Справа № 640/19368/18
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2020-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2020 року м. Київ № 640/19368/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Амельохіна В.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Мірель продукт»
до проГоловного управління ДФС у м. Києві визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 12.03.2018р.,

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Мірель продукт» (далі по тексту - позивач) звернулось з позовом до Головного управління ДФС у м. Києві (далі по тексту - відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 12.03.2018р. №.

Ухвалою суду від 22.11.2018р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю прийняття оскаржуваного рішення, оскільки ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві було вже проведено камеральну перевірку реєстрації позивачем податкових накладних за період квітень - травень 2016 року та прийнято податкове повідомлення - рішення від 08.07.2016р. №, яке оскаржується позивачем в Окружному адміністративному суду міста Києва, а тому на підставі статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

11 та 13 грудня 2018 року відповідачем подані відзиви на позовну заяву, відповідно до яких проти задоволення позовних вимог заперечує повністю, з підстав правомірності прийняття оскаржуваного рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, встановив.

Головним управлінням ДФС у м. Києві проведено камеральну перевірку ТОВ «Мірель продукт» за результатами якої 15.02.2018р. складено акт №1767/26-15-12-06-16/37688448 «Про результати камеральної перевірки своєчасності реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних за листопад 2015 - грудень 2017 року» (далі по тексту - Акт перевірки).

Актом перевірки встановлено порушення позивачем граничних строків реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до податкових накладних за листопад 2015 - грудень 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

На підставі встановленого порушення відповідачем 12.03.2018р. прийнято податкове повідомлення - рішення №, яким за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на 15 і менше календарних днів, від 16 до 30 календарних днів, від 31 до 60 календарних днів, від 61 і більше календарних днів застосовано штраф в розмірі 10%, 20%, 30% та 40%, що в загальній сумі складає 11 454,92грн.

Вважаючи вказане податкове повідомлення - рішення протиправним, позивач звернувся з позовом до суду.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Так, згідно з п.п. 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України (тут і далі в редакції, чинній на момент проведення перевірки) контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно з підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

За змістом пункту 76.1 статті 76 ПК України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

Отже, камеральна перевірка є одним з видів податкових перевірок, встановлених пунктом 75.1 статті 75 ПК України, та за своєю правовою сутністю та формою поточного документального контролю за дотриманням платником вимог податкового законодавства на підставі декларацій та інших документів податкової звітності, одержаних від платника.

Як вбачається з матеріалів справи, Головним управлінням ДФС у м. Києві проведено перевірку своєчасності реєстрації позивачем податкових накладних за період з листопада 2015 року по грудень 2017 року, якою встановлено, що ТОВ «Мірель продукт» несвоєчасно зареєстровані наступні податкові накладні: №236 від 16.11.2015р., №213 від 18.04.2016р., №215 від 18.04.2016р., №208 від 15.04.2016р., №216 від 18.04.2016р., №217 від 18.04.2016р., №199 від 15.04.2016р., №220 від 18.04.2016р., №212 від 18.04.2016р., №214 від 18.04.2016р., №209 від 18.04.2016р., №219 від 18.04.2016р., №226 від 18.04.2016р., №165 від 18.04.2016р., №200 від 15.04.2016р., №157 від 15.04.2016р., №198 від 15.04.2016р., №210 від 18.04.2016р., №155 від 15.04.2016р., №224 від 18.04.2016р., №218 від 18.04.2016р., №211 від 18.04.2016р., №149 від 15.04.2016р., №227 від 17.04.2016р., №222 від 16.04.2016р., №606 від 07.09.2016р., №492 від 21.08.2017р., №858 від 02.10.2017р., №387 від 28.12.2017р.

У той же час, з матеріалів справи вбачається, що ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві вже було проведено перевірку своєчасності реєстрації позивачем податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних за результатами якої 06.06.2016р. складено акт №3514/26-54-12-01-11, а саме: №213 від 18.04.2016р., №215 від 18.04.2016р., №208 від 15.04.2016р., №216 від 18.04.2016р., №217 від 18.04.2016р., №199 від 15.04.2016р., №220 від 18.04.2016р., №212 від 18.04.2016р., №214 від 18.04.2016р., №209 від 18.04.2016р., №219 від 18.04.2016р., №226 від 18.04.2016р., №165 від 18.04.2016р., №200 від 15.04.2016р., №157 від 15.04.2016р., №198 від 15.04.2016р., №210 від 18.04.2016р., №155 від 15.04.2016р., №224 від 18.04.2016р., №218 від 18.04.2016р., №211 від 18.04.2016р., №149 від 15.04.2016р., №227 від 17.04.2016р., №222 від 16.04.2016р.

На підставі акту перевірки від 06.06.2016р. №3514/26-54-12-01-11, ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві 08.07.2016р. прийнято податкове повідомлення - рішення №, яким за затримку реєстрації податкових накладних до позивача застосовано штраф.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.01.2020р. у справі №826/18369/16 за позовом ТОВ «Мірель продукт» до ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві про скасування податкового повідомлення - рішення від 08.07.2016р. №, у задоволенні позову відмовлено.

Відповідно до статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Відповідно до статті 111 ПК України за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовуються такі види юридичної відповідальності: фінансова; адміністративна; кримінальна.

Фінансова відповідальність за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства встановлюється та застосовується згідно з цим Кодексом та іншими законами. Фінансова відповідальність застосовується у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені.

Згідно з п. 113.1 ст. 113 ПК України строки застосування, сплата, стягнення та оскарження сум штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) здійснюються у порядку, визначеному цим Кодексом для сплати, стягнення та оскарження сум грошових зобов`язань. Суми штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) зараховуються до бюджетів, до яких згідно із законом зараховуються відповідні податки та збори.

Пунктом 116.2 ст. 116 ПК України передбачено, що за одне податкове правопорушення контролюючий орган може застосувати тільки один вид штрафної (фінансової) санкції (штрафу), передбаченої цим Кодексом та іншими законами України.

Приймаючи рішення у даній справі суд виходить з того, що відповідачем повторно застосовано до позивача штрафні санкції за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних №213 від 18.04.2016р., №215 від 18.04.2016р., №208 від 15.04.2016р., №216 від 18.04.2016р., №217 від 18.04.2016р., №199 від 15.04.2016р., №220 від 18.04.2016р., №212 від 18.04.2016р., №214 від 18.04.2016р., №209 від 18.04.2016р., №219 від 18.04.2016р., №226 від 18.04.2016р., №165 від 18.04.2016р., №200 від 15.04.2016р., №157 від 15.04.2016р., №198 від 15.04.2016р., №210 від 18.04.2016р., №155 від 15.04.2016р., №224 від 18.04.2016р., №218 від 18.04.2016р., №211 від 18.04.2016р., №149 від 15.04.2016р., №227 від 17.04.2016р., №222 від 16.04.2016р.

У той же час, слід зазначити, що обставина несвоєчасної реєстрації податкових накладних позивачем не заперечується.

У зв`язку з тим, що відповідачем не надано суду розрахунку штрафних (фінансових) санкцій за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних у суду відсутня можливість здійснити розрахунок штрафних санкцій за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних №236 від 16.11.2015р., №606 від 07.09.2016р., №491 від 21.08.2017р., №858 від 02.10.2017р., №387 від 28.12.2017р.

Таким чином, податкове повідомлення - рішення від 12.03.2018р. № прийнято Головним управлінням ДФС у м. Києві не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що визначений Конституцією та законами України; необґрунтовано, а тому позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Мірель продукт» є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням норм ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України суд присуджує на користь позивача здійснені ним документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762,00грн. з бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у м. Києві.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 77, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Мірель Продукт» (м. Київ, 04080, вул. Вікентія Хвойки, 18/14, ) задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 12 березня 2018 року №.

Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Мірель Продукт» (м. Київ, 04080, вул. Вікентія Хвойки, 18/14, ) здійснені ним документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762,00грн. з бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у м. Києві (м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, 04116, ).

Рішення суду, відповідно до ч. 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону № 2147-VIII, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.В. Амельохін