Справа № 200/2031/20-а
Суддя: Олішевська В.В.
Дата ухвалення: 2020-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

25 лютого 2020 р. Справа №200/2031/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Олішевська В.В., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1

до відповідача: Приватного виконавця Павелків Тетяни Леонідівни

про: визнання протиправною та скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Павелків Тетяни Леонідівни про відкриття виконавчого провадження № 60795604 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса КМНО Незнайко Євгена Вікторовича про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Банк «Форвард» заборгованості в сумі 26000 грн., визнання протиправною та скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Павелків Тетяни Леонідівни про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у виконавчому провадженні № 60795604, визнання протиправною та скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Павелків Тетяни Леонідівни про арешт належних Сухініній Тетяні Віталіївні коштів у виконавчому провадженні № 60795604, якою накладено арешт на належні грошові кошти в банківській установі.

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Приватного виконавця Павелків Тетяни Леонідівни про визнання протиправною та скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Павелків Тетяни Леонідівни про відкриття виконавчого провадження № 60795604 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса КМНО Незнайко Євгена Вікторовича про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Банк «Форвард» заборгованості в сумі 26000 грн., визнання протиправною та скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Павелків Тетяни Леонідівни про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у виконавчому провадженні № 60795604, визнання протиправною та скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Павелків Тетяни Леонідівни про арешт належних Сухініній Тетяні Віталіївні коштів у виконавчому провадженні № 60795604, якою накладено арешт на належні грошові кошти в банківській установі.

Разом з позовною заявою позивачем надано до суду клопотання про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження.

Згідно ч. 3 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 4 ст. 152 Кодексу адміністративного судочинства України до заяви про забезпечення позову додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

У разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, участь у судовому засіданні щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, звільнення (відстрочення, розстрочення, зменшення) від сплати судового збору, про призначення експертизи, витребування доказів, про забезпечення надання безоплатної правничої допомоги, якщо відповідний орган відмовив у її наданні, тощо.

Також, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України Про судовий збір судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Тобто, необхідною умовою розгляду судом позовної заяви є сплата особою, яка звертається з цією заявою, судового збору у визначеному розмірі. Однак, як вбачається з позовної заяви та доданих до неї документів, позивачем не було надано суду доказів щодо сплати судового збору.

Натомість, позивачем надано суду клопотання про звільнення від сплати судового збору. В обґрунтування зазначеного клопотання позивач посилається на те, що вона не працює, є багатодітною матір`ю, матір`ю одиначкою, виховую дітей віком до 14 років. Також позивач зазначає, що соціальні виплати, які вона отримує є єдиним джерелом для існування, проте, на зазначений рахунок накладено арешт на підставі постанови приватного виконавця Павелік Т.Л., тому сплата судового збору у теперішній час для неї є неможливим. Крім того, позивач вказує на те, що відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» відстрочити сплату судового збору, якщо предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Крім того, просила суд надати їй доступ до правосуддя, оскільки постраждала від протиправних дій відповідача.

Розглянувши клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України Про судовий збір № 3674-VI від 8 липня 2011 року, судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

За приписами ст. 2 вищевказаного Закону, платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Суд зазначає, що статтею 5 Закону України Про судовий збір визначено вичерпний перелік осіб, які звільнені від сплати судового збору.

Положеннями ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Частиною 2 цієї ж статті закріплено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті. За приписами частини 1 статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Підставою для вчинення судом дій, зазначених у статті 8 Закону України Про судовий збір, є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві, яка подається до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України, повинна довести ті обставини і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Вказаною нормою передбачено право суду, а не його обов`язок щодо відстрочення сплати судового збору, при цьому, статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Загальні засади щодо відстрочення або розстрочення сплати судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати наділяють суд правом а не обов`язком. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних доказів та обставин справи, що впливають на задоволення клопотання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування статті 8 Закону України Про судовий збір та статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України, за змістом яких рішення про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати суд може прийняти лише у випадку, якщо при дослідженні доказів та встановленні інших обставин справи, дійде висновку про можливість задоволення відповідного клопотання.

Відповідно до частини 1 статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 20.05.2010 року у справі Пелевін проти України, зазначив, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 року у справі Креуз проти Польщі зазначено, що вимога сплатити судовий збір цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Відповідно до п. 29 Постанови Пленуму від ВССУ 17.10.2014 року № 10 Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Суд зазначає, що обґрунтування обставин, які свідчать про неможливість або ускладнення в здійсненні оплати судового збору, виходячи з вимог статей 72-77 Кодексу адміністративного судочинства України покладається на особу, яка звертається з відповідним клопотанням.

Доказів на підтвердження відсутності коштів у позивача до позовної заяви не долучено.

Суд зазначає, що позивач у клопотання про звільнення від сплати судового збору посилається на те, що вона не працює, однак доказів, які б підтверджували зазначені обставини суду не надає.

Крім того, позивач вказує на те, що вона є одинокою матір`ю, проте, до матеріалів позовної заяви позивачем долучено посвідчення № НОМЕР_1 багатодітної сім`ї, відповідно до якого визначено, що ОСОБА_2 є батьком дитини ОСОБА_1 , в зв`язку з чим суд зазначає, що позивачу необхідно надати суду докази стосовно того, що вона не перебуває у шлюбі станом на час звернення до суду з ОСОБА_2 .

Також позивач вказує на те, що на банківський рахунок, на який надходять соціальні виплати накладено арешт, однак з матеріалів позовної заяви не можливо встановити, що арешт накладено саме на рахунок, який належить позивача та на який здійснюється нарахування соціальних виплат.

Отже, суд вважає, що позивачем не надано суду належних доказів звільнення позивачу від сплати судового збору.

Враховуючи викладене, позивачу необхідно подати докази щодо наявності обставин для звільнення від сплати судового збору передбачених ч. 1 ст. 8 Закону України Про судовий збір або докази сплати судового збору за подання до суду позовної заяви.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України Про судовий збір.

Згідно ч. 1 ст. 4 Законом України Про судовий збір судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до Закону України Про державний бюджет України на 2020 рік з 1 січня 2020 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць встановлено у розмірі 2102 грн.

Згідно з пп. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір визначено, що ставка судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру фізичною особою сплачується в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб

Згідно пп. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір визначено, що ставка судового збору за подання до адміністративного суду заяви про забезпечення доказів або позову, заяви про видачу виконавчого документа на підставі рішення іноземного суду, заяви про зміну чи встановлення способу, порядку і строку виконання судового рішення в розмірі 0,3 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 5 Закону України Про судовий збір позивача не звільнено від сплати судового збору за подання даного адміністративного позову.

Таким чином, за подання даного адміністративного позову позивачем має бути сплачено судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто на суму 840,80 грн. та за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 630,60 грн., за наступними реквізитами: Отримувач: Слов`янське УК/м.Слов`янськ/22030101, Р/р UA4005075, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО банку: 899998, Код ЄДРПОУ отримувача: 37803368, Призначення платежу - *;101; реквізити позивача, Судовий збір, за позовом (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Донецький окружний адміністративний суд (назва суду, де розглядається справа).

В зв`язку з вищенаведеним, суд вважає, що позивачем не дотримані вимоги ч. 3 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись статтями 160, 161, 169, 171, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного виконавця Павелків Тетяни Леонідівни про визнання протиправною та скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Павелків Тетяни Леонідівни про відкриття виконавчого провадження № 60795604 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса КМНО Незнайко Євгена Вікторовича про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Банк «Форвард» заборгованості в сумі 26000 грн., визнання протиправною та скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Павелків Тетяни Леонідівни про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у виконавчому провадженні № 60795604, визнання протиправною та скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Павелків Тетяни Леонідівни про арешт належних Сухініній Тетяні Віталіївні коштів у виконавчому провадженні № 60795604, якою накладено арешт на належні грошові кошти в банківській установі - залишити без руху.

Клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову залишити без руху.

Встановити позивачу десятиденний строк з дня отримання цієї ухвали на усунення недоліків шляхом надання суду доказів щодо наявності обставин для відстрочення сплати судового збору передбачених ч. 1 ст. 8 Закону України Про судовий збір, а саме довідки із органів Державної фіскальної служби про доходи позивача, докази стосовно того, що станом на час звернення до суду позивач не працює, докази стосовно того, що позивач станом на час звернення до суду не перебуває у шлюбі з ОСОБА_2 , докази стосовно того, що саме на банківський рахунок, який належить позивача та на який здійснюється нарахування соціальних виплат накладено арешт, або доказів сплати судового збору належного зразка та у належному розмірі. Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 171 цього Кодексу.

Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху надсилається особі, яка подала позовну заяву, не пізніше наступного дня після її постановлення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя В.В. Олішевська