Справа № 360/801/20
Суддя: К.Є. Петросян
Дата ухвалення: 2020-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

25 лютого 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/801/20

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Петросян К.Є., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Луганській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Куземівська сільська рада Сватівського району Луганської області про визнання протиправною відмови, скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

24 лютого 2020 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Луганській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Куземівська сільська рада Сватівського району Луганської області, відповідно до якого позивач просить суд:

визнати протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Луганській області та скасувати наказ №4028-сг від 16.12.2019 про відмову у наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), розташованої за межами населених пунктів на території, яка за даними Державного земельного кадастру враховується в Куземівській сільській раді Сватівського району Луганської області із цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Луганській області виключити земельну ділянку кадастровий номер №:12:011:0078, форма власності - державна, цільове призначення - 16.00 Землі запасу з переліку земельних ділянок державної власності сільськогосподарського призначення, розташованих на території Сватівського району Луганської області для продажу права на них на земельних торгах окремими лотами відповідно до наказів;

зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Луганській області внести зміни до Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку відносно земельної ділянки кадастровий номер №:12:011:0078, форма власності - державна, цільове призначення - 16.00 Землі запасу, змінивши форму власності з державної на - комунальна власність Куземівської сільської ради Сватівського району Луганської області, та передати вищевказану земельну ділянку в розпорядження Куземівської сільської ради Сватівського району Луганської області для виділення в натурі шляхом надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) в контурі 195 а, згідно із сертифікатом на право на земельну частку (пай) від 26.04.2006 серії ЛГ №0173269 із земель КСП ім. Фрунзе, розташованої за межами населених пунктів, яка враховується на території Куземівської сільської ради Сватівського району Луганської області.

Одночасно з позовною заявою, позивачем 24.02.2020 подано заяву про забезпечення позову шляхом заборони Головному управлінню Держгеокадастру у Луганській області вчиняти будь - які дії відносно земельної ділянки, кадастровий номер №:12:011:0078, форма власності - державна, цільове призначення - 16.00 Землі запасу, зокрема з продажу права на неї на земельних торгах окремими лотами відповідно до наказів, до набрання законної сили судового рішення по справі.

В обгрунтування заяви про забезпечення позову, позивачем зазначено наступне.

Предметом спору по даній справі є право позивача на виділення йому в натурі (на місцевості) належної на підставі сертифікату на право серії ЛГ №0173269 від 26 квітня 2006 року, земельної частки (пай) із земель колишнього КСП ім. Фрунзе в розмірі 9,56 умовних кадастрових гектарів, яка входить до складу сформованої земельної ділянки з кадастровим номером :12:011:0078, площею 15,8488 га, яке не бажає визнавати Головне управління Держгеокадастру у Луганській області.

26.11.2019 позивачу стало відомо з Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, що земельному масиву площею 15,8488 га, на якому знаходиться земельна частка (пай), на яку позивач має право згідно сертифікату, присвоєний кадастровий номер №:12:011:0078, форма власності - державна, цільове призначення - 16.00 Землі запасу.

Наприкінці січня 2020 року позивач засобами поштового зв`язку отримав наказ №4028-сг від 16.12.2019 Головного управління Держгеокадастру у Луганській області про відмову у наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), розташованої за межами населених пунктів на території, яка за даними Державного земельного кадастру враховується в Куземівській сільській раді Сватівського району Луганської області із цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з таких підстав: невідповідність вимогам ч.7 ст. 118 Земельного кодексу України, а саме: зазначена земельна ділянка відноситься до сформованої земельної ділянки з кадастровим номером :12:011:0078, площею 15,8488 га, яка включена до переліку земельних ділянок державної власності сільськогосподарського призначення, права оренди на які виставляються на земельні торги окремими лотами та відповідно до вимог ч.3 ст.136 ЗК України не може відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування до завершення торгів.

На думку позивача, Головне управління Держгеокадастру у Луганській області на теперішній час має всі можливості для продажу права на земельну ділянку з кадастровим номером :12:011:0078, площею 15,8488 га, до складу якої входить земельна частка (пай) із земель колишнього КСП ім. Фрунзе в розмірі 9,56 умовних кадастрових гектарів, згідно сертифікату на право серії ЛГ №0173269 від 26 квітня 2006 року. Тому вказана обставина може унеможливити або істотно ускладнити виконання рішення суду, так як право власності (розпорядження) на вказану земельну ділянку може перейти до третьої особи, яка не є стороною по справі, і в разі винесення рішення на користь позивача, він буде вимушений знову звертатись до судових органів за захистом своїх прав.

У відповідності до частини першої статті 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву про забезпечення адміністративного позову, дослідивши наявні в матеріалах справи докази обґрунтованості клопотання про забезпечення позову, суд прийшов до наступного.

Положеннями частини першої статті 150 КАС України визначено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю (частина друга статті 150 КАС України).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 151 КАС України позов може бути забезпечено забороною відповідачу вчиняти певні дії.

Частиною другою цієї ж статті передбачено, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що заходи забезпечення позову можуть вживатися виключно у випадках, коли невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

За своїм змістом забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог, яке допускається, якщо не вжиття цих заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Заявник обов`язково повинен обґрунтувати своє клопотання і з цією метою подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язує застосування певного заходу забезпечення позову. Доказами у даному випадку вважатимуться будь-які відомості, що вказують на ймовірне порушення чиїхось прав (свобод, інтересів) під час провадження у справі. При цьому тягар доказування при розгляді клопотання покладається виключно на заявника.

У свою чергу суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно з Рекомендацією № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятою Комітетом Ради Європи 13 вересня 1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.

Тобто, інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

При цьому заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 25 квітня 2019 року у справі № 826/10936/18, від 30 вересня 2019 року у справі № 826/10936/18, від 22 листопада 2019 року у справі № 640/18007/18, від 20 грудня 2019 року у справі № 640/9158/19.

Суд зауважує, що позивачем не надано доказів існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі та не обґрунтовано причини неможливості захисту (поновлення) прав, свобод та інтересів позивача після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття таких заходів.

Крім того, предметом спору в даній справі є правомірність відмови, яка викладена у наказі відповідача від 16.12.2019 №4028-сг, у наданні позивачу дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), розташованої за межами населених пунктів на території, яка за даними Державного земельного кадастру враховується в Куземівській сільській раді Сватівського району Луганської області із цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Отже, питання дотримання відповідачем вимог чинного законодавства при винесенні оскаржуваного наказу №4028-сг від 16.12.2019 належить з`ясувати саме під час розгляду справи.

Суд зауважує, що заява про забезпечення позову обгрунтована позивачем можливістю здійснення відповідачем дій щодо продажу права на земельну ділянку з кадастровим номером №:12:011:0078 на земельних торгах окремими лотами. Натомість жодних доказів, підтверджуючих призначення таких торгів, позивачем суду не надано.

Отже, заява про забезпечення позову не містить обгрунтування які саме права, свободи та інтереси заявник вважає порушеними чи оспорюваними, які неможливо буде поновити (необхідно буде докласти значних зусиль та витрат для захисту цих прав) в разі невжиття заходів забезпечення позову, адже положеннями частини другої статті 150 КАС України передбачено забезпечення позову не у випадку наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, а у випадку необхідності докладання значних зусиль та витрат для виконання рішення суду або в поновленні порушених прав, або якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Таким чином, заявником не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити поновлення його порушених прав та інтересів.

Враховуючи принцип співмірності та співвідношення прав, які просить захистити позивач, суд не вважає, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов до висновку про необґрунтованість заяви про забезпечення адміністративного позову.

Керуючись статтями 150, 151, 154, 241-243, 248, 256 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Луганській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Куземівська сільська рада Сватівського району Луганської області про визнання протиправною відмови, скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяК.Є. Петросян