Справа № 804/8648/17
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2020-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

27 лютого 2020 року

Київ

справа №804/8648/17

адміністративне провадження №К/9901/55717/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Бучик А.Ю.,

суддів: Мороз Л.Л., Рибачука А.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Міністерства юстиції України на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2018 року у складі судді Єванової О.В. та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05 червня 2018 року у складі колегії суддів: Добродняк І.Ю., Бишевська, Н.А. Семененко Я.В. у справі № 804/8648/17 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування рішення,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі по тексту - позивач) звернулася до суду з позовом до Міністерства юстиції України (надалі по тексту - відповідач), в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення від 28.09.2017 Міністерства юстиції України про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_1 у зв`язку з незаконними реєстраційними діями від 13.09.2017 №9024109, №0024109, №1024109 щодо юридичної особи ТОВ "ОРЕНДАЕКСПЕРТСЕРВІС", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04.10.2017 за №29802-0-33-17 та оформленого наказом Міністерства юстиції України №4208/7 від 02.11.2017.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що подана позивачем до Міністерства юстиції України скарга від 28.09.2017 оформлена з дотриманням вимог чинного законодавства, а саме: вказано про відсутність судового спору з порушеного у скарзі питання й додані до скарги копії документів оформлені належним чином, строки оскарження рішення державного реєстратора до Міністерства юстиції України дотримано, а відтак прийняте відповідачем рішення про відмову в задоволенні вказаної скарги без здійснення її розгляду, є протиправним.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2018 року, яка залишена без змін постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05 червня 2018 року, визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства юстиції України №4208/7 від 02.11.2017 про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_1 від 28.09.2017.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, відповідач подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувані рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування касаційної скарги вказано, що оскільки у скарзі позивача відсутня інформація про наявність чи відсутність судового спору з порушеного у скарзі питання, а також додані до скарги копії документів не засвідчені в установленому порядку, єдиним рішенням, за таких обставин, яке мала прийняти комісія, відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 34 Закону №755-IV від 15.05.2003, є рішення про відмову у задоволенні позову.

У поданому відзиві позивач просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

У ході розгляду справи судами встановлено, що ОСОБА_1 звернулася зі скаргою до Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України в зв`язку з незаконними реєстраційними діями від 13.09.2017 №9024109, від 13.09.2017 №0024109, від 13.09.2017 №1024109 щодо юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю "ОРЕНДАЕКСПЕРТСЕРВІС".

Відповідачем прийнято рішення Міністерства юстиції України про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_1 від 28.09.2017, та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04.10.2017 за №29802-0-33-17, оформлене наказом Міністерства юстиції України №4208/7 від 02.11.2017.

В наказі зазначено, що скарга оформлена без дотримання вимог, визначених частиною п`ятою статті 34 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", а саме: відсутня інформація про наявність чи відсутність судового спору з порушеного у скарзі питання та додані до скарги копії документів не засвідчені в установленому порядку.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, виходив з того, що у своїй скарзі від 28.09.2017 позивач зазначила: "Станом на 27.09.2017 року позов до суду в зв`язку з порушеним мною у скарзі питанням ще готується і може бути поданий в найближчий час". Таким чином, суд вказав, що в даному випадку зазначено саме про те, що відсутній судовий спір з порушеного у скарзі питання, оскільки будь-яких ознак того, що такий спір наявний (не вказано про те, що позов подано до суду; не вказано реквізити ймовірної справи або ухвали про відкриття провадження), в скарзі відсутні.

Також судом першої інстанції вказано, що у разі коли встановлено порушення вимог Законів щодо строків подання скарги, вимог щодо її оформлення та/або щодо документів, що долучаються до скарги, суб`єкт розгляду скарги на підставі висновку комісії приймає мотивоване рішення про відмову у розгляді скарги без розгляду її по суті у формі наказу. Натомість, у даній справі відповідачем прийнято рішення у формі наказу №4208/7 від 02.11.2017р. про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_1 від 28.09.2017.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що рішення Міністерства юстиції України про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_1 від 28.09.2017р., та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04.10.2017р. за №29802-0-33-17, оформлене наказом Міністерства юстиції України №4208/7 від 02.11.2017 року є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Суди попередніх інстанцій, розглядаючи справу, виходили з того, що цей спір є адміністративним.

Колегія суддів з такими висновками судів попередніх інстанцій не погоджується з огляду на таке.

Згідно із частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 4 КАС України передбачено, що адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому:

хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

За правилами п.1 ч.1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб`єкт владних повноважень" означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб`єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій.

Разом з тим, неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень, а предметом перегляду - його акт індивідуальної дії. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з`ясовувати, у зв`язку із чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, спричинених рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язані з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_1 вказала, вона не виходила із засновників та учасників ТОВ "Орендаекспертсервіс" та не відчужувала належну їй частку корпоративних прав в цьому підприємстві, тому зміна офіційних даних відносно вказаного товариства відбулося через підроблення документів, у зв`язку з чим відбулося рейдерське заволодіння активами ТОВ "Орендаекспертсервіс" невідомими особами з метою заволодіння належних позивачу правами та майном.

Тобто позовні вимоги у справі заявлено на поновлення порушеного господарського (майнового) права позивача, як одного із засновників ТОВ "Орендаекспертсервіс".

Беручи до уваги наведене та враховуючи суть спірних правовідносин, колегія суддів дійшла висновку, що даний спір не є публічно-правовим та не належить до юрисдикції адміністративних судів, а тому провадження у адміністративній справі підлягає закриттю.

Верховний Суд вже висловлював позицію у спорі з аналогічними правовідносинами, зокрема, в постанові від 30 січня 2020 року у справі №826/5364/18.

Суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку повністю або частково і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, установлених статтями 238, 240 КАС України. Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, визначених статтею 19 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів касаційної скарги (стаття 354 КАС України).

Пунктом 5 частини першої статті 349 цього ж Кодексу передбачено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи викладене, зважаючи на помилковість позиції судів попередніх інстанцій щодо наявності у переданому на вирішення суду спорі визначальних ознак справи адміністративної юрисдикції, Суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваних судових рішень та закриття провадження у адміністративній справі на підставі пункту 1 частини першої статті 238 та частини першої статті 354 КАС України.

Керуючись статтями 343, 349, 354, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд, -

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу Міністерства юстиції України задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2018 року та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05 червня 2018 року скасувати.

Провадження у адміністративній справі №804/8648/17 закрити.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що розгляд цієї справи віднесено до юрисдикції господарського суду та що вона вправі протягом десяти днів з дня отримання нею відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий А.Ю. Бучик

Судді Л.Л. Мороз

А.І. Рибачук