Справа № 140/315/20
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2020-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2020 року ЛуцькСправа № 140/315/20

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксани Анатоліївни, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернулася із позовною заявою до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксани Анатоліївни (далі відповідач, приватний виконавець), третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» (далі третя особа, ТзОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс») про визнання протиправною та скасування постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 26.12.2019 у виконавчому провадженні №60875824.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач від свого роботодавця ФОП ОСОБА_2 отримала постанову від 26.12.2019 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, винесену приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клітченко О.А. у виконавчому провадженні №60875824 на підставі виконавчого напису №5774 від 11.11.2019, виданого приватним нотаріусом Броварського районного НОКО Колейчик В.В. Відповідно до цієї постанови звернено стягнення в розмірі 8386,37 грн на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» на її заробітну плату, яку отримує в ФОП ОСОБА_2 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач не погоджується з фактом існуючої заборгованості, адже жодних боргових зобов`язань перед ТзОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» чи будь-ким іншим не має.

При цьому вказує, що зі змісту частини другої статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» слідує, якщо місце проживання, перебування боржника - фізичної особи та місцезнаходження боржника - юридичної особи або місцезнаходження майна боржника розташовано в окрузі, в якому приватний виконавець здійснює діяльність та відповідно на яку розповсюджується відповідна компетенція цього приватного виконавця, він має право прийняти до виконання відповідні виконавчі документи та відкрити виконавче провадження з їх виконання. Місце проживання позивача та її місце роботи не відносяться до виконавчого округу, на території якого приватний виконавець Клітченко О.А. здійснює діяльність та відомості щодо якого внесені та містяться у Єдиному реєстрі приватних виконавців України, отже виконавчий документ у виконавчому провадженні №60875824 прийнято до виконання відповідачем не за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи. За вказаних обставин вважає, що рішення приватного виконавця щодо звернення стягнення на доходи боржника є таким, що винесено з порушенням норм чинного законодавства, не у спосіб та не в порядку, які встановлені Законом України «Про виконавче провадження», отже спірна постанова підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 19.02.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами, визначеними Розділом 2 Глави 11 «Розгляд окремих категорій термінових адміністративних справ» Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) (а.с.21).

У поданому до суду відзиві від 24.02.2020 (а.с.27-30) відповідач позовні вимоги ОСОБА_1 не визнала та просила відмовити у їх задоволенні з тих підстав, що грошові кошти у формі записів на рахунках у банках є майном у розумінні ст.190 ЦК України. Стягувачем було надано заяву про примусове виконання рішення із зазначенням місця знаходження майна боржника (грошових коштів) - карткового рахунку № НОМЕР_1 в валюті гривні, відкритого в ТзОВ «Сіті Фінанс», який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 41. Відповідно до ч.3 ст.6 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» порядок відкриття банками рахунків та їх режими визначаються Національним банком України. Умови відкриття рахунка та особливості його функціонування передбачаються в договорі, що укладається між банком і його клієнтом - власником рахунка. Відповідно до статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Оскільки ОСОБА_1 є власником карткового рахунку № НОМЕР_1 та наявних на цьому рахунку грошових коштів, що підтверджується довідкою ТзОВ «Сіті Фінанс», який знаходиться в м.Києві, то в даному випадку порушення щодо територіальності з відкриття виконавчого провадження відсутнє. Таким чином, оскільки до відповідача надійшов виконавчий документ, у якому зазначено, що місцезнаходження майна боржника у межах виконавчого округу м.Києва, у приватного виконавця не було підстав для повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку із пред`явленням не за місцем виконання.

Більше того, звертає увагу суду, що при винесенні оскаржуваної постанови приватним виконавцем не порушено жодної норми чинного законодавства України. Таким чином, у зв`язку з отриманням регулярного доходу боржником, що підтверджується відповідями з Пенсійного фонду України та Державної фіскальної служби України, приватним виконавцем було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію га інші доходи боржника від 26.12.2019, що відповідає чинним нормам діючого законодавства.

Третя особа правом подання пояснення на позов не скористалась.

В судове засідання учасники справи не прибули, при цьому ОСОБА_1 в позовній заяві просила розгляд справи проводити без її участі.

Відповідно до частини дев`ятої статті 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Як передбачено частиною четвертою статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи вищевикладене, судовий розгляд справи здійснювався у відсутності учасників справи, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, без фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом, в письмовому провадженні, на підставі наявних у суду матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є безпідставними та не підлягають до задоволення з огляду на таке.

Судом встановлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клітченко О.А. знаходиться виконавче провадження №60875824, відкрите постановою від 13.12.2019 з примусового виконання виконавчого напису № 5774, виданого 11.11.2019 приватним нотаріусом Броварського районного НОКО Колейчик В.В. про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» заборгованості в розмірі 8386,37 грн (а.с.51).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клітченко О.А. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ВП №60875824 від 26.12.2019 звернено стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , яка отримує дохід від особи, якою є ФОП ОСОБА_2 , визначено порядок здійснення відрахувань із доходів боржника у розмірі 20 відсотків (а.с.4). Вказана постанова була надіслана позивачу, третій особі та ФОП ОСОБА_2 26.12.2019 (а.с.5).

Надаючи правову оцінку оскаржуваній постанові, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентується Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VІІІ (далі Закон №1404-VІІІ).

Відповідно до статті 1 Закону №1404-VІІІ виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 3 Закону №1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Відповідно до статті 5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» від 02.06.2016 №1403-VIII (далі - Закон №1403-VIII).

Пунктом першим частини другої статті 18 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до частин 2, 4 статті 24 Закону №1404-VIII приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України. Виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України.

Згідно з частинами першою, другою статті 25 Закону №1403-VIII виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя.

Приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

Пунктом 4 частини 2 статті 23 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» у Єдиному реєстрі приватних виконавців України містяться відомості про виконавчий округ, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність.

Відтак, враховуючи наведені вище вимоги закону, якщо місце проживання, перебування боржника - фізичної особи та місцезнаходження боржника - юридичної особи або місцезнаходження майна боржника розташовано в окрузі, в якому приватний виконавець здійснює діяльність та відповідно на яку розповсюджуються відповідна компетенція цього приватного виконавця, він має право прийняти до виконання відповідні виконавчі документи та відкрити виконавче провадження з їх виконання.

Частиною першою статті 27 Закону №1403-VIII встановлено, що фізичні або юридичні особи мають право вільного вибору приватного виконавця з числа тих, відомості про яких внесено до Єдиного реєстру приватних виконавців України, з урахуванням суми стягнення та місця виконання рішення, визначеного Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до статті 19 Закону №1404-VIII право вибору пред`явлення виконавчого документа для примусового виконання до органу державної виконавчої служби або до приватного виконавця, якщо виконання рішення відповідно до статті 5 цього Закону віднесено до компетенції і органів державної виконавчої служби, і приватних виконавців, належить стягувачу.

Як встановлено судом та підтверджується даними Єдиного реєстру приватних виконавців України, приватний виконавець здійснює свою діяльність у виконавчому окрузі, який поширюється на місто Київ.

Користуючись правом вибору пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, ТзОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» пред`явила виконавчий напис нотаріуса до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко О.А. При цьому до заяви про примусове виконання рішення третя особа надала довідку про те, що у ОСОБА_1 є власником карткового рахунку № НОМЕР_1 в валюті гривні, відкритого в ТзОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», що розташоване за адресою: м.Київ, вул.Січових Стрільців, 37/41 (а.с.31-33).

Відповідно до статті 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Статтею 179 ЦК України визначено, що річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки.

Відповідно до пункту 1.27 статті 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2001 №2346-III (далі - Закон №2346-III) платіжна картка - електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором.

Пунктом 3.1 статті 3 Закону №2346-III визначено, що кошти існують у готівковій формі (формі грошових знаків) або у безготівковій формі (формі записів на рахунках у банках).

Частинами 7.1, 7.1.4, 7.1.5 статті 7 Закону №2346-III визначено, що банки мають право відкривати своїм клієнтам вкладні (депозитні), поточні рахунки, рахунки умовного зберігання (ескроу) та коресподенстські рахунки. Особливості режимів функціонування вкладних (депозитних), поточних рахунків, рахунків умовного зберігання (ескроу) та кореспондентських рахунків визначаються нормативно-правовими актами Національного банку України та договорами, що укладаються клієнтами та обслуговуючими їх банками. Зарахування коштів на рахунок клієнта здійснюється як шляхом внесення їх у готівковій формі, так і шляхом переказу коштів у безготівковій формі з інших рахунків.

Отже, безготівкові кошти розглядаються у доктрині банківського права як такі, що можуть бути об`єктом права власності, що передбачає також визнання того, що безготівкові кошти знаходяться на відповідному рахунку у банку.

З наведеного слідує, що безготівкові кошти, які перебувають на рахунках у банках, є об`єктом права власності.

З огляду на вищезазначене, слід дійти висновку про те, що грошові кошти у формі записів на рахунках у банках є майном у розумінні статті 190 Цивільного кодексу України.

Аналогічного висновку прийшов Верховний Суд у постанові від 10.09.2018 справа №905/3542/15.

Беручи до уваги наведене, суд приходить до висновку, що приватний виконавець може приймати виконавчі документи за місцезнаходженням грошових коштів боржника, у тому числі коштів, які знаходяться на рахунках боржника в банках та інших фінансових установах, що також зазначається в роз`ясненні Міністерства юстиції України №23123/16620-33-18/20.5.1 від 11.06.2018.

Таким чином, приватним виконавцем Клітченко О.А. не порушено вимог Закону №1403-VIII та правомірно відкрито виконавче провадження за місцем знаходження майна боржника ОСОБА_1 .

За правилами частин першої, третьої статті 68 Закону №1404-VIII стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Як передбачено частинами першою, другою статті 70 Закону №1404-VIII, розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко О.А. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ВП №60875824 від 26.12.2019 звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , які вона отримує від ФОП ОСОБА_2 (а.с.57-58).

Як на підставу протиправності зазначеної постанови позивач вказує про порушення приватним виконавцем вимог щодо територіальної компетенції з відкриття виконавчого провадження. Однак такі доводи ОСОБА_1 спростовуються вищевикладеними нормами чинного законодавства.

Крім того, суд вважає також необґрунтованими твердження позивача про те, що приватним виконавцем здійснювались виконавчі дії, а саме стягнення на заробітну плату, не за місцем її проживання, перебування, місця роботи, оскільки приватний виконавець має право вчиняти виконавчі дії у відкритих ним виконавчих провадженнях на всій території України.

Аналізуючи вищевикладене та беручи до уваги наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та безпідставними, з огляду на що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 271, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про виконавче провадження», суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня його складення.

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій