Справа № 320/5291/19
Суддя: Степанюк Анатолій Германович
Дата ухвалення: 2020-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/5291/19 Суддя першої інстанції: Панова Г. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Степанюка А.Г.,

суддів - Губської Л.В., Епель О.В.,

при секретарі - Ліневській В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Київської обласної державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2019 року ОСОБА_1 (далі - Позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Київської обласної державної адміністрації (далі - Відповідач, Київська ОДА) про:

- визнання протиправною бездіяльності Київської ОДА та її посадових осіб, що виражається в не підготовленні висновку щодо відповідності Конституції України та Законами України проекту рішення «Про добровільне об`єднання територіальних громад», схваленого рішенням Гатненської сільської ради від 07.05.2019 року № 6 та схваленого рішенням Віто-Поштовою сільською радою від 07.05.2019 року № 48-1 у відповідності до положень ч.4 ст. 7 Закону України «Про добровільне об`єднання територіальних громад»;

- зобов`язання Київської ОДА підготувати та затвердити висновок щодо відповідності Конституції та Законам України проекту рішення «Про добровільне об`єднання територіальних громад», схваленого рішенням Гатненської сільської ради від 07.05.2019 року № 6 та схваленого рішенням Віто-Поштовою сільською радою від 07.05.2019 року № 48-1 у відповідності до положень ч.4 ст. 7 Закону України «Про добровільне об`єднання територіальних громад»

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 07.10.2019 року справу передано на розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва (за місцезнаходженням відповідача) за підсудністю. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувана ОСОБА_1 бездіяльність Київської ОДА не допущена безпосередньо до Позивача, а відтак правила альтернативної підсудності до спірних правовідносин застосовані бути не можуть. За таких обставин, з огляду на місцезнаходження Відповідача у місті Києві, суд прийшов до висновку, що дану справу належить розглядати Окружному адміністративному суду міста Києва.

Не погоджуючись з викладеним в ухвалі рішенням, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду і направити справу до Київського окружного адміністративного суду для розгляду по суті. Свою позицію обґрунтовує тим, що бездіяльність Київської ОДА порушує права територіальної громади та безпосередньо ОСОБА_1 як її члена. Відтак, на думку Апелянта, оскільки територіальна громада не може бути юридичною особою, а громадяни України реалізують своє право на участь у місцевому самоврядуванні за належністю до відповідних територіальних громад, то спірні правовідносини виникли між територіальною громадою, членом якої є Позивача, та Київською ОДА з іншої сторони, що виключає можливість розгляду даного спору виключно за місцезнаходженням відповідача.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.02.2020 року відкрито апеляційне провадження у справі, встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 26.02.2020 року.

У межах встановлених судом строків відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

Учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду справи, у судове засідання не прибули, а тому справа розглядалася у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню, виходячи з такого.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, предметом оскарження ОСОБА_1 є бездіяльність Київської ОДА та її посадових осіб, що виражається в не підготовленні висновку щодо відповідності Конституції України та Законами України проекту рішення «Про добровільне об`єднання територіальних громад», схваленого рішенням Гатненської сільської ради від 07.05.2019 року № 6 та схваленого рішенням Віто-Поштовою сільською радою від 07.05.2019 року № 48-1 у відповідності до положень ч. 4 ст. 7 Закону України «Про добровільне об`єднання територіальних громад».

Викладене, на переконання суду першої інстанції з урахуванням положень ст. ст. 25, 26 КАС України, свідчить, що спірні правовідносини виникли між Київською ОДА з однієї сторони і Гатненською та Віто-Поштовою сільськими радами з іншої, що виключає можливість стверджувати про допущення Відповідачем бездіяльності саме безпосередньо до Позивача, а відтак й неможливість поширення на такі правовідносин правил альтернативної підсудності.

Однак з такими висновками суду першої інстанції судова колегія не може погодитися з огляду на таке.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні від 20.07.2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Частиною 1 статті 25 КАС України передбачено, що адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 26 КАС України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

У постанові від 16.01.2019 року у справі №815/1202/18 Верховний Суд, вирішуючи питання щодо застосування вказаних норм процесуального права, підкреслив, що територіальна підсудність визначається правовою природою оскаржуваного акта як індивідуального, а не тим, щодо кого він постановлений.

З урахуванням наведеного судова колегія вважає за необхідне зазначити, що відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 4 КАС України індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Як вже неодноразово було зазначено вище, у межах спірних правовідносин предметом оскарження є бездіяльність Київської ОДА щодо непідготовлення висновку щодо відповідності Конституції України та Законам України проекту рішення «Про добровільне об`єднання територіальних громад», схваленого Гатненською і Віто-Поштовою сільськими радами.

Аналіз змісту статті 7 Закону України «Про добровільне об`єднання територіальних громад» свідчить, що суб`єктами відповідних правовідносин є сільські, селищні, міські ради, які схвалюють проекти рішень щодо добровільного об`єднання територіальних громад, та Рада міністрів Автономної Республіки Крим і обласні державні адміністрації, які готують висновок щодо відповідності цього проекту Конституції та законам України.

Відповідно, оскаржувана ОСОБА_1 протиправна бездіяльність Київської ОДА має за своєю правовою природою індивідуальний характер, оскільки стосується вичерпного кола осіб - Віто-Поштової сільської ради та Гатненської сільської ради.

Таким чином, з урахуванням вже наведеного вище висновку Верховного Суду про те, що територіальна підсудність визначається правовою природою оскаржуваного акта, а не тим, щодо кого він постановлений, судова колегія вважає, що звертаючись до Київського окружного адміністративного суду як адміністративного суду за місцезнаходженням особи-позивача, ОСОБА_1 звернувся до належного, передбаченого ч. 1 ст. 25 КАС України, адміністративного суду за встановленою альтернативною територіальною підсудністю.

У контексті наведеного колегія суддів відхиляє посилання Апелянта на хибність застосування до спірних правовідносин приписів ч. 1 ст. 25 КАС України, оскільки іншими доводами апеляційної скарги ОСОБА_1 самостійно спростовує відповідні висновки.

Крім іншого, судова колегія вважає за необхідне зауважити, що питання порушення прав та інтересів ОСОБА_1 з боку Київської ОДА у розрізі спірних правовідносин належить вирішувати у ході розгляду даної справи по суті, у зв`язку з чим оцінка відповідним доводам Апелянта у межах апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали не надавалася.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні питання про передачі позовної заяви за підсудністю до Окружного адміністративного суду міста Києва було порушено норми процесуального права, у зв`язку з чим вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково - ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 25-26, 242-244, 250, 308, 311, 312, 320, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2019 року - скасувати.

Справу направити до Київського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач А.Г. Степанюк

Судді Л.В. Губська

О.В. Епель

Повний текст постанови складено « 26» лютого 2020 року.