Справа № 640/664/19
Суддя: Чаку Євген Васильович
Дата ухвалення: 2020-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/664/19 Суддя (судді) першої інстанції: Чудак О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Єгорової Н.В., Мєзєнцева Є.І.

за участю секретаря Муханькової Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу Головного управління державної фіскальної служби у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 вересня 2019 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ПАЛЕТА УА" до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "ПАЛЕТА УА" звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України про визнання протиправною бездіяльність ДФС України у зв`язку з ненаданням відповіді на скаргу від 15.11.2018 року №214/10 у визначений законом строк; скасування рішення комісії ДФС України, яка приймає рішення про реєстрацію податкових накладних/рахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, на подану скаргу від 16.11.2018 року №3626/6С; визнання поданої скарги від 15.11.2018 року повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного з останнім днем зазначеного строку на відповідь, а саме 27.11.2018 року.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 вересня 2019 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Державної фіскальної служби України від 26.11.2018 року №38363/6/99-99-11-03-03-15. Визнано задоволеною з 27.11.2018 року скаргу ТОВ "ПАЛЕТА УА" від 15.11.2016 року №214/10 на рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 07.11.2018 року №981266/42403734, від 12.11.2018 року №985879/42403734, від 07.11.2018 року №981267/42403734, від 12.11.2018 року №985881/42403734, від 12.11.2018 року №985880/42403734, від 07.11.2018 року №981262/42403734, від 07.11.2018 року №981268/42403734. У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Головне управління державної фіскальної служби у м. Києві подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 вересня 2019 року та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову. На думку апелянта, рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначив, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим та прийнятим з дотриманням норм процесуального та матеріального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду необхідно залишити без змін, з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи, рішеннями комісії ДФС України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 07.11.2018 року №981266/42403734, від 12.11.2018 року №985879/42403734, від 07.11.2018 року №981267/42403734, від 12.11.2018 року №985881/42403734, від 12.11.2018 року №985880/42403734, від 07.11.2018 року №981262/42403734, від 07.11.2018 року №981268/42403734, було відмовлено у реєстрації податкових накладних ТОВ "ПАЛЕТА УА" від 07.10.2018 року №16, від 08.10.2018 року №17, від 08.10.2018 року №18, від 11.10.2018 року №28, від 11.10.2018 року №29, від 13.10.2018 року №33, від 13.10.2018 року №34.

Не погодившись з вказаними рішеннями, позивач подав на адресу ДФС України скаргу від 15.11.2018 року №214/10, які була зареєстрована ДФС України 16.11.2018 року за вхідним номером 3626/6С.

Жодні докази надсилання та вручення позивачу відповіді на скаргу від 15.11.2018 року №214/10, у матеріалах справи відсутні.

21.12.2018 року адвокатом позивача був складений запит №4-21.12.8 на адресу ДФС України, на що відповідач в листі від 02.01.2019 року №142/6/99-99-11-03-03-15 повідомив, що відповідь на скаргу позивача від 15.11.2018 року №214/10 надана листом від 26.11.2018 року №38363/6/99-99-11-03-03-15.

До листа від 02.01.2019 №142/6/99-99-11-03-03-15 додано копію листа від 26.11.2018 року №38363/6/99-99-11-03-03-15 за змістом якого позивачем порушено порядок подання скарги, адже скарга подана позивачем в письмовій, а не в електронній формі як того вимагає пункт 5 Порядку розгляду скарг на рішення комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №117 (Порядок №117).

Також до листа було долучено докази надсилання позивачу листа від 26.11.2018 року №38363/6/99-99-11-03-03-15, а саме копію поштової квитанції в якій зазначено, що ДФС України здійснено відправлення поштових відправлень за списком №11463.

Не погоджуючись з такими діями та рішеннями відповідача, позивач звернувся до суду з позовом.

Статтею 56 ПК України встановлено, що рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Згідно з пунктом 56.2 статті 56 ПК України у разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.

Скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій формі (та у разі потреби - з належним чином засвідченими копіями документів, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати з урахуванням вимог пункту 44.6 статті 44 цього Кодексу) протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується (пункт 56.3 статті 56 ПК України).

Відповідно до пункту 56.8 статті 56 ПК України контролюючий орган, який розглядає скаргу платника податків, зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом 20 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника податків поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку.

Згідно з пунктом 56.9 статті 56 ПК України керівник (або його заступник) відповідного контролюючого органу може прийняти рішення про продовження строку розгляду скарги платника податків понад 20-денний строк, визначений у пункті 56.8 цієї статті, але не більше 60 календарних днів, та письмово повідомити про це платника податків до закінчення строку, визначеного у пункті 56.8 цієї статті.

Якщо вмотивоване рішення за скаргою платника податків не надсилається платнику податків протягом 20-денного строку або протягом строку, продовженого за рішенням керівника контролюючого органу (або його заступника), така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначених строків.

Скарга вважається також повністю задоволеною на користь платника податків, якщо рішення керівника контролюючого органу (або його заступника) про продовження строків її розгляду не було надіслано платнику податків до закінчення 20-денного строку, зазначеного в абзаці першому цього пункту.

Пункт 56.23 статті 56 ПК України передбачає, що оскарження рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється у порядку, визначеному цією статтею з урахуванням таких особливостей:

56.23.1 скарга на рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних подається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику;

56.23.2 скарга на рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних розглядається в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, за участі уповноваженої особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику;

56.23.3 скарга на рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних розглядається протягом 10 календарних днів з дня отримання такої скарги центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику. Термін розгляду скарги не може бути продовженим;

56.23.4 якщо вмотивоване рішення за скаргою платника податків на рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних не надсилається платнику податків протягом 10-денного строку, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначеного строку.

З матеріалів справи вбачається, що позивач, не погоджуючись з рішеннями про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 07.11.2018 року №981266/42403734, від 12.11.2018 року №985879/42403734, від 07.11.2018 року №981267/42403734, від 12.11.2018 року №985881/42403734, від 12.11.2018 року №985880/42403734, від 07.11.2018 року №981262/42403734, від 07.11.2018 року №981268/42403734 подав на адресу ДФС України скаргу від 15.11.2018 року №214/10, які була зареєстрована ДФС України 16.11.2018 року за вхідним номером 3626/6С.

Враховуючи норми пунктів 56.23 статті 56 Податкового кодексу України останній день для прийняття вмотивованого рішення або рішення про продовження строку розгляду скарги платника податків припадає на 26.11.2018 року.

У листі від 02.01.2019 року №142/6/99-99-11-03-03-15 ДФС зазначило, що відповідь на скаргу позивача від 15.11.2018 року №214/10 надана листом від 26.11.2018 року №38363/6/99-99-11-03-03-15. До вказаного листа було додано копію поштової квитанції від 27.11.2018 року в якій зазначено, що ДФС України здійснено відправлення поштових відправлень за списком №11463 (а.с. 33).

Суд першої інстанції правильно зазначив, що з даної квитанції не можливо встановити конкретних поштових відправлень та їх адресатів. Крім того, вказана квитанція підтверджує факт відправлення поштових відправлень 27.11.2018 року, в той час як останнім днем для надсилання позивачу відповіді на скаргу від 15.11.2018 року №214/10 було 26.11.2018 року.

Отже, рішення від 26.11.2018 року №38363/6/99-99-11-03-03-15 прийнято ДФС України з порушенням строку встановленого п.56.8, 56.9 статті 56 Податкового кодексу України.

Стосовно змісту листа ДФС України від 26.11.2018 року №38363/6/99-99-11-03-03-15, колегія суддів зазначає наступне.

Так, у вказаному листі ДФС України зазначило про порушення позивачем порядку подання скарги, оскільки скарга подана позивачем в письмовій, а не в електронній формі як того вимагає пункт 5 Порядку №117.

У Порядку №117 зазначено, що скарга подається платником податку в електронній формі засобами електронного зв`язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Водночас, положеннями п. 56.3 статті 56 ПК України передбачено, що скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій формі (за потреби - з належним чином засвідченими копіями документів, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати з урахуванням вимог пункту 44.6 статті 44 цього Кодексу) протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.

Наказом Міністерства фінансів України від 21.10.2015 року №916, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23.12.2015 року за №1617/28062, затверджено Порядок оформлення і подання скарг платниками податків та їх розгляду контролюючими органами (Порядок №916).

У пункті 2 розділу І Порядку №916 зазначено, що Порядком визначено процедуру оскарження платниками податків податкових повідомлень-рішень або інших рішень контролюючих органів (далі - рішення) під час адміністративного оскарження.

У відповідності до пунктів 1 розділів ІІІ, ІV, V Порядку №916 скарга подається у письмовій формі.

Отже, положеннями ПК України та Порядку №916, прийнятого на виконання норм ПК України, передбачено подання скарги на рішення контролюючого органу в письмовій формі.

Враховуючи те, що пунктом 56.23 статті 56 ПК України та Порядок №117 не передбачено застережень щодо необхідності подання скарги виключно в електронній формі та наслідків подання скарги в письмовій формі, а положеннями п. 56.3 статті 56 ПК України та Порядку №916 навпаки передбачено можливість подання скарги до контролюючого органу вищого рівня у письмовій формі, а також враховуючи те, що рішення від 26.11.2018 року №38363/6/99-99-11-03-03-15 прийнято ДФС України з порушенням строку встановленого п.56.8, 56.9 статті 56 Податкового кодексу України, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для скасування рішення ДФС України від 26.11.2018 №38363/6/99-99-11-03-03-15.

Водночас, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для визнання протиправною бездіяльність ДФС України у зв`язку з ненаданням відповіді на скаргу від 15.11.2018 року №214/10 у визначений законом строк, оскільки ненадання відповідачем відповіді на скаргу позивача від 15.11.2018 року №214/10 у визначений законом строк не свідчить про допущення відповідачем протиправної бездіяльності.

Доводи апелянта про те, що позовні вимоги до ДФС є похідними від вимог до ГУДФС у м.Києві, оскільки рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних прийняті та підписані Комісією ГУДФС у м.Києві, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки в даному випадку оскаржується рішення ДФС України, оформлене листом щодо розгляду скарги на рішення комісії ДФС України, а не самі рішення про відмову в реєстрації податкових накладних.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при ухваленні рішення дотримано норми матеріального права, що стало підставою для правильного вирішення справи. У зв`язку з цим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління державної фіскальної служби у м. Києві - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 вересня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 26.02.2020 року.

Головуючий суддя: Є.В. Чаку

Судді: Н.М. Єгорова

Є.І.Мєзєнцев