Справа № 500/132/20
Суддя: Подлісна Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/132/20

25 лютого 2020 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Подлісної І.М. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання рішення протиправним, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання рішення протиправним.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24 лютого 2011 року Позивачу призначено пенсію по інвалідності, як інваліду II групи загального захворювання, відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». В вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області із заявою про зарахування до загального стажу час роботи в колгоспі імені Шевченка. Згодом Позивач отримав повідомлення Кременецького відділу обслуговування громадян (сервісний центр) Головного управління ПФУ в Тернопільській області за № 626/02-10 від 02.10.2019 р. про відмову в зарахуванні до загального стажу період його роботи в колгоспі імені Шевченка та ПСП «Барвінок».

Позивач вважає, що дане рішення відповідача прийняте незаконно, внаслідок чого були порушенні його права на отримання пенсії за віком.

Ухвалою від 08.01.2020 судом прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) судом вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Відповідачу надано п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Представник відповідача скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду із відповідними письмовими доказами 24.01.2020. У відзиві відповідач не погоджується з позовними вимогами та доводами, викладеними в адміністративному позові, та в обґрунтування своїх заперечень зазначає наступне.

За період роботи в колгоспі імені Шевченка та в ПСП «Барвінок», позивачем не були надані документи, які б підтверджували кількість відпрацьованих людиноднів, а у трудовій книжці колгоспника у графі «На основі чого внесено запис (документ, його дата і номер)» відсутні відомості.

Хибним є твердження позивача, що у трудовій книжці колгоспника серії НОМЕР_1 наявні 17 записів, які свідчать про те, що в період з 1989 р. по 2000 р. позивач кожного року відпрацював встановлені трудодні, оскільки за період з 1994 р. по 1996 р. та 1998 р. не зазначено кількість прийнятих та відпрацьованих трудоднів.

Крім того, у архівних довідках, виданих архівним відділом Кременецької районної державної адміністрації Тернопільської області № 03-01/1368 від 12.11.2019 та №03-01/1369 від 12.11.2019 р., зазначено, що в наявних книгах обліку праці та розрахунків за 1992 рік, за січень - червень 1993 року, за 1995- 1997 роки ОСОБА_1 не значиться.

Також, період роботи в ПСП «Барвінок» з 01.07.2000 року по 14.02.2001 року не підтверджений індивідуальними відомостями про застраховану особу.

І тому, відповідач просить суд в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

29 січня 2020 року ухвалою суду було призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи на 25.02.2020 о 11:30 год.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, подавши до суду заяву про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Представник відповідача також в судове засідання не з`явився, подавши до суду заяву про розгляд справи без його участі в порядку письмового провадження. Щодо заявлених позовних вимог заперечує повністю.

Відповідно до ч.3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч.9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Перевіривши матеріали справи, розглянувши доводи, викладені в позові та відзиві на позов, та надавши їм належну правову оцінку, проаналізувавши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними належним чином та підлягають задоволенню в повному обсязі, - з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Бакоти Кременецького району Тернопільської області, де проживає і на даний час.

24 лютого 2011 року Позивачу призначено пенсію по інвалідності, як інваліду II групи загального захворювання, відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Вказану пенсію призначено при стажі роботи 10 років 9 місяців 19 днів та додатковому стажі 16 років 0 місяців 5 днів.

В вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області із заявою про зарахування до загального стажу час роботи в колгоспі імені Шевченка. Вказана заява була прийнята 17.09.2019 р. та зареєстрована за № 434.

В жовтні 2019 року Позивач отримав повідомлення Кременецького відділу обслуговування громадян (сервісний центр) Головного управління ПФУ в Тернопільській області за № 626/02-10 від 02.10.2019 р. про відмову в зарахуванні до загального стажу період його роботи в колгоспі імені Шевченка та ПСП «Барвінок».

Відповідач мотивував своє рішення тим, що для зарахування до загального стажу періоди роботи ОСОБА_1 в колгоспі ім. Шевченка та ПСП «Барвінок», не представлено архівні довідки про встановлені річні мінімуми трудової участі та їх виконання.

Таким чином, Позивачу не зараховано до страхового стажу періоди його роботі в колгоспі імені Шевченка з 15.04.1989 р. по 29.02.2000 р. та ПСП «Барвінок» з 15.03.2000 р. по 14.02.2001 р.

Так, згідно записів трудової книжки НОМЕР_2 вбачається, що 15 квітня 1989 року ОСОБА_1 прийнятий на роботу в колгосп імені Шевченка на посаду тракториста (запис № 4 на стор. 2-3). Наступний запис в цій трудовій книжці свідчить про те, що 29 лютого 2000 року Позивач був звільнений з колгоспу ім. Шевченка, в зв`язку з реформуванням даного господарства, на підставі наказу № 60 від 29.02.2000 р. (запис № 5 на стор. 4-5). На вказаних сторінках трудової книжки під зазначеними записами наявні підписи керівника господарства І.О.Карпуня та бухгалтера Г.А.Рудак, а також скріплено печаткою колгоспу Шевченка.

Наступний запис у вказаній трудовій книжці свідчить про те, що 15 березня 2000 року ОСОБА_1 був прийнятий на роботу в ПСП «Барвінок» на посаду тракториста, наказ № 7 від 15.02.2000 р. (запис № 6 на стор. 4-5). Після-цього, 14 лютого 2001 року Позивач був звільнений з ПСП «Барвінок» на підставі п. 1 ст. 36 КЗпПУ (за угодою сторін), наказ № 10 від 14.02.2001 р. (запис № 7 на стор. 4-5). На вказаних сторінках даної трудової книжки під зазначеними записами наявні підписи керівника господарства І.О.Карпуня та бухгалтера Г.А.Рудак.

Крім того, у трудовій книжці колгоспника НОМЕР_1 наявні записи про трудову участь в суспільному господарстві, зокрема, про виконання річних мінімумів такої трудової участі. Так, на сторінках 18-19, 20-21 вказано 17 записів, які свідчать про те, що в період з 1989 року по 2000 рік Позивач кожного року відпрацював встановлені трудодні.

Таким чином, з трудової книжки НОМЕР_2 та трудової книжки колгоспника НОМЕР_1 вбачається, що в колгоспі імені Шевченка ОСОБА_1 безперервно працював на посаді тракториста з 15.04.21989 р. по 29.02.2000 р.

Також вказаний факт додатково підтверджується архівними довідками. Зокрема, згідно архівної довідки № 03-01/1368 від 12.11.2019 р., вбачається, що в наявних книгах обліку праці та розрахунків значиться трудовий стаж ОСОБА_1 за 1990-1994 роки. Також в даній довідці вказано, що за 1989 рік, січень-березень 1990 роки відпрацьовані людинодні визначити не надається можливим; за 1998-2000 роки книги обліку праці та розрахунків для зберігання в архівний відділ не надходили.

Згідно архівної довідки № 03-01/1369 від 12.11.2019 р., вбачається, що в табуляграмах по оплаті праці є відомості про заробітну плату ОСОБА_1 за період 1989-1994 роки. Також в даній довідці вказано, що табуляграми по оплаті праці зі січень-червень, жовтень-грудень 1989 року для зберігання в архів не надходили.

Крім того, факт роботи ОСОБА_1 в колгоспі імені Шевченка додатково підтверджується витягом з газети «Прапор перемоги» від 13 червня 1989 року. На сторінці 3 вказаної газети розміщена стаття «На лан - господарями», в якій наявна інформація про ОСОБА_1 тракториста колгоспу імені Шевченка.

Позивач вважає, що не зарахування до його трудового стажу періоду роботи колгоспі імені Шевченка та ПСП «Барвінок» та відповідно не проведення перерахунку належних йому сум пенсійних виплат, порушує його право на соціальний захист, що стало підставою для звернення до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує частину другу статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05.11.1991 № 1788-XII (далі - Закон №1788-XII) «Про пенсійне забезпечення» та Законом України від 09.07.2003 №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-ІV).

Періоди, з яких складається страховий стаж визначені в статті 24 Закону №1058-IV, відповідно до якої страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (частина перша статті 24).

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (частина друга статті 24 Закону №1058-IV).

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (частина четверта статті 24 Закону №1058-IV).

У законодавстві, що діяло раніше (до 01.01.2004), зокрема, у статті 56 Закону N 1788-XII передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Порядок підтвердження стажу регламентовано у статті 62 Закону №1788-XII, яка визначає, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до статті 62 Закону №1788-XII постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Пунктами 1, 2 Порядку №637 визначено: основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.

Згідно з пунктом 17 Порядку №637 за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливість їх одержання у зв`язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.

За відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника (пункт 18 Порядку №637).

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються додаткові докази, зазначені у пункті 3 Порядку №637, а за відсутності документів про наявний стаж або відсутності архівних даних, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, пов`язаних з заявником спільною роботою.

Отже, враховуючи наведені обставини, суд дійшов висновку про підтвердження факту роботи ОСОБА_1 у періоди його роботи з 15.04.1989 р. по 29.02.2000 р. в колгоспі імені Шевченка та з 15.03.2000 р. по 14.02.2001 р. в ПСП «Барвінок», а тому вказаний період підлягає зарахуванню до стажу роботи для перерахунку пенсії, дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови у зарахуванні до трудового стажу вказаного періоду роботи є протиправними.

Частинами першою, другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідач не довів правомірність відмови у зарахуванні спірного періоду до стажу роботу позивача.

Як передбачено пунктом 4 частини другої статті 245 КАС України, адміністративний позов може містити вимоги про зобов`язання відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії.

Таким чином, враховуючи повноваження суду, визначені наведеною нормою, позовні вимоги слід задовольнити та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 у періоди його роботи з 15.04.1989 р. по 29.02.2000 р. в колгоспі імені Шевченка та з 15.03.2000 р. по 14.02.2001 р. в ПСП «Барвінок».

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання рішення протиправним задовольнити повністю.

Визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про відмову ОСОБА_1 (місце проживання: с. Бакоти, Кременецький район, Тернопільська область,47061, ЄДРПОУ / ІПН: НОМЕР_3 ) в зарахуванні до загального трудового стажу періодів роботи, та скасувати його.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження: Майдан Волі, 3,м. Тернопіль,46001, ЄДРПОУ / ІПН: 14035769) зарахувати до загального трудового стажу ОСОБА_1 (місце проживання: с. Бакоти, Кременецький район, Тернопільська область, 47061, ЄДРПОУ / ІПН: НОМЕР_3 ) періоди його роботи з 15.04.1989 р. по 29.02.2000 р. в колгоспі імені Шевченка та з 15.03.2000 р. по 14.02.2001 р. в ПСП «Барвінок».

Стягнути на користь ОСОБА_1 (місце проживання: с. Бакоти, Кременецький район, Тернопільська область,47061, ЄДРПОУ / ІПН: 245504012) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження: Майдан Волі, 3,м. Тернопіль,46001, ЄДРПОУ / ІПН: 14035769) сплачений судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 27 лютого 2020 року.

Головуючий суддя Подлісна І.М.