Справа № 160/996/20
Суддя: Жукова Євгенія Олексіївна
Дата ухвалення: 2020-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

24 лютого 2020 року Справа № 160/996/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Жукової Є.О.,
при секретарі судового засідання Рубані А.В.,
представника позивача Домашовець К.О.,
представника відповідача Колодки Ю.О.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 січня 2020 року було відкрито провадження в адміністративній справі №160/996/20 та призначено до розгляду у порядку підготовчого провадження за правилами загального позовного провадження.
Позовні вимоги обґрунтовано наступним.
Позивач висновки вищевказаного акту перевірки вважає неправомірними та незаконними, а тому відповідно і зазначене вище податкове повідомлення-рішення від 04.10.2019 р. №000287511 на загальну суму 750 271,25 грн. таким, що підлягає скасуванню.
В судове засідання, призначене на 24.02.2020 р., з`явились всі сторони у справі.
Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов в повному обсязі за викладених у ньому підстав.
Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позовної заяви та просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на відзив від 10.02.2019 р. вх. №9036/20, в якому зазначено наступне.
За результатами проведеної перевірки (з урахуванням відповіді заперечення на акт перевірки) встановлено порушення позивачем вимог п. 44.1 ст. 44, п. 185.1 ст. 185, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1 ст. 201 ПК України, внаслідок чого завищено податковий кредит з податку на додану вартість на 600 217 грн.
На підставі висновків акта перевірки контролюючим органом винесено податкове повідомлення-рішення від 04.10.2019 р. № 000287511 про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 600 217 грн. та застосовано штрафні санкції на 150 054,25 гривень.
В акті перевірки зазначено, що ТОВ «ТЕЛЕМІСТ» у перевіряємий період мало взаємовідносини з ТОВ «ДІГРЕС УКРАЇНА» та ТОВ «ДАМАСКС» з придбання товарів (кабель, шнур оптичний з`єднальний, тощо).
В обґрунтування нереальності здійснення господарських операцій ТОВ «ТЕЛЕМІСТ» із ТОВ «ДІГРЕС УКРАЇНА» та ТОВ «ДАМАСКС» в акті перевірки зазначено наступне.
Щодо ТОВ «ДІГРЕС УКРАЇНА».
З травня 2019 р. по теперішній час податкову звітність до контролюючого органу не подавало; відомості про нарахування заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) застрахованим особам щодо кількості працюючих на підприємстві та звіти за ф.1-ДФ не подавались; фінансова звітність за 2018 р. не подана, що свідчить про відсутність у нього основних фондів, транспортних заходів, що необхідні для здійснення господарських операцій з надання послуг та придбання, навантаження, розвантаження, транспортування та зберігання товарів у задекларованих обсягах.
Згідно зареєстрованих податкових накладних в ЄРПН, перевіркою встановлено, що ТОВ «ДІГРЕС УКРАЇНА» не придбавало товари (роботи, послуги) необхідні для ведення господарської діяльності, а саме: оренда офісних, складських та виробничих приміщень, обладнання, електроенергії, газу тощо. Власні складські та виробничі приміщення на балансі підприємства відсутні.
Разом з тим, по ланцюгу господарських операцій з руху ТМЦ та послуг, перевіркою встановлено придбання ТОВ «ДІГРЕС УКРАЇНА» товарів, реалізованих на адресу скаржника, у ТОВ "ДІОНІК", ТОВ ФІРМА "АТАБАСКА", ТОВ "АВЕКС ГРУП", ТОВ "АГРООПТ-ДНЕПР", ТОВ "АМ-ЮКО ПЛЮС", ТОВ "АДАЖІО 2", ТОВ "КРОКУС ДНІПРО", ТОВ "ФОРДІ", ТОВ "ВОРМС ГРУП", які придбавшій у ТОВ "ЕВЕН МАШИНЕРГ», ТОВ "АНТАРЮС ГРУП", ТОВ "БАЛТОР", ТОВ "ЕКЛІСТ", ТОВ "МЕЙНОРІТГ", ТОВ "АМБИТ-ТРЕЙД", ТОВ "ЕНВАЙТЕР", ТОВ "МЕЙТЗЕР", ТОВ "МЕЙФЕР", ТОВ ТД СЄВЄР-АГРО", ТОВ "ПЕТРО-СТИМУЛ", ТОВ ТАРДЕН АКТИВ".
Повноважним представником контролюючого органу зазначено, що проведеним аналізом зареєстрованих податкових накладних в ЄРПН, перевіркою не встановлено за весь період діяльності придбання позивачем товарів, які в подальшому були реалізовані на адресу позивача. Тобто, перевіркою не встановлено походження товару, реалізованого позивачу.
Щодо ТОВ «ДАМАСКС»: з травня 2019 р. по теперішній час податкову звітність до контролюючого органу не подавало; не було імпортером.
Представник відповідача зазначає, що відповідно до зареєстрованих податкових накладних в ЄРПН, перевіркою встановлено, що ТОВ «ДАМАСКС» не придбавало товари (роботи, послуги) необхідні для ведення господарської діяльності, а саме: оренда офісних, складських та виробничих приміщень, обладнання, електроенергії, газу, тощо. Власні складські та виробничі приміщення на балансі підприємства відсутні.
Відповідно до зареєстрованих податкових накладних ЄРПН, перевіркою встановлено, що за весь період діяльності ТОВ «ДАМАСКС» здійснювало придбання великої кількості ТМЦ, що мають різноманітні характеристики та потребують застосування особливих умов їх транспортування та зберігання. Зокрема, придбавались: кава розчинна Якобз Монарх, цукор-пісок, одяг, взуття та домашній текстиль, що були у використанні, сардина натуральна з додаванням олії ТМ «Клева», свинина в напівтушах охолоджена, шпроти в олії, консерви в асортименті, мішки поліпропіленові та інше. Реалізовувались: кабелі, будівельні роботи, станина до бісерного млина NETZSCH, маска панорамна ППМ88, противогаз ГП7, автозапчастини в асортименті, натрій їдкий технічний марки РД, утеплювач Термолайф, етикетки, меблі в асортименті, труби та інше. Тобто, перевіркою встановлено, що асортимент придбаного товару не відповідає реалізованому скаржнику асортименту.
На підставі викладеного вище, контролюючим органом зроблено висновок про нереальність здійснення господарської операції за перевірений період між ТОВ «ТЕЛЕМІСТ» та контрагентами останнього.
Відтак, зважаючи на викладене, Головне управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області вважає вимоги позивача безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Як вже зазначалось в позовній заяві та підтверджується відзивом, всупереч нормам чинного законодавства, правовідносини між ТОВ «ТЕЛЕМІСТ» з ТОВ «ДАМАСКС» та ТОВ «ДІГРЕС УКРАЇНА» контролюючим органом в акті перевірки також визнаються фіктивними (безтоварними), зважаючи лише на аналіз інформації з ЄРПН (згідно податкових накладних за грудень 2018 р.), згідно якої ТОВ «ДАМАСКС» та ТОВ «ДІГРЕС УКРАЇНА» не придбавали товари (роботи, послуги), необхідні для ведення господарської діяльності, а саме: оренда офісних, складських та виробничих приміщень, обладнання, електроенергії тощо.
Представник позивача зазначає, що контролюючим органом не досліджено та не взято до уваги, що зазначені товариства могли придбавати все вищенаведене у суб`єкта господарської діяльності - не платника ПДВ, в інших періодах тощо.
Представник позивача зазначає, що наявність кримінальних проваджень щодо платника податків чи його контрагентів, в яких не винесено обвинувального вироку або ухвали про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності, які набрали законної сили, в силу приписів ч. 6 ст. 78 КАС України не є підставою для визнання спірних господарських операцій нереальними.
При цьому, представник відповідача зазначає, що як у відзиві, так і у акті перевірки відсутня будь-яка інформація щодо наявності в акті перевірки ТОВ «ДАМАСКС» та ТОВ «ДІГРЕС УКРАЇНА», винесених податкових повідомлень-рішень, актів виходу на адреси місцезнаходження вищезазначених товариств тощо.
Реальність здійснення господарських операцій підтверджується наданими ТОВ «ТЕЛЕМІСТ» первинними документами, які відповідають вимогам чинного податкового законодавства (акт перевірки не містить інформації про будь-яку невідповідність, дефекти форми або змісту тощо).
Таким чином, під час перевірки та складання акту, представниками ГУ ДФС у Дніпропетровській області взято до уваги виключно відомості інформаційних баз ДФС України щодо складових ланок ланцюга контрагентів ТОВ «ТЕЛЕМІСТ», а не проаналізовано безпосередньо самі господарські операції платника податків з ТОВ «ДІГРЕС УКРАЇНА» та ТОВ «ДАМАСКС» по суті за період, що перевірявся, а, отже, твердження щодо нереальності фінансово-господарських взаємовідносин між вказаним юридичними особами є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства України, та, як зазначає представник відповідача, не підтверджені жодними доказами, відтак податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню.
При цьому, у поданих поясненнях від 20.02.2020 р. повноважний представник позивача надає відповіді на питання, які виникли під час судового засідання 10.02.2020 р., у зв`язку з чим зазначає наступне.
Щодо питання відносно зберігання придбаної у ТОВ «ДІГРЕС УКРАЇНА» та ТОВ «ДАМАСКС» продукції зазначаємо, що станом на дату отримання товару, ТОВ «ТЕЛЕМІСТ» згідно договору оренди нежитлового приміщення №4-2/ДБ/ОА від 01.04.2103 року орендувало нежитлове приміщення (склад) за адресою: м. Дніпро, вул. Дем`яна Бідного (пл. Успенська), 17, на який і було відвантажено товар.
Щодо питання відносно підбору та перевірки контрагентів, зазначено наступне.
ТОВ «ТЕЛЕМІСТ» є оператором телекомунікаційних послуг, у зв`язку із чим, у товариства є потреба у досить великій кількості специфічної продукції, як то: шнури, кабелі тощо. При цьому, така продукція повинна мати певні характеристики та бути придатною для укладення та підвісу на опорах ліній зв`язку, міського електротранспорту, між будинками та іншими об`єктами, прокладки в кабельній каналізації та трубопроводах, на мостах і естакадах, в тунелях, колекторах при вводі в будинок, по зовнішніх стінах будівель і споруд, прокладки всередині будівель, в стояках, горищах, підвалах, трубопроводах, офісах і квартирах, а також для перебросу між будинками і стовпами. Відтак, підбір контрагентів здебільшого відбувається спираючись на наявність кількості товару, ціну, репутацію контрагента. На момент підготовки до співпраці, ТОВ «ТЕЛЕМІСТ» було перевірено ТОВ «ДІГРЕС УКРАЇНА» та ТОВ «ДАМАСКС» згідно відкритих державних реєстрів, в тому числі, судових, а також сервісу перевірки контрагентів, що містився на офіційному сайті ДФС України. Обидва підприємства не мали податкового боргу, мали статус платників ПДВ, відносно них (їх керівників) були відсутні відкриті кримінальні провадження чи справи, які б свідчили про недобропорядність контрагентів. Натомість, вказані особи запропонували асортимент, кількість та ціну товару, яка повністю відповідала потребам ТОВ «ТЕЛЕМІСТ».
Станом на 19.02.2020 р. сервіс перервірки контрагентів на офіційному сайті ДПС України не містить інформації про можливу ризиковість співпраці з ТОВ «ДІГРЕС УКРАЇНА» та ТОВ «ДАМАСКС».
При цьому, від допуску посадових осіб до проведення документальної позапланової перевірки платником податків позивачем не відмовлено, що підтверджено врученням копії наказу ГУ ДФС у Дніпропетровській області, та ознайомленням з направленням на право проведення перевірки під підпис 15.08.2019 р. представника ТОВ «ТЕЛЕМІСТ» за довіреністю від 01.08.2019 р. Гриченко Катерину Юріївну.
На підставі викладеного вище, та з посиланням на відповідні статті ПК України, на підставі наказу ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 15.08.2019 р. №4890-п, контролюючим органом проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «ТЕЛЕМІСТ».
Щодо правомірності реєстрації податкових накладних ТОВ «ДІГРЕС УКРАЇНА» та ТОВ «ДАМАСКС» повноважний представник відповідача зазначає, що відповідно до електронної картки платника податків на момент реєстрації податкових накладних ТОВ «ДІГРЕС УКРАЇНА» та ТОВ «ДАМАСКС» мали діючий статус в якості платників ПДВ.
ТОВ «Телеміст» в ході перевірки були надані наступні документи: накази про призначення та звільнення з посади керівника, договори оренди нежитлових приміщень, додаткові угоди, штатний розпис, рахунки - фактури, видаткові накладні, платіжні доручення, товарно - транспортні накладні, картки рахунків 631, журнал-ордер і відомість 10, ліцензія.
Для проведення перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства України з податку на додану вартість було використано: дані інформаційній баз ДФС України; податкова звітність ТОВ «ТЕЛЕМІСТ» до ДФС України; договори, первинні та бухгалтерські документи ТОВ «ТЕЛЕМІСТ».
Однак, як зазначає повноважний представник відповідача, за результатами зібраної податкової інформації ГУ ДФС у Кіровоградській області щодо ТОВ «ДАМАСКС» - місцезнаходження платника податків не встановлено.
Відповідно до висновків оперативного управління ГУ ДФС у Кіровоградській області платник податків відсутній за місцезнаходженням.
ТОВ «ДАМАСКС» не відображає у податковій звітності за 2018 р. інформацію, що свідчить про наявність у нього основних фондів, транспортних засобів, що необхідні для здійснення господарських операцій з надання послуг та придбання, навантаження, розвантаження, транспортування та зберігання товарів у задеклорованих обсягах. Відсутні також у ТОВ «ДАМАСКС» необхідні трудові та виробничі ресурси та з урахуванням змісту і специфіки вказаних операцій, які передбачають наявність основних засобів, об`єктів опадаткування, складських приміщень, необхідних виробничих потужностей та/або транспорту, забезпечення спеціальних умов для зберігання товарів, придбання і реалізацію яких документально оформлено при взаємовідносинах з контрагентами - постачальниками та покупцями. Відтак, відстутні об`єктивно необхідні умов для реального здійснення задокументованих між ТОВ «ДАМАСКС» та його контрагентами господарських операцій щодо придбання та реалізації товарів/послуг.
В судовому засіданні судом було поставлено на розгляд питання щодо можливості переходу до розгляду справи по суті за доказами, які наявні у матеріалах справи.
Повноважні представники як позивача, так і відповідача не заперечували щодо переходу до розгляду справи по суті.
Таким чином, враховуючи зазначене вище, суд закрив підготовче провадження та перейшов до розгляду зазначеної справи по суті, застосувавши принцип процесуальної економії, та у відповідності до ст.ст.192 - 211, 217, 224 - 228 КАС України безпосередньо 24.02.2020 року.
Дослідивши в судовому засіданні докази, наявні в матеріалах справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.
ТОВ «ТЕЛЕМІСТ» є юридичною особою, що підтверджується відповідними відомостями, які містяться в матеріалах справах.
Відповідно до Статуту підприємства ТОВ «ТЕЛЕМІСТ» основною метою діяльності позивача є отримання прибутку шляхом задоволення потреб громадян, державних, приватний та інших підприємств, установ та організацій в продукції та послугах в сферах, визначених предметом діяльності Товариства.
Предметом діяльності Товариства є роздрібна торгівля ком`ютерами, приферійним устаткуванням і програмним забезпеченням у спеціалізованих магазинах; консультування з питань комерційної діяльності й керування, інша діяльність у сфері електрозв`язку, надання послуг доступу до мережі інтернет тощо.
Судом встановлено, матеріалом справи підтверджено, що 17.10.2019 р. за вих. №88/17 ТОВ «ТЕЛЕМІСТ» було направлено на адресу Державної податкової служби України скаргу на податкове-повідомлення рішення від 04.10.2019 р. №000287511 на загальну суму 750 271,25 грн., в прохальній частині якої підприємство просило скасувати податкове повідомлення-рішення від 04.10.2019 р. №000287511 на загальну суму 750 271,25 грн.
19.04.2019 р. ТОВ «ТЕЛЕМІСТ» було направлено на адресу Головного управління Державної фіскальної служби України у Дніпропетровській області лист від 19.04.2019 р. №14/2-306 в тексті якого зазначено, що контролюючим органом не конкретизовано, які саме документи маєж надати ТОВ «Телеміст».
Податкові накладні були належним чином зареєстровані ТОВ «ДІГРЕС УКРАЇНА» та отримані квитанції, що для покупця таких товарів/послуг - ТОВ «Телеміст» - є достатньою підставою для нарахування сум податку, що відностяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження у відповідності до положень п.201.10 ст.201 розділу V ПК України, яким затверджено наступне.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.
Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
17.05.2019 р. ТОВ «ТЕЛЕМІСТ» було направлено на адресу Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області лист від 17.05.2019 р. №14/02-323, в тексті якого зазначено, що ТОВ «Телеміст», як Оператором телекомунікацій, було придбано у ТОВ «ДІГРЕС УКРАЇНА» матеріали згідно видаткових накладних №4 від 10.12.2018 р., №5 від 10.12.2018 р., №6 від 10.12.2018 р. та №7 від 10.12.2018 р., який було відвантажено згідно товарно-транспортної накладної №1012 від 10.12.2018 р. на склад за адресою: м.Дніпро, вул. Дем`яна Бідного, 17, та впродовж грдня 2018 р. - березня 2019 р. використано в господарській діяльності підприємства, а саме: для підвісу на опорах ліній зв`язку, міського електротранспорту, між будинками та іншими об`єктами, прокладки в кабельній каналізації та трубопроводах, на містах і естакадах, в тенелях, колекторах при вводі в будинки та зовнішні ознаки будівель і споруд, прокладки всередині будівель, в стояках, горищах, підвалах, трубопроводах, офісах і квартирах, а також для перебросу між будинками і стовпами.
Податкові накладні були належним чином зареєстровані ТОВ «ДІГРЕС УКРАЇНА» та отримані квитанції, що для покупця таких товарів/послуг - ТОВ «Телеміст» - є достатньою підставою для нарахування сум податку, що відностяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження у відповідності до положень п.201.10 ст.201 розділу V ПК України, яким затверджено наступне.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.
Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
В матеріалах справи містяться відомості, що при проведенні перевірки контролюючим органом було використано: дані інформаційних баз ДФС України; податкова звітність, реєстраційні документи, звіти та інші документи ТОВ «ТЕЛЕМІСТ».
Відповідно до доказів, наявних в матеріалах справи ТОВ «ТЕЛЕМІСТ», як оператором телекомунікацій, було придбано у ТОВ «ДІГРЕС УКРАЇНА» матеріали відповідно до видаткових накладних, а саме: №1101/02 від 01.11.2018 р.; №1101/03 від 01.11.2018 р.; №1116/01 від 16.11.2018 р., які було відвантажено відповідно до товарно-транспортних накладних, а саме: №1101/02 від 01.11.2018 р.; №1101/03 від 01.11.2018 р.; №1116/01 від 16.11.2018 р. на склад за адресою м. Дніпро, вул. Дем`яна Бідного (пл. Успенська), 17 та впродовж листопада-грудня 2018 р., які підприємством було використано в господарській діяльності останнього, а саме: для підвісу на опорах ліній зв`язку, міського електротранспорту, між будинками та іншими об`єктами, прокладки в кабельній каналізації та трубопроводах, на мостах і естакадах, в тунелях, колекторах при вводі в будинок, по зовнішніх стінах будівель і споруд, прокладки всередині будівель, в стояках, горищах, підвалах, трубопроводах, офісах і квартирах, а також для перебросу між будинками і стовпами.
При цьому, суд зазначає, що позивачем в підтвердження вищезазначеного було надано акти на списання матеріалів, копії яких містятья в матеріалах справи.
Щодо господарських взаємовідносин ТОВ «ТЕЛЕМІСТ» з ТОВ «ДАМАСКС» з 01.12.2018 р. по 31.12.2018 р., суд зазначає наступне.
Відповідно до доказів, наявниих в матеріалах справи ТОВ ТЕЛЕМІСТ», як Оператором телекомунікацій, було придбано у ТОВ «ДАМАСКС» матеріали згідно видаткових накладних, а саме: №4 від 10.12.2018 р.; №5 від 10.12.2018 р.; №6 від 10.12.2018 р.; та №7 від 10.12.2018 р., які було відвантажено згідно товарно-транспортної накладної №1012 від 10.12.2018 р. на склад за адресою: м. Дніпро, вул. Дем`яна Бідного 17, та впродовж грудня 2018 р. - березня 2019 р. які підприємством було використано в господарській діяльності останнього, а саме: для підвісу на опорах ліній зв`язку, міського електротранспорту, між будинками та іншими об`єктами, прокладки в кабельній каналізації та трубопроводах, на мостах і естакадах, і тунелях, колекторах при вводі в будинок, по зовнішніх стінах будівель і споруд, прокладки всередині будівель, в стояках, горищах, підвалах, трубопроводах, офісах і квартирах, а також для перебросу між будинками і стовпами.
При цьому, суд зазначає, що позивачем в підтвердження вищезазначеного було надано акти на списання матеріалів, копії яких містятья в матеріалах справи.
Правовідносини сторін, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, щодо визначення вичерпного переліку податків і зборів, що справляються в Україні, та порядку їх адміністрування, платників податків та зборів, їх прав та обов`язків, компетенції контролюючих органів, повноважень і обов`язків їх посадових осіб під час здійснення податковою контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються нормами Конституції України від 28.06.1996 № 254к/96-ВР, Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI, тощо.
Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Статтями 61, 67 Конституції України встановлено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
Відповідно до ст. ст. 6, 13 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, а також кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинено особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Відповідно до п.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
При цьому, суд зауважує, що п.1 статті 6 Конвенції зобовязує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обовязку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.
Стаття 2 КАС України зазначає, що основними завданнями (принципами) адміністративного судочинства є: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін, диспозитивність та офіційне зясування всіх обставин у справі; 5) обовязковість судового рішення; 6) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 7) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом; 8) розумність строків розгляду справи судом; 9) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 10) відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення.
Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ч.3 ст.2 КАС України, є принцип верховенства права, який відповідно до ст.6 КАС України, полягає в наступному: суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Відповідно до ст. ст. 8, 9 КАС України усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом, а розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
За змістом ч. 4 ст. 9 КАС України суд повинен визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі вимог та заперечень; зясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів. Суд прийшов до висновку, що поданих сторонами доказів достатньо для встановлення обставин справи та для ухвалення судового рішення.
Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а суд згідно ст. 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.
Відповідно до п.п.14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).
Відповідно до ст.21 ПК України визначені обов`язки контролюючих органів, серед яких обов`язок дотримуватись Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; забезпечувати ефективну роботу та виконання завдань контролюючих органів відповідно до їх повноважень; не допускати поршень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.
Статтею 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом. Виконання податкового обов`язку може здійснюватися платником податків самостійно або за допомогою свого представника чи податкового агента. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.
Відповідно до п.44.1 ст.44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.
Згідно з п.55.1. ст.55 ПК України податкове повідомлення-рішення про визначення суми грошового зобов`язання платника податків або будь-яке інше рішення контролюючого органу може бути скасоване контролюючим органом вищого рівня під час проведення процедури його адміністративного оскарження та в інших випадках у разі встановлення невідповідності таких рішень актам законодавства. Процедура адміністративного оскарження рішень органів державної податкової служби є дворівневою.
Контролюючими органами вищого рівня є Державна податкова адміністрація України - для державних податкових адміністрацій в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, які у свою чергу є контролюючими органами вищого рівня для державних податкових інспекцій (п.55.2 ст.55 ПК України).
Порядок оскарження рішень контролюючих органів визначений у ст.56 ПК України, п. 56.1 якої визначає, що рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.
Відповідно до п.51.1 ст.51 ПК України, за зверненням платників податків контролюючі органи надають їм безоплатно індивідуальні податкові консультації з питань практичного застосування окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 25 календарних днів, що настають за днем отримання такого звернення даним контролюючим органом.
Звернення платників податків на отримання індивідуальної податкової консультації в письмовій формі повинно містити:
найменування для юридичної особи або прізвище, ім`я, по батькові для фізичної особи, податкову адресу, а також номер засобу зв`язку та адресу електронної пошти, якщо такі наявні; код згідно з ЄДРПОУ (для юридичних осіб) або реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку у паспорті); зазначення, в чому полягає практична необхідність отримання податкової консультації; підпис платника податків; дату підписання звернення.
На звернення платника податків, що не відповідає вимогам, зазначеним у цьому пункті, податкова консультація не надається, а надсилається відповідь у порядку та строки, передбачені Законом України "Про звернення громадян".
Уповноважена особа центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, може прийняти рішення про продовження строку розгляду звернення на отримання індивідуальної податкової консультації понад 25-денний строк, але не більше 10 календарних днів, та письмово повідомити про це платнику податків до закінчення строку, визначеного абзацом першим цього пункту.
У разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення (п.56.2 ст.56 ПК України).
Згідно з п. 56.18. ст.56 ПК України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання у будь-який момент після отримання такого рішення.
Відповідно до п.58.1 ст. 58 Податкового кодексу України, у разі коли сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.
Податкове повідомлення-рішення містить підставу для такого нарахування (зменшення) податкового зобов`язання та/або зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість; посилання на норму цього Кодексу та/або іншого закону, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи, відповідно до якої був зроблений розрахунок або перерахунок грошових зобов`язань платника податків; суму грошового зобов`язання, що повинен сплатити платник податку; суму зменшеного (збільшеного) бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення результатів господарської діяльності або від`ємного значення суми податку на додану вартість; граничні строки сплати грошового зобов`язання та/або строки виправлення платником податків показників податкової звітності; попередження про наслідки несплати грошового зобов`язання або внесення виправлень до показників податкової звітності в установлений строк; граничні строки, передбачені цим Кодексом для оскарження податкового повідомлення-рішення.
До податкового повідомлення-рішення додається розрахунок податкового зобов`язання та штрафних (фінансових) санкцій.
Форма та порядок надіслання податкового повідомлення-рішення і розрахунку грошового зобов`язання визначається центральним контролюючим органом.
Відповідно до п.п. 61.1. ст. 61 ПК України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Способи здійснення податкового контролю перелічені у ст.62 ПК України, до них відноситься, зокрема, відповідно до п.62.1.3. ПК України здійснення податкового контролю шляхом проведення перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.
Відповідно до п.75.1 ст.75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Відповідно до ст.78 ПК України, документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав:
отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту;
платником податків не подано в установлений законом строк податкову декларацію, розрахунки, звіт про контрольовані операції або документацію з трансфертного ціноутворення, якщо їх подання передбачено законом;
платником податків подано контролюючому органу уточнюючий розрахунок з відповідного податку за період, який перевірявся контролюючим органом;
виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту;
платником податків подано в установленому порядку контролюючому органу заперечення до акта перевірки та/або додаткові документи в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, або скаргу на прийняте за її результатами податкове повідомлення-рішення, в яких вимагається повний або частковий перегляд результатів відповідної перевірки або скасування прийнятого за її результатами податкового повідомлення-рішення у разі, коли платник податків у своїй скарзі (запереченнях) посилається на обставини, що не були досліджені під час перевірки, та об`єктивний їх розгляд неможливий без проведення перевірки. Така перевірка проводиться виключно з питань, що стали предметом оскарження.
Наказ про проведення документальної позапланової перевірки з підстав, зазначених у цьому підпункті, видається:
у разі розгляду заперечення до акта перевірки та/або додаткових документів у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, - контролюючим органом, який проводив перевірку;
під час проведення процедури адміністративного оскарження - контролюючим органом вищого рівня, який розглядає скаргу платника податків;
розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, закриття постійного представництва чи відокремленого підрозділу юридичної особи, в тому числі іноземної компанії, організації, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків;
Документальна позапланова перевірка з підстав, визначених у цьому підпункті, проводиться виключно щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень;
щодо платника податку подано скаргу:
про ненадання таким платником податків податкової накладної покупцю або про допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування у разі ненадання таким платником податків протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання письмового запиту контролюючого органу, в якому зазначається інформація із скарги, пояснень та документального підтвердження на цей запит;
про ненадання таким платником податків акцизної накладної покупцю або про порушення порядку заповнення та/або порядку реєстрації акцизної накладної у разі ненадання таким платником податків протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання письмового запиту контролюючого органу, в якому зазначається інформація із скарги, пояснень та документального підтвердження на цей запит;
отримано судове рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки, винесену ними відповідно до закону;
контролюючим органом вищого рівня в порядку контролю за діями або бездіяльністю посадових осіб контролюючого органу нижчого рівня здійснено перевірку документів обов`язкової звітності платника податків або матеріалів документальної перевірки, проведеної контролюючим органом нижчого рівня, і виявлено невідповідність висновків акта перевірки вимогам законодавства або неповне з`ясування під час перевірки питань, що повинні бути з`ясовані під час перевірки для винесення об`єктивного висновку щодо дотримання платником податків вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Наказ про проведення документальної позапланової перевірки в цьому випадку приймається контролюючим органом вищого рівня лише у тому разі, коли стосовно посадових осіб контролюючого органу нижчого рівня, які проводили документальну перевірку зазначеного платника податків, розпочато службове розслідування або їм повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення;
у разі отримання інформації про ухилення податковим агентом від оподаткування виплаченої (нарахованої) найманим особам (у тому числі без документального оформлення) заробітної плати, пасивних доходів, додаткових благ, інших виплат та відшкодувань, що підлягають оподаткуванню, у тому числі внаслідок неукладення платником податків трудових договорів з найманими особами згідно із законом, а також здійснення особою господарської діяльності без державної реєстрації. Така перевірка проводиться виключно з питань, що стали підставою для проведення такої перевірки;
у разі отримання документально підтвердженої інформації та даних, що свідчать про невідповідність умов контрольованої операції принципу "витягнутої руки" та/або встановлення невідповідності умов контрольованої операції принципу "витягнутої руки" у порядку, передбаченому підпунктом 39.5.1.1 підпункту 39.5.1 пункту 39.5 статті 39 цього Кодексу;
неподання платником податків або подання з порушенням вимог пункту 39.4 статті 39 цього Кодексу звіту про контрольовані операції та/або документації з трансфертного ціноутворення або у разі встановлення порушень під час моніторингу такого звіту або документації відповідно до вимог пунктів 39.4 і 39.5 статті 39 цього Кодексу;
отримано звіт про контрольовані операції, надісланий платником податків відповідно до пункту 39.4 статті 39 цього Кодексу. У такому разі перевірка проводиться виключно з питань контролю трансфертного ціноутворення;
платником податків не подано в установлений пунктом 50.3 статті 50 цього Кодексу строк уточнюючий розрахунок для виправлення помилок, виявлених за результатами електронної перевірки, проведеної за заявою платника податків;
виявлено розбіжності даних, що містяться у зареєстрованих акцизних накладних/розрахунках коригування в Єдиному реєстрі акцизних накладних та деклараціях з акцизного податку, поданих платником акцизного податку, що реалізує пальне або спирт етиловий;
платником податків не надано для проведення зустрічної звірки інформацію, визначену у запиті контролюючого органу, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту. Така перевірка проводиться виключно з питань, зазначених у запиті контролюючого органу.
платником податку подано заяву про проведення перевірки до поданої заявки на поповнення обсягів залишку пального відповідно до пункту 29 підрозділу 5 розділу XX "Перехідні положення" цього Кодексу.
Обмеження у підставах проведення перевірок платників податків, визначені цим Кодексом, не поширюються на перевірки, що проводяться на звернення такого платника податків, або перевірки, що проводяться у межах кримінального провадження.
Контролюючим органам забороняється проводити документальні позапланові перевірки, які передбачені підпунктами 78.1.1, 78.1.4, 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, у разі, якщо питання, що є предметом такої перевірки, були охоплені під час попередніх перевірок платника податків.
Працівникам податкової міліції забороняється брати участь у проведенні планових та позапланових виїзних перевірок платників податків, що проводяться контролюючими органами, якщо такі перевірки не пов`язані з веденням оперативно-розшукових справ або здійсненням кримінального провадження стосовно таких платників податків (посадових осіб платників податків), що знаходяться в їх провадженні. Перевірки платників податків податковою міліцією проводяться у межах повноважень, визначених законом, та в порядку, передбаченому Законом України "Про оперативно-розшукову діяльність", Кримінальним процесуальним кодексом України та іншими законами України.
Про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.
Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.
Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна позапланова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу.
Строки проведення документальної позапланової перевірки встановлені статтею 82 цього Кодексу.
Перелік матеріалів, які можуть бути підставою для висновків під час проведення документальної позапланової перевірки, та порядок надання платниками податків документів для такої перевірки встановлено статтями 83, 85 цього Кодексу.
Порядок оформлення результатів документальної позапланової перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.
Перевірка платника податків з питань повноти нарахування і сплати податків та зборів під час здійснення контрольованих операцій проводиться з урахуванням особливостей, визначених статтею 39 цього Кодексу.
Відповідно до п.85.2 ст.85 ПК України, платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.
Відповідно до п.198.1 ст.198 ПК України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:
а) придбання або виготовлення товарів та послуг;
б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);
в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;
г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;
ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Відповідно до п.198.3 ст.198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Відповідно до п.198.6 ст.198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування.
Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 1095 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, у тому числі для платників податку, які застосовують касовий метод.
Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) відповідно до підпункту 191.1.2 пункту 191.1 статті 191 цього Кодексу оператором поштового зв`язку, експрес-перевізником.
Здійснивши системний аналіз наведених вище норм чинного законодавства України та надаючи оцінку доводам сторін, як викладених в заявленій позовній заяві та відзиві до неї, так і в поясненнях, наданих в судовому засіданні, суд виходить з наступного.
Судом при розгляді зазначеної справи було встановлено наступне.
При цьому, відповідачем не заперечувалось, що в підтвердження придбаного ТОВ «ТЕЛЕМІСТ» товару як у ТОВ «ДІГРЕС УКРАЇНА», так і у ТОВ «ДАМАСКС» позивачем було надано наступні копії первинних документів, а саме: видаткові накладні: №1101/02 від 01.11.2018 р.; №1101/03 від 01.11.2018 р.; №1116/01 від 16.11.2018 р.; товарно-транспортні накладні, а саме: №1101/02 від 01.11.2018 р.; №1101/03 від 01.11.2018 р.; №1116/01 від 16.11.2018 р.; видаткові накладні, а саме: №4 від 10.12.2018 р.; №5 від 10.12.2018 р.; №6 від 10.12.2018 р.; та №7 від 10.12.2018 р.; товарно-транспортні накладні №1012 від 10.12.2018 р.; договір оренди нежитлового приміщення №4-2/ДБ/ОА від 01.04.2013 р., що підтверджує факт зберігання придбаного позивачем товару як у ТОВ «ДІГРЕС УКРАЇНА», так і у ТОВ «ДАМАСКС» у складі за адресою: м.Дніпро, вул. Дем`яна Бідного (пл. Успенська), 17; штатних розклад позивача, з тексту якого судом встановлено, що штат підприємства - ТОВ «ТЕЛЕМІСТ» складає 42 штарних одиниці.
При цьому, суд зазначає, що на питання головуючого у справі: «Щодо виявлення належним чинном обачності при виборі контрагентів» повноважний представник позивача - ТОВ «ТЕЛЕМІСТ» зазначив, «що підбір контрагентів здебільшого відбувався спираючись на наявність кількості товару, ціну, репутацію контрагента. На момент підготовки до співпраці, ТОВ «ТЕЛЕМІСТ» було перевірено ТОВ «ДІГРЕС УКАЇНА» та ТОВ «ДАМАСКС» згідно відкритих державних реєстрів, в тому числі, судових, а також сервісу перевірки контрагентів, що містився на офіційному сайті ДФС Уркаїни. Як ТОВ «ДІГРЕС УКАЇНА», так і ТОВ «ДАМАСКС» не мали податкового боргу, мали статус платників ПДВ, відносно даних підприємств (та їх керівників) були відсутні відкриті кримінальні провадження чи справи, які б свідчили про недобропорядність контрагентів»; «Щодо реєстрації податкових накладних, на підставі яких позивачем нараховано суми податку, що відносяться до податкового кредиту», представник відповідача зазначив, що останні дійсно зареєстровані, та підтверджуються квитанціями про реєстрацію», при цьому, що будь-яких питань щодо реалізації зазначених накладних, ризиковості операцій за участю ТОВ «ДІГРЕС УКРАЇНА» та ТОВ «ДАМАСКС» у відповідача були відстуні на момент такої рєстрації.
Доручено виконання ухвали Державній фіскальній службі України.
Відтак, зазначені вище доводи відповідача носять загальний характер, без наведення інформації та надання доказів у відповідності до ст. ст. 73, 74 КАС України, які б засвідчили конкретні обставини «фіктивності» господарської операції ТОВ «ТЕЛЕМІСТ» як з ТОВ «ДІГРЕС УКРАЇНА», так і з ТОВ «ДАМАСКС», а тому не можуть спростовувати фактичне здійснення господарських операцій з боку позивача.
Так, відповідно до ч.4 ст.78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ч.6 ст.78 КАС України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.
Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування податкового кредиту.
Якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентами на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності, та свідчать про відсутність у сторін волевиявлення щодо реального здійснення господарської операції.
Необґрунтована податкова вигода характеризується відсутністю фактичного виконання господарських операцій, здійсненням операцій без ділової мети та обліком операцій безвідносно до їх реального економічного змісту, узгодженістю дій покупця та постачальника для штучного створення умов бюджетного відшкодування.
Якщо певна господарська операція не відбулася чи відбулася не за тим її змістом, який відображений в укладених платником податку договорах, то це є підставою для застосування відповідних наслідків у податковому обліку.
З`ясовуючи обставини реальності вчинення господарської операції, слід ретельно перевіряти доводи податкового органу про фактичне нездійснення господарської операції, викладені в актах перевірки або зафіксовані іншими доказами.
Документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються, тощо.
При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема, якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, суди повинні враховувати, що, обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти позову.
У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що документи, на підставі яких платник податків задекларував податковий кредит та сформував витрати, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи.
Про відсутність реального характеру відповідних операцій можуть свідчити, зокрема, наявність таких обставин; неможливість здійснення платником податку зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності, відсутність у платника податку необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, здійснення операцій з товарно-матеріальними цінностями, які не вироблялися або не могли бути вироблені в обсязі, зазначеному платником податку в документах обліку.
Таким чином, на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, платник повинен мати відповідні первинні документи, які мають бути належно оформленими, містити всі необхідні реквізити, бути підписані уповноваженими особами та, які в сукупності з встановленими обставинами справи, зокрема, і щодо можливостей здійснення господарюючими суб`єктами відповідних операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних та трудових ресурсів, економічно необхідних для виконання умов, обумовлених договорами, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником податкового обліку.
Недоведеність фактичного здійснення господарської операції позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкової вигоди, а покупця - права на формування цієї податкової вигоди навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою, але недостовірних та у зв`язку з цим юридично дефектних первинних документів, та незважаючи на наявність у платника податку доказів сплати продавцеві вартості товарів/послуг, якщо рух коштів не забезпечений зв`язком з фактично вчиненою господарською операцією учасників правовідносин.
Суд зауважує, що зазначена позиція кореспондується позиції Верховного Суду, викладеній в постанові Верховного Суду від 14.01.2020 року у справі №820/1462/15 (касаційне провадження №К/9901/8151/18), в якій зазначається, що господарські операції для визначення валових витрат та податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
Довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов`язаний суб`єкт владних повноважень.
Разом з тим відповідно до принципу змагальності суб`єкт господарювання зобов`язаний заперечувати проти доводів суб`єкта владних повноважень.
Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Суд зазначає, що відповідач, як складаючи відзив на заявлену позовну заяву, так і надаючи пояснення в судових засіданнях по суті заявленого позову, позовні вимоги даної позовної заяви фактично визнав, та при цьому обмежився по суті формальною відмовою від заявленого позову, фактично переклавши тягар доказування у справі на суд.
Відповідачем ні у відзиві на позовну заяву, ні при наданні пояснень, не було наведено жодних доводів, які б свідчили про недотримання податкової дисципліни позивачем у перевіряємий період, окрім пояснень щодо можливих порушень з боку контрагентів позивача та контрагентів зазначених контрагентів, а також відсутності у контролюючого органу чіткої впевненості у походжені товару, який був предметом наведених вище угод.
Відтак суд зазначає, що відповідачем - Головним управлінням Державної податкової служби України у Дніпропетровській області, у відповідності до норм ст.73, 74 КАС України, під час судового розгляду справи, не було доведено правомірності підстав формування оскаржуваного позивачем податкового повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області від 04.10.2019 р. №000287511 на загальну суму 750 271,25 грн., всупереч положенням ст.77 КАС України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Натомість, позивачем з урахуванням належних письмових доказів в розумінні ст.ст. 73, 74 КАС України, як доданих до позовної заяви, так і наданих в судовому засіданні та долучених до матеріалів справи, детально наведених вище, спростовані доводи відповідача відповідно як пояснень, так і відзиву останнім в порядку ст.77 КАС України.
Таким чином, встановивши в судовому засіданні та підтвердивши доказами, наявними в матеріалах справи, факт прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття зазначених рішень; недобросовісно; нерозсудливо; непропорційно, зокрема без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані ці рішення, що мають наслідком порушення прав та законних інтересів позивача в публічно-правових відносинах з боку відповідача - суб`єкта владних повноважень, суд вважає, що належним засобом щодо поновлення такого порушеного права буде визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області від 04.10.2019 р. №000287511 на загальну суму 750 271,25 грн.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.Відповідно до ч. 8 ст. 6 Закону України «Про судовий збір`розподіл судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюються відповідно до процесуального законодавства.
Відповідно до платіжного доручення від 23.01.2020 р. №6475 позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 11 254,07 грн. (одинадцять тисяч двісті п`ятдесят чотири грн., 07 коп.), який у повному розмірі зараховано до Державного бюджету України.
Керуючись ст. ст. 242-244, 246, 250, 254, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управлінням Державної податкової служби у Дніпропетровській області від 04.10.2019 р. №000287511 на загальну суму 750 271,25 грн.
Стягнути судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕЛЕМІСТ" з оплати судового збору у розмірі 11 254,07 (одинадцять тисяч двісті п`ятдесят чотири грн., 07 коп.).
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 26 лютого 2020 року.

Суддя Є.О. Жукова