Справа № 640/11658/19
Суддя: Васильченко І.П.
Дата ухвалення: 2020-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2020 року м. Київ № 640/11658/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Васильченко І.П. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Публічного акціонерного товариства «БГ Банк» в особі Уповноваженої

особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БГ

Банк» Луньо І.В.

до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «БГ Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БГ Банк» Луньо І.В. (далі-позивач/ПАТ «БГ Банк») звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва із позовною заявою до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві(далі - відповідач/ГУ ДФС у м. Києві) в якій з урахуванням заяви про зміну позовних вимог просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві № від 17.07.2019 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 липня 2019 року відкрито провадження в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.12.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає про порушення відповідачем вимог чинного законодавства України при прийнятті оскаржуваного рішення, оскільки питання погашення податкових зобов`язань, стягнення податкового боргу або штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) регулюються виключно Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", відповідно до норм якого під час ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов`язань, крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

Відповідач подав письмовий відзив на позов в якому проти позову заперечив та просив суд відмовити в його задоволенні. Вважає, що рішення прийняті у відповідності до вимог чинного законодавства.

В судове засідання 04.02.2020 року відповідач не з`явився, хоча про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Позивач подав заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження. Враховуючи наведене, суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ "БГ Банк" перебуває у процедурі ліквідації.

Так, Постановою правління Національного банку України від 27 листопада 2014 року №745 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "БГ Банк" до категорії неплатоспроможних було прийнято рішення віднести ПАТ "БГ Банк" до категорії неплатоспроможних. На підставі Постанови НБУ №745 виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб винесено Рішення №131 про запровадження з 28.11.2014 року тимчасової адміністрації та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "БГ Банк".

Відповідно до Постанови Правління Національного банку України від 26.02.2015 року №134 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "БГ Банк", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок процедури ліквідації ПАТ "БГ Банк" та призначення уповноважену особу Фонду на ліквідацію банку.

11.12.2016 року рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №146 продовжено строк дії процедури ліквідації ПАТ "БГ Банк" на два роки по 26.02.2018.

В подальшому, рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №305 продовжено строки здійснення процедури ліквідації ПАТ "БГ Банк" на один рік з 27.02.2018 по 26.02.2019 включно.

На підставі пункту 2 частини п`ятої статті 12, частини першої статті 35, частини п`ятої статті 44, частини третьої статті 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон) виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення від 31 січня 2019 року № 218 про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «БГ БАНК» строком на один рік з 27 лютого 2019 року до 26 лютого 2020 року включно.

Водночас, у лютому 2019 року Головним управлінням Державної фіскальної служби у м. Києві проведено камеральну перевірку з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасної сплати суми зобов`язання з податку на прибуток ПАТ "БГ Банк" ().

За результатами вказаної перевірки ГУ ДФС в м. Києві складений акт від 04.02.2019 №542/26-15-12-12-12-20717958, яким встановлено, що ПАТ "БГ Банк" несвоєчасно сплачено самостійно визначені податкові зобов`язання з податку на прибуток, чим порушено вимоги пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу.

Не погодившись з висновками, викладеними в Акті перевірки, позивач у відповідності до пункту 86.7 статті 86 Податкового кодексу України подав заперечення на Акт перевірки.

ГУ ДФС в м. Києві листом №40051/10/26-15-12-12-18 від 04.03.2019 повідомила позивача про те, що за результатами розгляду заперечення висновок викладений в акті перевірки, залишено без змін.

05 березня 2019 року, на підставі висновків Акту перевірки, Головним управлінням ДФС в м. Києві було винесено податкові повідомлення-рішення:

- №, яким позивачу за порушення строку сплати суми грошового зобов`язання з податку на прибуток зобов`язано сплатити штраф у розмірі 20% в сумі 68 447 720, 73 грн.;

- №, яким позивачу за порушення строку сплати суми грошового зобов`язання на 7 календарних днів з податку на прибуток зобов`язано сплатити штраф у розмірі 10% в сумі 9 309,40 грн.

В подальшому в процесі адміністративного оскарження вказаних податкових повідомлень-рішень рішенням Державної фіскальної служби України від 27.05.2019 року №24357/6/99-99-11-06-01-25 було скасовано податкові повідомлення-рішення від 05.03.2019 № та № у частині подання уточнюючого розрахунку на зменшення податкових зобов`язань, у частині застосування штрафу поза межами строків, визначених п. 114.1 ст. 114, ст. 102 Кодексу, а скаргу - задовольнити частково.

Головним управлінням ДФС у м. Києві за результатами розгляду скарги ДФС України прийнято податкове повідомлення рішення від 17.07.2019 року №, яким позивачу за порушення сплати суми грошового зобов`язання з податку на прибуток зобов`язано сплатити штраф 20% в сумі 13 708 923,07 грн.

За результатами оскарження ПАТ «БГ Банк» вказаного податкового повідомлення-рішення від 17.07.2019 в порядку ст. 56 Податкового кодексу України, таке рішення відповідача відповідно до рішення Державної фіскальної служби України від 30.09.2019 №3842/6/99-00-08-05-05 було залишено без змін, а скаргу без задоволення.

Позивач, вважаючи вищевказані податкові повідомлення-рішення протиправними, звернувся до суду із позовом за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Спірні правовідносини регулюються Податковим кодексом України та Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23.02.2012 року №4452-VI (далі Закон №4452-VI).

Згідно підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України (в редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин), контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

В статті 76 ПК України передбачено, що камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.

Відтак, відповідач провів камеральну перевірку позивача відповідно в порядку визначеному податковим законодавством.

Відповідно п.1.3 ст.1 ПК України цей Кодекс не регулює питання погашення податкових зобов`язань або стягнення податкового боргу з осіб, на яких поширюються судові процедури, визначені Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", з банків, на які поширюються норми Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", та погашення зобов`язань зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, зборів на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій.

Порядок здійснення процедури виведення неплатоспроможного банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації в банку, а також наслідки запровадження тимчасової адміністрації передбачено Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Відповідно до ч.8 Розділу X Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються у частині, що не суперечить цьому Закону.

Отже, для правовідносин, що виникають під час тимчасової адміністрації банку або ліквідації банку, яку здійснює уповноважена особа Фонду, пріоритетними є норми Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Як зазначалось вище, з матеріалів справи вбачається, що 29 листопада 2014 року Постановою Правління Національного банку України №745 Публічне акціонерне товариство "БГ Банк" визнано неплатоспроможним.

Постановою Правління Національного банку України від 26.02.2015 №134 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію публічного акціонерного товариства " БГ Банк " вирішено відкликати банківську ліцензію та ліквідувати ПАТ "БГ Банк".

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №305 продовжено строки здійснення процедури ліквідації ПАТ "БГ Банк" на один рік з 27.02.2018 по 26.02.2019 включно.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 31 січня 2019 року № 218 продовжено строки здійснення процедури ліквідації ПАТ «БГ БАНК» строком на один рік з 27 лютого 2019 року до 26 лютого 2020 року включно.

Пунктом 16 статті 2 Закону № 4452 встановлено, що тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом, а відповідно до пункту 6 статті 2 цього Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Отже, з зазначених обставин справи вбачається, що починаючи з 26.12.2015 року позивач перебуває у стані ліквідації.

Із зазначених вище обставин справи вбачається, що камеральна перевірка була проведена, а застосування штрафних (фінансових) санкцій відбулося після запровадження тимчасової адміністрації в банку та під час проведення ліквідаційної процедури.

За приписами ч.3 ст.46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов`язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

Вимоги за зобов`язаннями банку із сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), що виникли під час проведення ліквідації, можуть пред`являтися тільки в межах ліквідаційної процедури та погашаються у сьому чергу відповідно до статті 52 цього Закону.

Аналогічна норма міститься і у п.2.4. глави 5 Положення про виведення неплатоспроможних банків з ринку, затвердженого Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №2 від 05.07.2012.

При цьому, як вже зазначалося вище, пунктом 1.3 статті 1 Податкового кодексу України визначено, що цей Кодекс не регулює питання погашення податкових зобов`язань або стягнення боргу з банків, на які поширюються норми Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що нарахування та декларування податків і зборів банками в стані ліквідації проводиться згідно з вимогами Податкового кодексу України, однак питання погашення податкових зобов`язань, стягнення податкового боргу або штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) регулюються виключно Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Крім того, суд звертає увагу на наступне.

Згідно п.п.14.1.39, 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - це сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності; податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Тобто, обмеження частини третьої статті 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" стосується як податкового зобов`язання зі сплати конкретного податку, так і штрафних санкцій у будь-якій формі.

Згідно з п.п.4.1.4 п. 4.1 ст.4 ПК України податкове законодавство України ґрунтується на таких принципах: презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

Відтак, застосування до АТ "БГ Банк" штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 13 708 923,07 грн. під час ліквідаційної процедури суперечить вимогам статті 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та пункту 2.4. глави 5 Положення про виведення неплатоспроможних банків з ринку, а тому податкове повідомлення-рішення № від 17.07.2019 є протиправними та підлягає скасуванню.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 цього Кодексу передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з наявного у матеріалах справи платіжного доручення №18777 від 14.06.2019 року та №162055 від 10.07.2019 року позивачем під час звернення з даним позовом до суду сплачено судовий збір у загальному розмірі 19 210,00 грн. Відтак, враховуючи розмір задоволених позовних вимог, суд вказує про присудження на користь позивача судових витрат по сплаті судового збору у межах вказаної суми.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 6-11, 73-77, 79, 90, 139, 241 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «БГ Банк» (04112, м. Київ, вул. Дегтярівська, 48, ) задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 17.07.2019 року №.

Стягнути на користь Публічного акціонерного товариства «БГ Банк» (04112, м. Київ, вул. Дегтярівська, 48, ) сплачений ним судовий збір у розмірі 19 210 (дев`ятнадцять тисяч двісті десять) гривень за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295, 296, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.П. Васильченко