Справа № 635/9252/19
Суддя: Панов М.М.
Дата ухвалення: 2020-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2020 р. № 635/9252/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі судді Панова М.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають у не зарахуванні трудового стажу по трудовій книжці з 21.04.1986 по 09.06.1986 та з 01.12.1986 по 01.10.1990 та відмові ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком за відсутності необхідного стажу, передбаченого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», нарахувати пенсію та здійснити виплату починаючи з 27.08.2018 (дати звернення ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з відповідною заявою).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржувані дії відповідача є протиправними та такими, що суперечать нормам законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення, та була отримана ним 30.01.2020, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи.

06.02.2020 відповідач надав до суду відзив, в якому зазначає, що діяв в межах повноважень та згідно вимог чинного законодавства.

Оцінивши повідомлені сторонами обставини, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, виходячи з наступного.

З матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_1 27.08.2018 звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до положень Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Зазначена заява разом із доданими до неї документи була розглянута відповідачем та 27.11.2018 винесено рішення №1770 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу (25 років), передбаченого статтею 26 Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області - є регіональним органом Пенсійного фонду України та діє на підставі Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 №28-2 (із змінами) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 січня 2015 року за №40/26485, та у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, постановами Кабінету Міністрів України, іншими нормативно-правовими актами, а також постановами правління Пенсійного фонду України, у тому числі вказаним вище Положенням, та наказами Пенсійного фонду України.

Принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV (надалі за текстом - Закон №1058).

Саме цим Законом встановлений порядок та умови призначення, перерахунку і виплати пенсій.

Відповідно до ст. 1 Закону №1058, пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Статтею 5 Закону №1058 передбачено, що цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Виключно цим Законом визначаються коло осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, види пенсійних виплат, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону №1058, в редакції закону на час виникнення спірних правовідносин, право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років.

Відповідачем зазначено, що з наданих позивачем документів вбачається, що на час звернення з заявою про призначення пенсії за віком, ОСОБА_1 досяг 60-ти річного віку та має страховий стаж - 21 рік 07 місяців 26 днів.

Враховуючи вищевказані положення чинного законодавства, у ОСОБА_1 відсутній необхідний, встановлений законом для призначення пенсії за віком страховий стаж - не менше 25 років, тому відповідачем на законних підставах було винесено рішення про відмову у призначенні пенсії за віком.

Щодо дій відповідача з приводу не зарахування до страхового стажу позивача періодів роботи з 21.04.1986 по 09.06.1986 та з 01.12.1986 по 01.10.1990 згідно з записами, які містяться в трудовій книжці позивача, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 24 Закону №1058 страховий стаж - це період, протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачено страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з ч.ч. 2, 4 ст. 24 Закону №1058, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Тобто, починаючи з 01 січня 2004 року страховий стаж обчислюється лише за даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а до 01 січня 2004 року страховий стаж обчислюється на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності Законом №1058.

Згідно зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (надалі - Порядок №637).

Пунктом 3 Порядку №637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у разі, коли в трудовій книжці немає належних записів або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймають довідки, виписки з наказів, особові рахунки й відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори й угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, що містять відомості про періоди роботи. Якщо зазначених у цьому пункті документів немає, для підтвердження трудового стажу приймають профспілкові членські квитки. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.

Так, до 1993 року діяла Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 №162. Ця інструкція не застосовується на підставі наказу Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України №58 від 29.07.1993.

Наразі, порядок ведення трудових книжок врегульовано Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення від 29.07.1993 №58 (надалі-Інструкція).

Згідно з п.п. 2.4., 2.6., 2.8., 2.9. Інструкції усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи в трудовій книжці виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і запис про звільнення завіряється печаткою. У разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Якщо підприємство, яке зробило неправильний запис або неточний запис, ліквідоване, відповідний запис робиться правонаступником і засвідчується печаткою, а в разі його відсутності - вищестоящою організацією, якій було підпорядковане підприємство, а в разі його відсутності - облархівом. Виправлені відомості про роботу мають повністю відповідати оригіналу наказу чи розпорядження.

Відповідно до п. 2.10. Інструкції у розділі "Відомості про роботу", "Відомості про нагородження", "Відомості про заохочення" трудової книжки (вкладиша) закреслення раніше внесених неточних або неправильних записів не допускається.

Пунктом 2.15. Інструкції передбачено, що у разі якщо за час роботи працівника назва підприємства змінюється, то про це окремим порядком у графі 3 трудової книжки робиться запис: "Підприємство таке-то з такого-то числа переіменоване на таке-то", а у графі 4 проставляється підстава перейменування - наказ (розпорядження), його дата і номер.

Пунктом 2.27. Інструкції зазначено, що запис про звільнення у трудовій книжці працівника провадиться з додержанням таких правил: у графі 1 ставиться порядковий номер запису; у графі 2 - дата звільнення; у графі 3 - причина звільнення; у графі 4 зазначається на підставі чого внесено запис, наказ (розпорядження), його дата і номер.

Отже, спір виник з приводу незарахування до страхового стажу позивача наступних періодів роботи згідно його трудової книжки: з 21.04.1986 по 09.06.1986 та з 01.12.1986 пo 01.10.1990.

Суд зазначає, що відсутність можливості зарахування до страхового стажу позивача вказаних вище періодів пояснюється тим, що в порушення положень Інструкції у вказаних записах про роботу маються неточності, розбіжності, які не дають законних підстав для зарахування цих періодів роботи до страхового стажу позивача, а саме: сторінка 6 - 7 запис №10 щодо прийому позивача на роботу до (мовою оригіналу) «Совхозрабкооп им. К. Маркса Харьковского РПС»: 21.04.1986 прийнятий робітником на час будівельних робіт на підставі Расп. №12 від 16.04.1986, однак у запису №11: 09.06.1986 звільнений у зв`язку з закінченням будівельних робіт на підставі Расп. №18 від 09.006.1986 (некоректна дата наказу на звільнення, яка має не зрозумілі виправлення). Отже, такий запис зроблено некоректно та всупереч вимогам п.п. 2.4., 2.6-2.10. Інструкції; сторінка 8 - 9 запис №12 щодо прийому на роботу до (мовою оригіналу) „Массив Новолипецкий 01.12.1986 зарахований на посаду ст.охоронцем масиву на підставі нак. 15 від 1.12.86. та запис №13 1.10.1990 звільнений за власним бажанням на підставі наказу №5 від 1.10.90. Запис про звільнення завірений печаткою (мовою оригіналу) «Совет садоводческих товариществ Масив Ново-Липецкий». У вказаному вище у трудовій книжці записі про прийом на роботу 01.12.1986 має місце виправлення у графі №2 (де зазначається дата, рік, місяць, число, а саме, в даті 01.12.1986, які не завірені належним чином, запис зроблено некоректно та всупереч вимогам п. 2.4., 2.6-2.10. Інструкції.

Також, у записі цього періоду роботи, в порушення п. 2.15. Інструкції, відсутній запис про перейменування „Массив Новолипецкий (приймає позивача на роботу) на «Совет садоводческих товариществ Масив Ново-Липецкий», (звільняє позивача з роботи).

Окрім цього, листами Головного управління ПФУ у Харківській області від 17.10.2018 №2718 та від 15.11.2018 №3039 позивача повідомлено про необхідність надати уточнюючі довідки за спірний період. Проте ОСОБА_1 для вирішення спірного питання таких довідок до відповідача не надав.

Враховуючи вищенаведені правові норми, та те, що позивач не надав до Головного управління уточнюючих довідок за спірний період, відсутні законні підстави для зарахування до страхового стажу позивача періодів роботи згідно його трудової книжки: з 21.04.1986 по 09.06.1986 та з 01.12.1986 пo 01.10.1990.

Отже, беручи до уваги викладене, та норми права, що діють в системі пенсійного забезпечення та пенсійного страхування, при розрахунку стажу позивача, відповідачем не порушені положення діючого законодавства, правомірно застосовані чинні правові норми на час звернення ОСОБА_1 з заявою про призначення пенсії, а отже рішення Головного управління ПФУ у Харківській обалсті від 27.11.2018 №1770 про відмову у призначенні пенсії за віком винесено законно, правомірно та на підставі положень чинного законодавства.

Таким чином, відсутні правові підстави для визнання протиправним та скасування оскаржуваного рішення.

Статтею 19 Конституції України визначено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування. їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Беручи до уваги вищенаведене, відповідач діяв відповідно до вимог чинного законодавства у межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області (пл. Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М.Панов