Справа № 160/10062/19
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2019-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Тулянцевої І.В.
розглянувши у місті Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання рішення протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
16 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій просить:
- визнати протиправним рішення про відмову в нарахуванні ОСОБА_1 пенсії по заяві від 24.05.2019 року відповідно до ч.2 ст.59, ч.1 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у порядку і розмірах, визначених пунктами 7-9 Постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;
- визнати протиправним рішення, відповідно до якого ОСОБА_1 призначено пенсію відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01.07.2019 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нараховувати ОСОБА_1 пенсію по інвалідності (в розмірі відшкодування фактичних збитків) у розмірі 39 374,87 грн. щомісячно, з 24.05.2019 року відповідно до ч.2 ст.59, ч.1 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у порядку і розмірах, визначених пунктами 7-9 Постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з врахуванням розпорядження Кабінету Міністрів України від 25.11.1993 року №1006-р, відповідно до заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії по інвалідності (в розмірі відшкодування фактичних збитків) від 24.05.2019 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області сплатити ОСОБА_1 суму заборгованості зі сплати пенсії, яка виникла в результаті проведеного нарахування з 24.05.2019 року по час прийняття рішення судом;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснювати подалі пенсійні виплати та збільшення їх розміру, застосовуючи вимоги ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач з 01.03.1990 перебуває на обліку як пенсіонер, якому призначена пенсію за вислугу років на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ». Висновками МСЕК з 05.03.2019 року позивачу підтверджено 60% втрати працездатності безстроково та встановлено 3 групу інвалідності у зв`язку з виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварій на ядерних об`єктах. На звернення позивача про здійснення перерахунку пенсії відповідно до статей 54, 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсійним органом повідомлялось про відмову у такому перерахунку. В подальшому, з 01.07.2019 відповідач призначив пенсію відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у сумі 7578,32 грн. до 30.11.2019 року та з 01.12.2019 року у сумі 7600,52 грн. - довічно. На думку позивача, таке рішення є протиправним, оскільки позивач, як військовослужбовець та інвалід внаслідок виконання обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварій на ядерних об`єктах, має право за бажанням отримувати пенсію відповідно до частини 2 статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». При цьому, розмір пенсії повинен розраховуватися з особисто грошового забезпечення позивача за період виконання робіт з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.10.2019 відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, у відповідача також витребувано належним чином завірені копії пенсійної справи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ); рішень про розгляд звернень ОСОБА_1 про перерахунок (відмову у перерахунку) пенсії.
12 листопада 2019 року відповідачем до суду подано відзив на адміністративний позов, в якому Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області заперечує проти позовних вимог, посилаючись на те, що до 30.06.2019 ОСОБА_1 отримував пенсію за вислугу років на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ». 24.05.2019 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про нарахування пенсії відповідно до ч.2 ст.59, ч.1 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яку було розглянуто та листом від 07.06.2019 № 2820/03.20-26 відмовлено в нарахуванні пенсії по заяві від 24.05.2019 року з огляду на те, що поданими позивачем документами не підтверджується необхідні умови для призначення пенсії відповідно до ч.1 ст. 54, ч.2 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та п.п.7, 8, 9 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210.
За правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності (частина 1 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України,).
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. У справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив (частини 2, 3 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України).
Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (частина 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України).
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 01.03.1990 була призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ».
Позивач є інвалідом війни 3 групи та особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченнями серії НОМЕР_2 та серії НОМЕР_3 відповідно.
24 травня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до відділу з питань призначення та перерахунків пенсій №12 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії відповідно до ч.2 ст. 59, ч.1 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у порядку та розмірі, визначеними пунктами 7-9 Постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з урахуванням розпорядження Кабінету Міністрів України від 25.11.1993 № 1006-Р.
Також, 24.05.2019 позивачем подано заяву про припинення виплати пенсії за вислугу років.
Листом пенсійного органу від 27.06.2019 №2820/03-20-26 повідомлено, що заяву позивача розглянуто та прийнято рішення про відмову у нарахуванні пенсії по заяві від 24.05.2019.
На підставі атестату №856 ОСОБА_1 припинено виплату пенсії з 01.07.2019.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року №1788-XII (далі Закон №1788-XII), громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.
Статтею 2 Закону №1788-XII визначені види пенсій: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.
Особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором, за винятком пенсій інвалідам внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при захисті Батьківщини або при виконанні інших обов`язків військової служби, або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті чи з виконанням інтернаціонального обов`язку (стаття 6 Закону №1788-XII).
Відповідно до статті 15 Закону №1788-XII умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом Української РСР «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII (далі Закон № 796-XII) або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.
За визначенням, наведеним у статті 9 Закону № 796-XII, особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, є: 1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; 2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи; 3) громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації інших ядерних аварій та їх наслідків, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт; 4) громадяни, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих.
За змістом статті 14 Закону № 796-XII, для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: особа з інвалідністю з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи (статті 10, 11 і частина третя статті 12), щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, - категорія 1. Громадяни, які брали участь у ліквідації інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт, належать до категорії 1, або 2, або 3. Порядок визначення цих категорій встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Оскільки позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), то відповідно до статті 54 Закону №796-XII пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.
Згідно зі статтею 49 Закону № 796-XII, пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.
Разом з цим, статтею 59 Закону №796-ХІІ урегульовано порядок призначення пенсій військовослужбовцям, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи.
Так, пенсії військовослужбовцям призначаються з їх грошового забезпечення згідно з цим Законом та іншими законодавчими актами. Додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, призначається відповідно до статті 51 цього Закону.
Військовослужбовцям пенсії по інвалідності, а членам їх сімей пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї за їх бажанням можуть призначатися на умовах і в порядку, визначених законодавством для осіб, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), або відповідно до статті 54 цього Закону.
Словосполучення "дійсної строкової", яке міститься у положеннях частини третьої статті 59, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) згідно з Рішенням Конституційного Суду № 1-р(II)/2019 від 25.04.2019 Особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС І категорії, що підтверджується посвідченням громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, серії НОМЕР_4 разом із вкладкою № НОМЕР_5 .
Відповідно до протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця №843 від 09.04.2013, захворювання капітан-лейтенанта у відставці ОСОБА_1 пов`язано із виконанням обов`язків військової служби з ліквідації аварії на ядерному об`єкті.
Згідно з довідкою МСЕК серії 12ААА №051570 та виписки із акту огляду медико-соціальною експертної комісії серія АВ №0249142, позивач визнаний інвалідом ІІІ групи, ступінь втрати професійної працездатності 60% з 05.03.2019, захворювання пов`язане з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ядерних об`єктах з 25.03.2014 первинно.
Довідкою Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 12.09.2019 №7/244/5 підтверджується, що ОСОБА_1 проходив дійсну військову службу в Збройних Силах в період з 31.07.1971 по 28.02.1990.
Суд також враховує, що 21 квітня 2016 року прийнято Закон України № 1339-VIII «Про внесення змін до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щодо усунення дискримінаційного ставлення до громадян, які брали участь у ліквідації наслідків інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях та військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї».
Вказаним законом внесено до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» такі зміни: частину першу статті 1 викласти в такій редакції: «Закон спрямований на захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розв`язання пов`язаних з нею проблем медичного і соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території; громадян, які постраждали внаслідок інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та розв`язання пов`язаних з цим проблем медичного і соціального характеру».
Зміни, внесені Законом України від 21.04.2016 №1339-VIII, набрали чинності 22.05.2016 року, із дня, наступного за днем його опублікування.
Таким чином, учасники ліквідації наслідків інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях та військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, прирівняні до осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на підставі Закону України №1339-VIII.
Згідно з довідкою технічного управління військово-морського флоту Міністерства оборони Російської Федерації №704/5//пр-337 від 27.11.2014, ОСОБА_1 приймав участь в ліквідації наслідків ядерних аварій на всіх об`єктах Тихоокеанського флоту, а саме: з 23.10.1985 по 28.12.1985 на К-431 (65 діб); з 29.04.1986 по 02.07.1986 на К-184 (64 доби), з 25.05.1987 по 02.08.1987 на К-446 (67 діб).
В цій же довідці зазначено про отримання позивачем доз опромінювання, а також те, що ОСОБА_1 є безпосереднім учасником ліквідації ядерних аварій, які мали місце на кораблях і інших об`єктах Військово-Морського Флоту.
Отже, позивач, з урахуванням приписів Закону України від 21.04.2016 №1339-VIII, підпадає під дію частини 2 статті 59 Закону №796-ХІІ.
При цьому, у відповідності до пункту 2 розділу ІІ Закону від 21.04.2016 № 1339-VIII Кабінету Міністрів України доручено у тримісячний строк з дня набрання чинності цим Законом привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом.
Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 р. №1210 (далі Порядок №1210).
У пункті 1 Порядку №1210 закріплено, що цей Порядок визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54, 57 і 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - пенсії). Пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.
Відповідно до пункту 7 Порядку №1210, пенсії призваних на військові збори військовозобов`язаних, які брали участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали у зоні відчуження в 1986-1990 роках, призначаються виходячи із заробітної плати, яку вони одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у III зоні - 5, II - 4, I - 3). При цьому в усіх випадках заробітна плата для розрахунку пенсії не повинна бути нижчою від фактично одержаної суми у зазначений період.
В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу в зоні відчуження у 1986-1990 роках не може перевищувати 3 тис. карбованців (пункт 8 Порядку №1210).
У пункті 9 Порядку №1210 наведено формулу визначення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, для осіб з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і пенсії у зв`язку з втратою годувальника з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Таким чином, оскільки позивач проходив дійсну військову службу в період з 31.07.1991 по 28.02.1990, отримав інвалідність у зв`язку з виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварій на ядерних об`єктах, він має право за бажанням отримувати пенсію відповідно до частини 2 статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
З огляду на викладене, суд визнає протиправною відмову пенсійного органу у нарахуванні ОСОБА_1 пенсії по його заяві від 24.05.2019 року.
Отже, суд приходить до висновку, що рішення, відповідно до якого ОСОБА_1 призначено пенсію відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01.07.2019 року, також підлягає скасуванню.
В даному випадку належним способом захисту порушених прав та інтересів позивача є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та нарахувати ОСОБА_1 пенсію по інвалідності (в розмірі відшкодування фактичних збитків) з 24.05.2019 року відповідно до ч.2 ст.59, ч.1 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
В той же час, стосовно визначених позивачем у позовній заяві сум пенсійних виплат, що підлягають нарахуванню на його користь, суд зазначає, що відповідні повноваження щодо нарахування та виплати пенсійних сум є дискреційними повноваженнями та виключною компетенцію пенсійного органу.
При цьому, адміністративний суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.
Отже, в частині позовних вимог щодо самостійного визначення суми пенсії, що належить до сплати, у сумі 39 374,87 грн. суд відмовляє.
Крім того, суд звертає увагу, що Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 № 3668-VI визначено максимальні розміри пенсії.
Позовні вимоги про зобов`язання відповідача здійснювати подалі пенсійні виплати та збільшення їх розміру, застосовуючи вимоги ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» задоволенню також не підлягають, оскільки, виходячи із завдань Кодексу адміністративного судочинства України, судовий захист права може бути здійснений лише за умови наявності порушення для фізичної чи юридичної особи прав чи інтересів. Проте, вищевказана вимога позивача не є захистом порушеного права, а суд не може захистити права та обов`язки позивача на майбутнє. Відтак, розглядати справу та приймати рішення на майбутнє, приймаючи за наявності неіснуючих порушень прав та інтересів позивача, суперечить вимогам закону, а тому в цій частині вимоги позивача є необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.
Стосовно клопотання позивача про зобов`язання відповідача подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, суд зазначає, що позивачем не наведено обставин, які б викликали у суду сумнів у тому, що відповідач може ухилятись від виконання судового рішення, у зв`язку з чим у суду відсутні підстави для застосування приписів статей 372, 382 КАС України.
Частиною першою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
На підставі викладеного, позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області підлягає частковому задоволенню.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, підстави для вирішення питання розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 2, 9, 73-78, 90, 139, 241 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -
Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, оформлену листом від 07.06.2019 № 2820/03.20-26, про відмову у нарахуванні пенсії по заяві ОСОБА_1 від 24.05.2019.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та нарахувати ОСОБА_1 пенсію по інвалідності (в розмірі відшкодування фактичних збитків) з 24.05.2019 відповідно до ч.2 ст.59, ч.1 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
В іншій частині позову відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Тулянцева