншого, в акті перевірки податковий орган не вказав на юридичну дефектність первинних документів позивача.

У даному випадку, реальність фінансово-господарських операцій у повній мірі підтверджується наявними у матеріалах справи доказами: договорами поставки, видатковими накладними, товарно-транспортними накладними.

Під час розгляду справи відповідач не спростував обставини реального виконання спірних операцій, засвідчених поданими платником первинними документами, не скористався правами, наданими йому податковим законодавством, для безпосереднього з`ясування обставин, які б підтвердили або спростували висновки про неможливість виконання контрагентами позивача господарських операцій.

Тому суд не погоджується з вказаними висновками Акту перевірки, на підставі яких прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, та дослідивши реальність господарських операцій, їх зв`язок з господарською діяльністю позивача, дійшов висновку про обґрунтованість формування позивачем показників податкової звітності.

Суд зазначає, що в Акті перевірки висновки про фіктивний характер відносин позивача та його контрагентів ґрунтуються на припущеннях та не підтверджені посиланнями на будь-які первинні документи, які б спростовували надані позивачем документи та свідчили на користь висновків податкового органу.

Суд також враховує висновок Судової плати в адміністративних справах Верховного Суду України, викладений у постанові № 21-511а14 від 9 грудня 2014 року про те, що висновки, викладені у акті, є відображенням дій податкових інспекторів, не породжують правових наслідків для платника податків і, відповідно, інформація, що надійшла за результатами податкового контролю, використовується для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу.

Отже, наявні в Акті перевірки висновки сформовані на припущеннях співробітників податкового органу. Водночас, сумніви перевіряючих самі по собі не можуть бути покладені в основу заперечення реальності господарських операцій, адже судова практика вирішення податкових спорів виходить з презумпції добросовісності платника, тобто з презумпції економічної виправданості дій платника, що мають своїм наслідком отримання податкової вигоди, та достовірності відомостей у бухгалтерській та податковій звітності платника.

Так, припущенням перевіряючих є те, що контрагенти позивача не мали достатніх потужностей для здійснення спірних господарських операцій у перевіряємий період, оскільки цей висновок ґрунтується виключно на відомостях баз даних податкового органу без підтвердження цього належними та допустимими доказами та за відсутності належного дослідження наданих позивачем первинних документів.

При цьому ПК України встановлено вичерпний перелік документів (податкова накладна, митна декларація, товарний чек, інший платіжний чи розрахунковий документ), на підставі яких у платника податків вникає право на включення відповідних сум до податкового кредиту.

З матеріалів справи слідує, що позивачем достовірно відображено отримання податкових накладних від контрагентів, які у свою чергу були зареєстровані платником ПДВ, установчі документи юридичних осіб не були визнані недійсними, операції відбулися на підставі укладених договорів про надання послуг (поставки), належне виконання яких підтверджується видатковими накладними, податковими накладними, а оплата - платіжними дорученнями.

Відтак, суд вважає, що висновки податкового органу про фіктивність господарських операцій між позивачем та його контрагентом є формальними та необ`єктивними, оскільки ґрунтуються не на первинних документах та результатах співставлення даних бухгалтерського і податкового обліку, як це передбачено пунктом 73.5 статті 75 Податкового кодексу України, а на обставинах, які не мають безпосереднього значення для формування податкових зобов`язань та податкового кредиту

Як встановлено частиною другою статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час розгляду справи відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав до суду достатньо належних і достовірних доказів, а відтак, не довів правомірності свого рішення.

У підсумку, з урахування викладеного у сукупності, суд дійшов висновку про протиправність податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Київській області № від 19.06.2019 року, а тому, позовні вимоги вважає такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 20070 грн., що підтверджується наявним у матеріалах справи платіжними дорученням від 03.09.2019 № 20114 на суму 19210 та від 26.09.2019 № 20579 на суму 860 грн. (т.І а.с. 2,3).

Отже, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору підлягають присудженню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Київській області.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Київській області № від 19.06.2019 року.

3. Стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Київській області (; місцезнаходження: 03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 5а) суму судового збору у розмірі 20070 (двадцять тисяч сімдесят) грн. 00 копійок на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська молочна компанія» (; місцезнаходження: 07620, Київська область, с. Великий Крупіль, вул. Київський шлях, б. 60-А).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Панова Г. В.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення - 20 лютого 2020 р.