Справа № 320/5733/19
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2020-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2020 року № 320/5733/19

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Лисенко В.І.,

при секретарі судового засідання Лубянській Д.С.,

за участі:

представника позивача - Сапронова О.Є.,

представників відповідача - Домашенко Т.Г., Норець В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Овостар" до Офісу великих платників Державної податкової служби, Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві, Головного управління Державного казначейства України у Київській області, Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Овостар" з позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (відповідач-1), Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві (відповідач-2), Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області (відповідач-3), Головного управління ДФС у Київській області (відповідач-4), в якому просить (з урахуванням заяви від 04.11.2019):

- стягнути з Державного бюджету на користь ТОВ "Овостар" узгоджену суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за листопад 2017 року в розмірі 95127,00 грн., на поточний рахунок у АТ "УкрСиббанк", МФО 351005, р/р UA 7283800;

- стягнути з Державного бюджету на користь ТОВ "Овостар" пеню на рівні 120 відсотків облікової ставки НБУ за порушення строків бюджетного відшкодування у розмірі 662 065,98 грн., на поточний рахунок у АТ "УкрСиббанк", МФО 351005, р/р UA 7283800.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що, з урахуванням вимог статей 48, 49 ПК України засобами електронного зв`язку в електронній формі, з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством України, ним 20.12.2017 направлено відповідачу -1 податкову декларацію з ПДВ за листопад 2017 року з відповідними додатками, яка прийнята контролюючим органом без будь яких зауважень та зареєстрована за номерами НОМЕР_1 , що підтверджується квитанціями № 2 про її прийняття.

При цьому, відповідно до податкової декларації з ПДВ за листопад 2017 року позивачем задекларована сума бюджетного відшкодування, що не перевищує суму, обчислену відповідно до п. 201.3 ст. 201 ПК України, яка підлягає поверненню на поточний рахунок платника, у розмірі 27 180544,00 грн, що відображено у Додатку 3 (Д3) «Розрахунок суми бюджетного відшкодування» та Додатку 4 (Д4) «Заява про повернення суми бюджетного відшкодування» у відповідності до приписів статті 200 ПК України та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 № 21.

Як стверджує позивач, 20.02.2018 частково відшкодована заявлена сума бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на поточний рахунок в розмірі 27058099,00 грн, проте залишок суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за листопад 2017 року в сумі 95127,00 грн станом на час звернення до суду не відшкодовано.

На підставі наведеного, позивач, керуючись п. 200.23 ст. 200 ПК України, просить стягнути з Державного бюджету України узгоджену суму бюджетного відшкодування в розмірі 95127,00 грн та пеню у розмірі 28162,80 грн, нараховану на суму заборгованості з відшкодування податку на додану вартість за період за період з 07.06.2018 по 25.10.2019 включно, та за період з 06.07.2016 по 01.07.2019 включно.

Крім того, позивач зазначив про наявність пені за несвоєчасне бюджетне відшкодування з податку на додану вартість за серпень 2016 року в розмірі 507 360,08 грн, за вересень 2016 року у розмірі 88 976,44 грн, та за жовтень 2016 року в розмірі 37 566,66 грн.

Відповідач-1 позов не визнав та подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що з аналіз п. 200.23 ст. 200 ПК України свідчить, що обов`язковою передумовою нарахування пені на суму невідшкодованого ПДВ є наявність факту погашення заборгованості з такого бюджетного відшкодування, оскільки день такого погашення має включатися у розрахунок. Однак, оскільки на теперішній час сума бюджетного відшкодування позивачеві не повернута, вимоги про стягнення пені контролюючий орган вважає передчасними.

Також, відповідач-1 вказує, що Офіс ВПП ДФС не є належним відповідачем по даній справі і просив відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві (відповідач-2) подало до суду письмовий відзив на позовну заяву, в якому стверджує, що Управлінням жодним чином не порушено право позивача на отримання суми бюджетного відшкодування.

Головне управління Державної казначейської служби України у Київській області своїм правом, передбаченим статтею 162 КАС України не скористалось, із заявою по суті справи до суду не зверталось.

Відповідач-4 позов не визнав та подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що сума бюджетного відшкодування, яка заявлена позивачем, не набула статусу узгодженої, а відповідно до цього не була відображена в реєстрі заяв на бюджетне відшкодування, а стосовно несвоєчасного бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за серпень 2016 року, вересень 2016 року та за жовтень 2016 року зазначив, що суми бюджетного відшкодування внесені в реєстр заяв, безпосередньо ГУ ДФС у Київській області не відповідає за повернення сум бюджетного відшкодування, а тому функціональні обов`язки по поверненню сум бюджетного відшкодування в частині виконання своїх обов`язків відповідачем -4 виконано.

Ухвалою суду від 23.10.2019 відкрито загальне позовне провадження в даній адміністративній справі.

Протокольною ухвалою суду від 22.01.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

У судове засідання, призначене на 17.02.2020, прибули представник позивача, представник відповідача-1 та представник відповідача-4, інші учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не з`явились.

Представник позивача у ході судового засідання позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити, присутні представники відповідачів адміністративний позов не визнали, наполягали на відмові у його задоволенні.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Овостар» є юридичною особою, ідентифікаційний код 32086437, місцезнаходження: 08635, Київська обл., Васильківський р-н., с. Крушинка, вул. Колгоспна, буд. 11, з 15.08.2002 перебуває на обліку як платник податків, має статус платника податку на додану вартість з 25.08.2002, індивідуальний податковий номер 70.

Відповідно до наказу Державної фіскальної служби України від 26.12.2016 № 1036 (зі змінами та доповненнями) позивача визнано великим платником податків, як наслідок, з 01.01.2017 останній перебував на обліку в Офісі великих платників Державної фіскальної служби.

На підставі наказу ДФС України від 26.09.2017 № 632 (зі змінами та доповненнями), позивача не включено до переліку великих платників податків, як наслідок позивач з 01.01.2018 по 31.12.2018 перебував на обліку в Головному управлінні ДФС у Київській області.

Відповідно до наказу Державної фіскальної служби України від 29.12.2018 № 878 (зі змінами та доповненнями від 25.01.2019 № 53) ТОВ «Овостар» визнано великим платником податків, як наслідок, позивач з 01.01.2019 перебуває на обліку в Офісі великих платників Державної фіскальної служби.

Судом встановлено, що 20.09.2016 позивачем подано до відповідача-4 податкову декларацію з податку на додану вартість за серпень 2016 року, в якій сума від`ємного значення, що не перевищує суму, обчислену відповідно до п. 2001.3 ст. 2001 ПК України, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника податку у банку (ряд.20.2, 20.2.1) становить 19391582,00 грн (т1 а.с. 40-41).

20 жовтня 2016 року позивачем подано до відповідача-4 податкову декларацію з податку на додану вартість за вересень 2016 року, в якій сума від`ємного значення, що не перевищує суму, обчислену відповідно до п. 2001.3 ст. 2001 ПК України, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника податку у банку (ряд.20.2, 20.2.1) становить 7179316,00 грн (т.1 а.с 55-56).

21 листопада 2016 року позивачем подано до відповідача-4 податкову декларацію з податку на додану вартість за жовтень 2016 року, в якій сума від`ємного значення, що не перевищує суму, обчислену відповідно до п. 2001.3 ст. 2001 ПК України, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника податку у банку (ряд.20.2, 20.2.1) становить 2273379.00 грн (т.1 а.с.72-73).

Також, 20 грудня 2017 року позивачем подано до відповідача-4 податкову декларацію з податку на додану вартість за листопад 2017 року, в якій сума від`ємного значення, що не перевищує суму, обчислену відповідно до п. 2001.3 ст. 2001 ПК України, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника податку у банку (ряд.20.2, 20.2.1) становить 27 180544, 00 грн (т.1 а.с. 123-124).

Як убачається з матеріалів справи, перевірка (позапланова) заявленого бюджетного відшкодування позивача за серпень 2016 року, вересень 2016 року відповідачем-4 не проводилась, однак з 19.01.2018 по 01.02.2018 відповідачем-4 проведено документальну позапланову перевірку ТОВ «Овостар» з питань правомірності нарахування суми бюджетного відшкодування ПДВ на розрахунковий рахунок платника у банку по декларації з податку на додану вартість за листопад 2017 року, щодо суми бюджетного відшкодування в розмірі 27180544,00 грн, за результатами якої складено акт від 15.02.2018 року № 182/10-36-54-01/32086437 (т.1 а.с.140-164).

Відповідно до розділу 3 «Висновки» акту перевірки, відповідачем-4 встановлено наступне:

«Перевіркою підтвердження відображене ТОВ «Овостар» () у податковій декларації за листопад 2017 року (від 20.12.2017 № ) бюджетне відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку у розмірі 27 058 651,00 грн.

Документальною позаплановою виїзною перевіркою встановлено порушення:

п.п. 14.1.36, п.п.14.1.181, п.п. 14.1.231 п.14.1 ст.14, п.198.1, п.198.5 ст.198, п. 200.1, п.п.б)п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України, у результаті чого завищено суму бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку на 95127грн.».

На підставі акту перевірки податковим органом винесено податкове повідомлення рішення форми «В1» від 13.03.2018 № , про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість задекларовану на розрахунковий рахунок платника у банку в розмірі 95 127,00 грн, крім того застосовані штрафні санкції в сумі 47 563,50 грн (т. 1 а.с. 165-166).

Надалі, 23.03.2018 засобами поштового зв`язку, позивач подав скаргу до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування вищезазначеного податкового повідомлення рішення.

У відповідь, 29.05.2018 позивач отримав рішення про результати розгляду скарги від 25.05.2018 року № 18273/6/99-99-11-01-02-25, яким скаргу позивача задоволено, а податкове повідомлення рішення від 13.03.2018 № 1 скасовано.

Судом встановлено, що, не зважаючи на узгодження заявленої позивачем до бюджетного відшкодування суми ПДВ в розмірі 95127,00 грн, кошти не були перераховані на рахунок платника податку у банку.

Як з`ясовується зі змісту позовних вимог у даній справі, ТОВ «Овостар» просить суд стягнути з Державного бюджету України узгоджену суму бюджетного відшкодування за листопад 2017 року у сумі 95127,00 грн та пеню за несвоєчасне бюджетне відшкодування у розмірі 662065,98 грн (507360,08грн. пеня за несвоєчасне відшкодування ПДВ за серпень 2016року + 88976,44 грн. за вересень 2016 року + 37566,66грн. за жовтень 2016 року + 28162,80грн. за листопад 2017 року) грн, нараховану на суму заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість за період:

з 27.10.2016 по 22.12.2016 за серпень 2016 року;

з 25.11.2016 по 22.12.2016 за вересень 2016 року;

з 29.12.2016 по 02.02.2017 за жовтень 2016 року;

з 07.06.2018 по 25.10.2019 за листопад 2017 року включно.

Визначаючись із наявністю або відсутністю правових підстав для задоволення заявлених позивачем вимог, суд керується наступним.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків закріплено у статті 200 ПК України (у редакції, чинній на момент спірних правовідносин).

Пунктом 200.1 ст. 200 ПК України встановлено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п.п. 200.2 та 200.3 ст. 200 ПК України при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п. 200.4 ст. 200 ПК України якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від`ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від`ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов`язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг;

б) залишок від`ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

За приписами пункту 200.7 статті 200 ПК, платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному органу державної податкової служби податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Згідно п. 200.8 ст. 200 ПК України до податкової декларації платником податків додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування та оригінали митних декларацій.

Відповідно до п. 200.10 ст. 200 ПК України протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, податковий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

При цьому, за наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, податковий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки (п. 200.11 ст. 200 ПК України).

У силу положень п. 200.12 ст. 200 ПК України орган державної податкової служби зобов`язаний у п`ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу Державного казначейства України висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

У свою чергу орган Державного казначейства України на підставі отриманого висновку відповідного органу державної податкової служби видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п`яти операційних днів після отримання висновку органу державної податкової служби (п. 200.13 ст. 200 ПК України).

Відповідно до п. 200.15 ст. 200 ПК України у разі якщо за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку або контролюючий орган розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дні після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов`язаний повідомити про це орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. Орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, тимчасово припиняє процедуру відшкодування в частині оскаржуваної суми до набрання законної сили судовим рішенням.

Після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження контролюючий орган протягом п`яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, зобов`язаний подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Разом з тим, 21.12.2016 Верховною Радою України прийнято Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні" №1797-VIII, який набрав чинності з 01.01.2017.

Вказаним законом був змінений порядок повернення бюджетного відшкодування, який наразі не передбачає надання контролюючим органом висновку про відшкодування та його направлення до органу державного казначейства, оскільки таке відшкодування здійснюється в автоматичному порядку на підставі інформації, відображеної в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Згідно з пп. 200.7.1 п. 200.7 ст. 200 ПК України (в чинній редакції) формування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування здійснюється на підставі баз даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує податкову і митну політику, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Відповідно до пп. 200.7.2 п. 200.7 ст. 200 ПК України заяви про повернення сум бюджетного відшкодування автоматично вносяться до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування протягом операційного дні їх отримання у хронологічному порядку їх надходження.

Повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Порядок узгодження зазначеної у заяві суми бюджетного відшкодування закріплений в п. 200.12 ст. 200 ПК України.

Так, зазначена у заяві сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування з однієї із таких дат:

а) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку проведення перевірки, в разі, якщо контролюючим органом внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про відсутність порушень під час такої перевірки;

б) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку проведення камеральної перевірки, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату початку та закінчення проведення перевірки даних, зазначених у податковій декларації або уточнюючому розрахунку, з обов`язковою відміткою щодо виду перевірки (камеральна, документальна);

в) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку, передбаченого цим Кодексом для складення акта перевірки, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату складення акта перевірки;

г) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку, передбаченого цим Кодексом для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату та номер податкового повідомлення-рішення;

ґ) з дні визнання протиправним та/або скасування податкового повідомлення-рішення.

У випадках, передбачених підпунктами "б" і "в" цього пункту, інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування в автоматичному режимі на наступний робочий день після виникнення такого випадку.

У випадках, передбачених підпунктами "а", "г" і "ґ" цього пункту, інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування контролюючим органом на наступний робочий день після виникнення такого випадку.

Узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та перераховується органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у строки, передбачені пунктом 200.13 цієї статті, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України.

На підставі даних Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, після дні набуття статусу узгодженої суми бюджетного відшкодування перераховує таку суму з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, протягом п`яти операційних днів (п.200.13 ст.200 ПК).

При цьому, п.п. 52 та 56 підрозділу 2 Розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України, якими цей підрозділ був доповнений Законом №1797, визначено, що до 10.01.2017 центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, зобов`язаний на підставі реєстрів заяв про повернення суми бюджетного відшкодування платникам податку, які відповідають та які не відповідають критеріям, визначеним пунктом 200.19 статті 200 цього Кодексу, в редакції, що діяла до 1 січня 2017 року, сформувати єдиний Реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування у хронологічному порядку їх надходження.

Формування, ведення, бюджетне відшкодування та офіційне публікування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, зазначеного у цьому пункті, здійснюються у порядку, визначеному ст. 200 цього Кодексу.

До 1 лютого 2017 року центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, формує у хронологічному порядку надходження заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість Тимчасовий реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, поданих до 1 лютого 2016 року, за якими станом на 1 січня 2017 року суми податку на додану вартість не відшкодовані з бюджету.

Формування, ведення та офіційне публікування Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, зазначеного у цьому пункті, здійснюються у порядку, визначеному статтею 200 цього Кодексу.

Відшкодування узгоджених сум податку на додану вартість, зазначених у такому реєстрі, здійснюється в хронологічному порядку відповідно до черговості надходження заяв про повернення таких сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість в межах сум, визначених законом про Державний бюджет на відповідний рік. Розподіл сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, визначених законом про Державний бюджет на відповідний рік, між Тимчасовим реєстром заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, зазначеним у цьому пункті, та Реєстром заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість здійснюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.01.2017 № 26 був затверджений Порядок ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість (далі Порядок №26), який, згідно з п. 3 Постанови, набирає чинності з 1 квітня 2017 року.

При цьому, Порядок № 26 встановлено, що до набрання чинності Порядком бюджетне відшкодування сум податку на додану вартість за заявами, включеними до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, сформованого згідно з пунктом 52 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, здійснюється у порядку, що діяв до 1 січня 2017 року.

Відповідно до п. 4 Порядку №26 орган ДФС вносить до Реєстру, зокрема, такі дані:

- дату подання заяви про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість (далі заява) на рахунок платника податку у банку, поданої у складі податкової декларації з податку на додану вартість (далі - податкова декларація) або уточнюючого розрахунку з податку на додану вартість (далі - уточнюючий розрахунок) (в разі їх подання);

- суму податку, заявленого до бюджетного відшкодування, зазначену в кожній заяві, поданій у складі податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання), у тому числі окремо, яка підлягає перерахуванню на рахунок платника податку у банку та/або в рахунок сплати грошових зобов`язань, та/або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

- дату початку та закінчення проведення перевірки даних податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання), в складі яких подана заява, з обов`язковою відміткою щодо виду перевірки (камеральна, документальна);

- дату та номер податкового повідомлення-рішення та суму бюджетного відшкодування за кожною заявою з урахуванням уточнюючого розрахунку (у разі їх подання), не узгоджену органом ДФС;

- дату початку оскарження податкового повідомлення-рішення та суму бюджетного відшкодування, що оскаржується;

- дату закінчення оскарження податкового повідомлення-рішення та суму бюджетного відшкодування, узгоджену за результатами оскарження;

- суму узгодженого органом ДФС бюджетного відшкодування за кожною заявою та дату її узгодження.

Згідно п. 6 Порядку № 26 інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі органом ДФС на наступний робочий день після виникнення такого випадку.

Пунктом 12 Порядку № 26 передбачено, що узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу Казначейства для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі та перераховується органом Казначейства у строки, передбачені пунктом 200.13 статті 200 Податкового кодексу України, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету.

При цьому органу Казначейства стають доступними для виконання узгоджені суми бюджетного відшкодування, зазначені в Реєстрі, які підлягають поверненню.

Суд звертає увагу на те, що у зв`язку з набранням чинності Порядком № 26, з 01.04.2017 втратив чинність Порядок ведення реєстрів заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.2016 № 68, який передбачав, що реєстри формуються ДФС за даними: прийнятих територіальними органами ДФС податкових декларацій з податку на додану вартість (далі податкові декларації) або уточнюючих розрахунків з податку на додану вартість (далі уточнюючі розрахунки), передбачених абзацом четвертим пункту 50.1 статті 50 Кодексу, та заяв, поданих у складі податкових декларацій або уточнюючих розрахунків; податкової інформації, зібраної та отриманої органами доходів і зборів, відповідно до глави 7 Кодексу.

Пунктом 10 Порядку № 68 було передбачено, що друга частина реєстрів містить інформацію, зокрема, про: зазначену у заяві суму податку, заявлену до бюджетного відшкодування на рахунок платника податку в банку; дату початку оскарження податкового повідомлення-рішення; неузгоджену суму податку, заявлену до бюджетного відшкодування, що оскаржується; дату закінчення оскарження податкового повідомлення-рішення; суму податку, що підлягає бюджетному відшкодуванню, узгоджену за результатами оскарження.

Таким чином, Реєстри заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, які діяли як до 01.04.2017, так і після цієї дати, передбачають його інформаційне наповнення саме контролюючими органами, зокрема, внесення інформації про узгоджену за результатом судового оскарження суму бюджетного відшкодування, яка підлягає перерахуванню платнику податків.

При цьому, у разі внесення заяви про бюджетне відшкодування до Реєстру відповідно до Порядку № 68, який діяв до 01.04.2017, така інформація мала бути включена у сформований до 10.01.2017 єдиний Реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та у Тимчасовий реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, поданих до 1 лютого 2016 року, за якими станом на 1 січня 2017 року суми податку на додану вартість не відшкодовані з бюджету.

Бюджетне відшкодування за такими заявами до 01.04.2017 мало здійснюватися у раніше визначеному порядку, тобто зі складанням контролюючим органом відповідного висновку та його наданням територіальному органу Державної казначейської служби України.

Водночас, з 01.04.2017 передумовою для отримання платником податків належної йому суми бюджетного відшкодування є відображення органом ДФС в Реєстрі інформації про її узгодження.

Однак, судом встановлено та не заперечується сторонами, що заявлена позивачем у податковій декларації з ПДВ за листопад 2017 року сума бюджетного відшкодування в частині 95127,00 грн не була відображена контролюючим органом у жодному Реєстрі (які ведуться за Порядками № 68 та № 26; єдиному Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування; тимчасовому реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, поданих до 1 лютого 2016 року, за якими станом на 1 січня 2017 року суми податку на додану вартість не відшкодовані з бюджету).

Натомість, до 01.04.2017 контролюючий орган мав скласти та подати до територіального органу Державної казначейської служби висновок із зазначенням суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість у розмірі 95127,00 грн.

У свою чергу, після набрання чинності Порядком № 26, тобто з 01.04.2017, контролюючий орган, мав внести до Реєстру дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника податку, задля забезпечення доступу органу Казначейства для виконання.

Відповідно до пункту 6 Розділу І Порядку інформаційної взаємодії Міністерства фінансів України з Державною фіскальною службою України та Державною казначейською службою України в процесі формування Реєстру заяв про повернення сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 03.03.2017 № 326 (далі Порядок № 326), внесення інформації для формування Реєстру здійснюється електронними повідомленнями.

На кожне електронне повідомлення, яке надходить від ДФС до Реєстру, накладається не менше двох електронних цифрових підписів посадових (уповноважених) осіб та печатка відповідного територіального органу ДФС.

ДФС та Казначейство забезпечують своєчасність, достовірність та повноту внесення даних до Реєстру відповідно до цього Порядку (пункт 9 Розділу І Порядку №326).

Згідно п.п. 1 3 Розділу ІІ Порядку № 326 ДФС до 12-ї години (крім вихідних, святкових та неробочих днів) вносить до Реєстру інформацію, визначену підпунктом 200.7.1 пункту 200.7 статті 200 розділу V Кодексу та пунктом 4 Порядку ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 січня 2017 року №26, за попередній робочий день.

ДФС відповідно до підпунктів "а", "г" та "ґ" пункту 200.12 статті 200 розділу V Кодексу вносить до Реєстру інформацію щодо дати та суми узгодження бюджетного відшкодування на наступний робочий день після виникнення такого випадку.

Відповідно до підпунктів "б" і "в" пункту 200.12 статті 200 розділу V Кодексу, сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою та в автоматичному режимі відображається в Реєстрі на наступний робочий день після виникнення такого випадку.

ДФС при внесенні інформації до Реєстру про узгоджені суми бюджетного відшкодування одночасно вносить інформацію щодо платіжних реквізитів, необхідних для перерахування сум бюджетного відшкодування на поточні банківські рахунки платників податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу таких платників податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету.

Інформація щодо узгоджених сум бюджетного відшкодування, а також заявлених сум бюджетного відшкодування, які вважатимуться узгодженими відповідно до підпунктів "б" і "в" пункту 200.12 статті 200 розділу V Кодексу, із зазначенням платіжних реквізитів передається з накладанням не менше двох електронних цифрових підписів посадових (уповноважених) осіб та печатки відповідного територіального органу ДФС.

Регламент взаємодії структурних підрозділів ДФС та головних управлінь ДФС в областях, м. Києві, Офісу великих платників податків ДФС у процесі бюджетного відшкодування податку на додану вартість та формування Реєстру заяв про суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, був затверджений Наказом ДФС від 14.04.2017 № 263 (далі - Регламент).

Вказаним Регламентом передбачено, що органами ДФС повідомлення для наповнення Реєстру заяв формуються за даними інформаційної таблиці Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування платникам податку (далі Інформаційна таблиця), підписуються накладенням не менше двох електронних цифрових підписів (далі ЕЦП) посадових (уповноважених) осіб та електронної печатки відповідного головного управління ДФС в областях, м. Києві, Офісу великих платників податків ДФС та передаються до Міністерства фінансів України щоденно до 10 год. 00 хв. у робочі дні.

Інформаційна таблиця формується автоматично за даними податкової звітності з податку на додану вартість з заявою про суму бюджетного відшкодування (підсистеми "Обробка ПЗ та платежів", "Облік платежів" ІТС "Податковий блок", системи електронного адміністрування (далі - СЕА ПДВ)), реєстраційних даних (підсистема "Реєстрація ПП" ІТС "Податковий блок"), інформації про перевірки, в тому числі апеляційного та судового узгодження результатів перевірок (підсистема "Податковий аудит" ІТС "Податковий блок"), інформації з документів, згідно з якими в Інтегрованій картці платника (далі - ІКП) відбулася зміна суми заявки до відшкодування, що не пов`язані з відшкодуванням таких сум (підсистема "Облік платежів" ІТС "Податковий блок"), або упередження згідно з податковими повідомленнями-рішеннями (далі - ППР) за формами ППР В1, В3 та В4 (підсистема "Податковий аудит" ІТС "Податковий блок") та розміщується в розділі "Облік ПДВ" підсистеми "Облік платежів" ІТС "Податковий блок".

Повідомлення до Реєстру заяв умовно діляться на дві складові: повідомлення до частини 1 (незмінної) з реквізитами дати подання заяви (або фактичного отримання), яка забезпечує хронологічний порядок Заяв, та платіжними реквізитами; повідомлення до частини 2 (динамічної) щодо інформації до Заяви, яка змінилася (про проведення перевірки, складання акта, узгодження суми, винесення ППР тощо) та платіжними реквізитами.

Згідно з пунктами 4, 5 Розділу VІІ Регламенту, формування електронного повідомлення для внесення інформації до Реєстру заяв за попередній робочий день (крім вихідних, святкових та неробочих днів), визначеної підпунктом 200.7.1 пункту 200.7 статті 200 розділу V ПКУ та пунктом 4 Порядку №26.

Крім того, Розділом VІІІ Регламенту визначені дії підрозділів щодо перевірки сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість (за результатами формується Інформаційна таблиця для створення повідомлень, що вносяться до Реєстру заяв).

Так, у випадку оскарження податкового повідомлення-рішення відповідні результати відображаються в ІТС "Податковий блок" підсистемі "Податковий аудит" та АІС "СУДИ" вручну працівниками підрозділів податків і зборів з юридичних осіб, податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДФС та Департаменту адміністративного оскарження та судового супроводження ДФС (п. 7.4 Розділу VІІІ Регламенту).

Отже, формування як Інформаційної таблиці, так і електронних повідомлень для внесення інформації до Реєстру з 14.04.2017 віднесено до повноважень Головних управлінь ДФС України в областях і м. Києві.

Таким чином, з огляду на викладене, саме податковий орган у даному випадку є відповідальним органом за відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість інформації щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника податку, наявність якої є необхідною передумовою для видачі органом держказначейства належної платникові податку суми бюджетного відшкодування.

За таких обставин, право позивача на отримання належної йому суми бюджетного відшкодування ПДВ було порушено бездіяльністю контролюючих органів ГУ ДПС у Київській області, яка полягає у нескладанні та ненаправленні до органу держказначейства висновку із зазначенням суми ПДВ, що підлягає відшкодуванню та Офісу ВПП ДПС в ухиленні від внесення до Реєстру інформації про узгоджену за результатами оскарження суму бюджетного відшкодування.

До того ж, податковим органом не надано до суду доказів спростування доводів позивача, щодо дати виникнення права на нарахування пені у розмірі 662065,98грн. (507360,08грн. пеня за несвоєчасне відшкодування ПДВ за серпень 2016року + 88976,44 грн. за вересень 2016 року + 37566,66грн. за жовтень 2016 року + 28162,80грн. за листопад 2017року), а також направлення до казначейської служби висновків, які підтверджують часткове відшкодування податку на додану вартість за листопад місяць 2017 року в сумі 95127,00 грн.

Так, відповідно до п. 200.23 ст. 200 ПК України суми податку не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 % облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Зі змісту наведених норм можна дійти висновку, що держава в особі відповідних державних органів, виконуючи певний комплекс дій, зобов`язана повернути платнику суму бюджетного відшкодування з ПДВ протягом законодавчо встановленого строку після дня набуття відповідною сумою статусу узгодженої.

Відповідно до абз. 3 п. 200.12 ст. 200 ПК України (в редакції 2019 року) сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою з дня, наступного за днем закінчення граничного строку проведення камеральної перевірки, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату початку та закінчення проведення перевірки даних, зазначених у податковій декларації або уточнюючому розрахунку, з обов`язковою відміткою щодо виду перевірки (камеральна, документальна).

Якщо ж протягом згаданого строку необхідних дій для відшкодування податку здійснено не було, невідшкодовані суми перетворюються на бюджетну заборгованість, на яку в силу положень п. 200.23 ст. 200 ПК України нараховується пеня.

Передумовою початку нарахування пені є невиконання контролюючим органом обов`язку з виплати заборгованості з відшкодування податку на додану вартість протягом строку, визначеного статтею 200 ПК України.

Такого ж правового висновку дійшов Верховний суд у постанові від 24.10.2019 у справі № 810/1227/17.

Оскільки зазначену вище суму ПДВ відповідачами у строки, встановлені п. 200.13 ст. 200 ПК України не відшкодовано, позивач набув право на нарахування пені у порядку, встановленому п. 200.23 ст. 200 ПК України.

При цьому, неподання податковим органом після закінчення перевірки до органу Державного казначейства України висновку із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету, та непогашення у зв`язку з цим заборгованості бюджету з ПДВ, не позбавляє платника податку права пред`явити вимоги про стягнення зазначеної пені.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30.01.2018 у справі № 820/260/13-а (К/9901/877/18), висновок якого суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин згідно вимог ч. 5 ст. 242 КАС України.

На день розгляду справи позивач не отримав бюджетну заборгованість з податку на додану вартість за листопад 2017 року у розмірі 95127,00 грн, а суми бюджетного відшкодування за серпень 2016 року в розмірі 19 391582,00 грн отримано з затримкою в 57 днів, за вересень 2016 року у розмірі 7179316, 00 грн отримано з затримкою в 27 днів, за жовтень 2016 року в розмірі 2273379, 00 грн отримано з затримкою в 36 днів.

При визначенні суми пені, яка підлягає стягненню з держави на користь позивача за порушення строків повернення бюджетного відшкодування, суд звертає увагу на те, що зі змісту п. 200.23 ст. 200 ПК України слідує, що при обчисленні пені має враховуватися облікова ставка НБУ, встановлена на момент виникнення пені, протягом строку дії такої пені, включаючи день погашення. Отже, облікова ставка НБУ фіксується на момент виникнення пені та у разі зміни розміру ставки протягом строку нарахування пені, такі зміни при обчисленні не враховуються.

Таким чином, у даному випадку при обчисленні пені має враховуватися облікові ставки Національного банку України, які введені Рішеннями, а саме:

- за період з 16.09.2016 по 27.10.2016 облікова ставка на рівні 15,0% річних, яка була введена Рішенням Правління Національного банку України від 15.09.2016 №277-рш;

- за період з 28.10.2016 по 13.04.2017 облікова ставка на рівні 14,0% річних, яка була введена Рішенням Правління Національного банку України від 27.10.2016 №372-рш;

- за період з 14.04.2017 по 25.05.2017 облікова ставка на рівні 13,0% річних, яка була введена Рішенням Правління Національного банку України від 13.04.2017 №232-рш;

- за період з 26.05.2017 по 26.10.2017 облікова ставка на рівні 12,5% річних, яка була введена Рішенням Правління Національного банку України від 25.05.2017 №318-рш;

- за період з 27.10.2017 по 14.12.2017 облікова ставка на рівні 13,5% річних, яка була введена Рішенням Правління Національного банку України від 26.10.2017 №688-рш;

- за період з 15.12.2017 по 25.01.2018 облікова ставка на рівні 14,5% річних, яка була введена Рішенням Правління Національного банку України від 14.12.2017 №793-рш;

- за період з 26.01.2018 по 01.03.2018 облікова ставка на рівні 16,0% річних, яка була введена Рішенням Правління Національного банку України від 25.01.2018 №43-рш;

- за період з 02.03.2018 по 12.07.2018 облікова ставка на рівні 17,0% річних, яка була введена Рішенням Правління Національного банку України від 01.03.2018 №133-рш;

- за період з 13.07.2018 по 06.09.2018 облікова ставка на рівні 17,5% річних, яка була введена Рішенням Правління Національного банку України від 12.07.2018 №443-рш;

- за період з 07.09.2018 по 25.04.2019 облікова ставка на рівні 18,0% річних, яка була введена Рішенням Правління Національного банку України від 06.09.2018 №593-рш;

- за період з 26.04.2019 по 18.07.2019 облікова ставка на рівні 17,5% річних, яка була введена Рішенням Правління Національного банку України від 25.04.2019 №311-рш;

- за період з 19.07.2019 по 05.09.2019 облікова ставка на рівні 17,0% річних, яка була введена Рішенням Правління Національного банку України від 18.07.2019 №493-рш;

- за період з 06.09.2019 по 24.10.2019 облікова ставка на рівні 16,5% річних, яка була введена Рішенням Правління Національного банку України від 05.09.2019 №645-рш;

- за період з 25.10.2019 по 12.12.2019 облікова ставка на рівні 15,5% річних, яка була введена Рішенням Правління Національного банку України від 24.10.2019 №797-рш.

Отже, розмір пені, який підлягає стягненню з держави на користь позивача за порушення строків повернення суми бюджетного відшкодування, складає:

За несвоєчасне бюджетне відшкодування частини суми за серпень 2016 року в розмірі 19391582,00 грн.

За період з 27.10.2016 по 22.12.2016 507360,08 грн (19391582 грн х 14% (облікова ставка НБУ на момент виникнення пені) х 120% : 366 днів х 57 дні (кількість днів прострочення).

За несвоєчасне бюджетне відшкодування частини суми за вересень 2016 року в розмірі 7179316,00 грн.

За період з 25.11.2016 по 22.12.2016 88976,44 грн (7179316 грн. х 14% (облікова ставка НБУ на момент виникнення пені) х 120% : 366 днів х 27 дні (кількість днів прострочення).

За несвоєчасне бюджетне відшкодування частини суми за жовтень 2016 року в розмірі 2273379,00 грн.

За період з 29.12.2016 по 02.02.2017 37566,66 грн (2273379 грн. х 14,0% (облікова ставка НБУ на момент виникнення пені) х 120% : 366 днів х 36 дні (кількість днів прострочення).

За несвоєчасне бюджетне відшкодування частини суми за листопад 2017 року в розмірі 95127,00 грн.

За період з 07.06.2018 по 12.07.2018 1914,01 грн (95127,00 грн. х 17,0% (облікова ставка НБУ на момент виникнення пені) х 120% : 365 днів х 36 днів (кількість днів прострочення).

За період з 13.07.2018 по 06.09.2018 3064,91 грн (95127,00 грн х 17,5% (облікова ставка НБУ на момент виникнення пені) х 120% : 365 днів х 56 дні (кількість днів прострочення).

За період з 07.09.2018 по 25.04.2019 13003,99 грн (95127,00 грн. х 18% (облікова ставка НБУ на момент виникнення пені) х 120% : 365 днів х 231 дні (кількість днів прострочення).

За період з 26.04.2019 по 18.07.2019 4597,37 грнт(95127,00 грн. х 17,5% (облікова ставка НБУ на момент виникнення пені) х 120% : 365 днів х 84 дні (кількість днів прострочення).

За період з 19.07.2019 по 25.10.2019 5582,52 грн (95127,00 грн. х 17,0% (облікова ставка НБУ на момент виникнення пені) х 120% : 365 днів х 105 дні (кількість днів прострочення).

Таким чином, загальна сума нарахованої пені за несвоєчасне бюджетне відшкодування ПДВ складає 662065, 98грн (507360,08 грн пеня за несвоєчасне відшкодування ПДВ за серпень 2016 року + 88976,44 грн за вересень 2016 року + 37566,66 грн за жовтень 2016 року + 28162,80 грн за листопад 2017 року).

Суд звертає увагу, що заперечень щодо розрахунку пені з боку відповідачів не надано.

Згідно частини другої статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З метою відновлення порушеного права позивача на стягнення бюджетного відшкодування частини суми в розмірі 95127,00 грн та пені за час затримки відшкодування ПДВ за серпень 2016 року, вересень 2016 року, жовтень 2016 року та листопад 2017 року у порядок та спосіб, передбачений законодавством, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з Державного бюджету України на користь ТОВ «Овостар» пені у сумі 662065,98 грн за несвоєчасне бюджетне відшкодування податку на додану вартість по податкових деклараціях з ПДВ за серпень 2016 року, вересень 2016 року, жовтень 2016 року та листопад 2017 року та стягнення узгодженої суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за листопад місяць 2017 року у розмірі 95127,00 грн.

Згідно частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини.

Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" Суд визначив, що "…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління".

У той же час, належних і достатніх доказів, які б спростовували доводи позивача у частині наявності підстав для стягнення узгодженої суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за листопад місяць 2017 року у розмірі 95127,00 грн та пені за несвоєчасне бюджетне відшкодування податку на додану вартість по податкових деклараціях з податку на додану вартість за серпень 2016 року, вересень 2016 року, жовтень 2016 року та листопад 2017 року, відповідачі не надали.

Твердження відповідачів про те, що обов`язковою передумовою для виникнення у платника податку права на отримання пені за п.200.13 ст.200 ПК України є наявність факту погашення заборгованості з бюджетного відшкодування, суд вважає хибними, заснованими на невірному тлумаченні зазначеної норми, та такими, що суперечать правовій позиції Верховного Суду від 30.01.2018 у справі № 820/260/13-а (К/9901/877/18).

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки права позивача порушено саме контролюючими органами, сума сплаченого судового збору 11429,65 грн підлягає стягненню на його користь з Офісу великих платників податків Державної податкової служби та Головного управління Державної податкової служби у Київській області у рівних частинах, а саме 5714,83 грн.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з Державного бюджету на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Овостар» () пеню на рівні 120 відсотків облікової ставки НБУ за порушення строків бюджетного відшкодування у розмірі 662065 (шістсот шістдесят дві тисячі шістдесят п`ять) грн 98 коп., на поточний рахунок у АТ «УкрСиббанк», МФО 351005, р/р UA НОМЕР_2 .

Стягнути з Державного бюджету на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Овостар» () узгоджену суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за листопад місяць 2017 року у розмірі 95127 (дев`яносто п`ять тисяч сто двадцять сім) грн 00 коп., на поточний рахунок у АТ «УкрСиббанк», МФО 351005, р/р UA 7283800.

Стягнути на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Овостар» () за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Київській області судові витрати у сумі 5714 (п`ять тисяч сімсот чотирнадцять) грн 83 коп.

Стягнути на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Овостар» () за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної податкової служби судові витрати у сумі 5714 (п`ять тисяч сімсот чотирнадцять) грн 83 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Лисенко В.І.

Дата складення і підписання повного тексту рішення - 26 лютого 2020 р.