Справа № 1.380.2019.000158
Суддя: Качур Роксолана Петрівна
Дата ухвалення: 2020-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.000158
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2020 року м. Львів

11 год. 41 хв.

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Качур Р.П., за участю секретаря судового засідання Гордійчук Г.В., представника позивача Павліша О.Р., представниці відповідача Пащинської А.О., розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Львівській області (79003, м. Львів, вул. Стрийська, 35) до Товариства з обмеженою відповідальністю «БПП Ойл» (79021, м. Львів, вул. Кульпарківська, 93-а) про застосування адміністративного арешту у вигляді арешту коштів на рахунках платника податків, -

у с т а н о в и в:

Головне управління ДФС у Львівській області звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «БПП Ойл» (79021, м. Львів, вул. Кульпарківська, 93-а) про застосування арешту коштів на рахунках що знаходяться на рахунках цього платника податків у банківських установах.

Підставою звернення контролюючого органу до суду з цим позовом є відмова керівника товариства з додатковою відповідальністю «БПП Ойл» допустити посадових осіб відповідача до проведення фактичної перевірки перевірки щодо дотримання вимог чинного законодавства, яке регулює обіг та зберігання пального, за наказом № 7292 від 17.12.2017.

Ухвалою суду від 31.01.2019 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з викликом сторін.

Ухвалою суду від 26.03.2019 провадження в адміністративній справі № 1.380.2019.000158 за позовом Головного управління ДФС у Львівській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «БПП Ойл» про застосування адміністративного арешту у вигляді арешту коштів на рахунках платника податків, зупинено до набрання законної сили рішенням у справі № 1.380.2019.000015 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БППОйл» до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним та скасування наказу.

Ухвалою суду від 09.07.2019 провадження у справі № 1.380.2019.000158 поновлено.

Ухвалою суду від 30.07.2019 провадження в адміністративній справі № 1.380.2019.000158 за позовом Головного управління ДФС у Львівській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «БПП Ойл» про застосування адміністративного арешту у вигляді арешту коштів на рахунках платника податків зупинено до набрання законної сили рішенням у справі № 1.380.2019.003302 за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «БПП Ойл» до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним та скасування наказу

Ухвалою суду від 28.01.2020 провадження у справі № 1.380.2019.000158 поновлено.

Представник позивача у судовому засіданні 20.02.2020 позовні вимоги підтримав повністю, з підстав, викладних у позовній заяві, просив позов задовольнити.

Представниця відповідача проти позову заперечила повністю, з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву (а.с. 33-36). Зазначила, що для виникнення у контролюючого органу права на звернення до суду для застосування арешту коштів мають настати дві умови: 1) у платника податків виник податковий борг; 2) у платника податків відсутнє майно для погашення цього податкового боргу. Однак, позивач не надав суду підтвердження наявності у відповідача податкового боргу та відсутності майна для погашення цього податкового боргу. Зважаючи на наведене, у позивача відсутні законні підстави для застосування адміністративного арешту коштів відповідача. Просила у задоволенні позову відмовити.

Суд заслухав пояснення представників сторін, дослідив фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини та встановив таке.

ТзОВ «БПП Ойл» зареєстроване як юридична особа і перебуває на податковому обліку як платник податків у Залізничній ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області, (а.с. 9).

17.12.2018 ГУ ДФС у Львівській області винесено наказ № 7292 про проведення фактичної перевірки ТзОВ «БПП Ойл» щодо дотримання вимог чинного законодавства яке регулює обіг та зберігання пального, а 17.12.2018 виписано направлення № 2816-2819 на проведення вказаної перевірки.

При виході на податкову адресу підприємства: м. Львів, вул.. Зубрицького, 7, встановлено посадових осіб підприємства, зокрема керівника Бойко П.П., однак допустити до проведення перевірки останній відмовився, про що складено акт відмови від допуску до проведення перевірки від 26.12.2018 № 13/973/4000/42121229. Копію наказу на проведення перевірки № 7292 від 17.12.2018 керівник отримав (а.с. 15).

Рішенням про застосування адміністративного арешту майна платника податків від 02.01.2019 начальником ГУ ДФС у Львівській області застосовано умовний адміністративний арешт майна платника податків ТзОВ «БПП Ойл».

У зв`язку з відмовою платника податків від допуску до проведення фактичної перевірки контролюючий орган звернувся до суду з вимогою про застосування адміністративного арешту коштів на рахунках платника податків.

Вирішуючи справу, суд керується таким.

Підстави застосування адміністративного арешту майна та порядок його застосування визначені статтею 94 Податкового кодексу України.

Так, згідно з п. 94.1. ст. 94 Податкового кодексу України адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.

Згідно із п. 94.2. ст. 94 Податкового кодексу України арешт майна може бути застосовано, якщо з`ясовується одна з таких обставин:

- платник податків порушує правила відчуження майна, що перебуває у податковій заставі;

- фізична особа, яка має податковий борг, виїжджає за кордон;

- платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу;

- відсутні дозволи (ліцензії) на здійснення господарської діяльності, а також у разі відсутності реєстраторів розрахункових операцій, зареєстрованих у встановленому законодавством порядку, крім випадків, визначених законодавством;

- відсутня реєстрація особи як платника податків у контролюючому органі, якщо така реєстрація є обов`язковою відповідно до цього Кодексу, або коли платник податків, що отримав податкове повідомлення або має податковий борг, вчиняє дії з переведення майна за межі України, його приховування або передачі іншим особам;

- платник податків відмовляється від проведення перевірки стану збереження майна, яке перебуває у податковій заставі;

- платник податків не допускає податкового керуючого до складення акта опису майна, яке передається в податкову заставу.

- платник податків (його посадові особи або особи, які здійснюють готівкові розрахунки та/або провадять діяльність, що підлягає ліцензуванню) відмовляється від проведення відповідно до вимог цього Кодексу інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів (зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки).

Відповідно до п. 94.3., п. 94.4. ст. 94 Податкового кодексу України арешт майна полягає у забороні платнику податків вчиняти щодо свого майна, яке підлягає арешту, дії, зазначені у пункті 94.5 цієї статті.

Арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків.

Згідно з п.94.5 , п. 94.6 ст. 94 Податкового кодексу України арешт майна може бути повним або умовним.

Повним арештом майна визнається заборона платнику податків на реалізацію прав розпорядження або користування його майном. У цьому випадку ризик, пов`язаний із втратою функціональних чи споживчих якостей такого майна, покладається на орган, який прийняв рішення про таку заборону.

Умовним арештом майна визнається обмеження платника податків щодо реалізації прав власності на таке майно, який полягає в обов`язковому попередньому отриманні дозволу керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу на здійснення платником податків будь-якої операції з таким майном. Зазначений дозвіл може бути виданий керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу, якщо за висновком податкового керуючого здійснення платником податків окремої операції не призведе до збільшення його податкового боргу або до зменшення ймовірності його погашення.

Керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків.

Положеннями підпункту 94.6.2 пункту 94.6 статті 94 Податкового кодексу України передбачено, що арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно з ч.1 ст. 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Частиною 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Законодавець чітко визначив, що однією із підстав для застосування адміністративного арешту майна є відмова платника податків від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Тобто, застосування адміністративного арешту з наведеної підстави можливе у разі, по-перше, відмови платника податків від допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення документальної перевірки, по-друге, вказана перевірка проводиться за наявності законних підстав для її проведення.

В ході судового розгляду справи встановлено та матеріалами справи підтверджено, що документальна позапланова виїзна перевірка відповідача призначена наказом Головного управління ДФС у Львівській області № 7292 від 17.12.2018.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 02.10.2019 у справі № 1.380.2019.003302 за позовом ТзОВ «БПП Ойл» до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним та скасування наказу- позов задоволено, наказ ГУ ДФС у Львівській області № 7292 від 17.12.2018 «Про проведення фактичної перевірки ТзОВ «БПП Ойл» визнано протиправним і скасовано. Вказане рішення набрало законної сили.

Оскільки наказ, на підставі якого проводилася перевірка до якої відповідач не допустив, визнаний судом протиправним та скасований, суд констатує про відсутність законних підстав для проведення перевірки.

З огляду на викладене, підстави для застосування адміністративного арешту через не допуск до перевірки за відсутності законних підстав для її проведення відсутні.

Згідно положень статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частинами 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням вищенаведених положень чинного законодавства України та встановлених судом фактичних обставин справи, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Згідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 2, 8-10, 14, 72-79, 90, 139, 241-246, 250, Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

в и р і ш и в:

1. У задоволенні позову Головного управління ДФС у Львівській області (79003, м. Львів, вул. Стрийська, 35; ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «БПП Ойл» (79021, м. Львів, вул. Кульпарківська, 93-а, ) про застосування адміністративного арешту у вигляді арешту коштів на рахунках платника податків - відмовити.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 24.02.2020.

Суддя Р.П. Качур