Справа № 414/400/20
Суддя: Панчук М. В.
Дата ухвалення: 2020-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2020 року Справа № 414/400/20

Провадження № 2-а/414/16/2020

м. Кремінна

Кремінський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Панчука М.В.,

за участі секретаря судового засідання Водолазської Т.Ю.,

представника позивача Макущенко Л.С.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кремінна Луганської області за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою Управління Державної міграційної служби України в Луганській області в особі Кремінського районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Луганській області до ОСОБА_1 (ім`я мовою оригіналу - ОСОБА_2 ) про примусове видворення іноземця за межі території України,

встановив:

УДМС в Луганській області в особі Кремінського РВ УДМС України в Луганській області звернулося до Кремінського районного суду Луганської області з позовом до ОСОБА_1 , в якому просив примусово видворити за межі території України громадянина РФ ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позову зазначається, що 12.11.2019 під час проведення операції під умовною назвою «Мігрант» працівниками Кремінського ВП ГУНП в Луганській області було затримано та доставлено до Кремінського РВ УДМС у Луганській області громадянина РФ ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , національний паспорт НОМЕР_2, виданий Генеральним Консульством РФ в м. Харків 08.06.2018, який незаконно проживає на території України.

ОСОБА_1 в`їхав на територію України влітку 2006 року до своєї матері, громадянки України ОСОБА_3 , 1934 р.н., яка запросила його та надала житло за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 після 90 днів перебування на території України не оформив відповідні документи для проживання на території України для іноземців. Строк тимчасового перебування відповідача в Україні, з урахуванням Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, Порядку обчислення строку тимчасового перебування в Україні іноземців, які є громадянами держав з безвізовим порядком в`їзду, закінчився наприкінці 2006 року, тобто з початку 2007 року по теперішній час останній перебуває в Україні незаконно.

Відповідач документи на продовження терміну перебування в Україні або документи, які дають право на законне проживання та перебування на території України, не оформив, тобто знаходиться в Україні нелегально.

За порушення правил перебування іноземців в Україні, а саме проживання без документів на право проживання в Україні та ухилення від виїзду з України після закінчення дозволеного терміну перебування, 12.11.2019 Кремінським РВ УДМС у Луганській області відповідача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 203 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700 грн.

13.11.2019 Кремінським РВ УДМС України в Луганській області було прийняте рішення № 7 про примусове повернення громадянина РФ ОСОБА_1 за межі України та зобов`язано останнього покинути територію України у строк до 10.12.2019 без заборони в`їзду в Україну.

ОСОБА_1 було роз`яснено, що у разі невиконання зазначеного рішення до нього будуть застосовані заходи примусового видворення, однак до теперішнього часу він вказане рішення не виконав.

У зв`язку з цим, представник позивача просив суд примусово видворити за межі території України громадянина РФ ОСОБА_4 , звернувши відповідне рішення до негайного виконання.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, надавши пояснення, зміст яких повністю збігається з обставинами, викладеними у позовній заяві.

Відповідач у судовому засіданні вказав, що приїхав в Україну у 1994 році, проживає з матір`ю та бажає бути в Україні, а в РФ не має куди їхати, так як зі своїм сином ОСОБА_5 з Омської області РФ з 1994 року не бачився і не спілкувався, ще має онука ОСОБА_6 у Білгородській області РФ, однак в останнього не достатня житлова площа, щоб і він там також проживав.

Заслухавши представника позивача та відповідача, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням всі надані докази як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

12.11.2019 під час проведення працівниками Кремінського ВП ГУНП в Луганській області операції під умовною назвою «Мігрант» було виявлено громадянина РФ ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає за адресою АДРЕСА_1 , номер паспорту: НОМЕР_2 , виданий Г/К Росії в м. Харків 08.06.2018 року, який в 1994 році в`їхав на територію України та перебував на території України більше 90 днів без відповідних документів, у зв`язку з чим про вказані обставини був повідомлений Кремінський РВ УДМС України у Луганській області (а.с. 26).

За порушення правил перебування іноземців в Україні 12.11.2019 Кремінським РВ УДМС було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 203 ч. 1 КУпАП, під час складення якого ОСОБА_1 пояснив, що з літа 2006 року порушив правила перебування в Україні та не звернувся до Кремінського РВ УДМС України в Луганській області щодо продовження строку перебування в Україні. Постановою Кремінського РВ Управління ДМС у Луганській області від 12.11.2019 на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203 КУпАП, а саме за проживання в Україні (за адресою: АДРЕСА_1 ) без документів на право проживання в Україні, чим останній порушує ч. ч. 1,3 ст. 3, ст. 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», п.2 Порядку, затвердженого ПКМУ №150 від 15.02.2012 (а.с. 27, 28).

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 іноземець може бути примусово повернутий у країну походження або третю країну, якщо його дії порушують законодавство про правовий статус іноземців або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції. Таке рішення може супроводжуватися забороною щодо подальшого в`їзду в Україну строком на три роки. Строк заборони щодо подальшого в`їзду в Україну обчислюється з дня винесення такого рішення.

13.11.2019 Кремінським РВ УДМС України в Луганській області було прийняте рішення про примусове повернення ОСОБА_1 за межі України та зобов`язано останнього залишити територію України у строк до 10.12.2019, без заборони в`їзду в Україну. Копію зазначеного рішення ОСОБА_1 отримав 13.11.2019 та відповідно до розписки останнього, ОСОБА_1 взяв на себе зобов`язання покинути територію України не пізніше 10.12.2019, його було повідомлено про рішення щодо його примусового повернення із роз`ясненням ст. 30 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» щодо видворення в примусовому порядку у разі його ухилення від виїду за межі України у визначений термін (а.с. 29-30, 31).

Разом із тим, за наявними обліками підсистеми (бази даних) «Аркан-ДМС» ОСОБА_1 до 10.12.2019 в порушення вимог чинного законодавства не перетнув державний кордон та не залишив територію України (а.с. 32).

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» документами, що засвідчують законність перебування іноземця, особи без громадянства на території України, можуть бути посвідка на постійне проживання та посвідка на тимчасове проживання.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 9 вказаного Закону іноземці та особи без громадянства в`їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України. Це правило не поширюється на іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон України з метою визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового або тимчасового захисту чи отримання притулку. Строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Згідно з п. 2.2 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 150 від 15.02.2012, іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території не більш як 90 днів протягом 180 днів у разі в`їзду іноземців, які є громадянами держав з безвізовим порядком в`їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України.

Пунктом 3 цього Порядку передбачена реєстрація іноземців та осіб без громадянства, які в`їжджають в Україну.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 16 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» реєстрація іноземців та осіб без громадянства, які в`їжджають в Україну, здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України органами охорони державного кордону. Відмітка про реєстрацію іноземця або особи без громадянства в паспортному документі та/або імміграційній картці або інших передбачених законодавством України документах дійсна на всій території України незалежно від місця перебування чи проживання іноземця або особи без громадянства на території України.

Відповідно до ст. 1 Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про безвізові поїздки громадян України і Російської Федерації від 16.01.1997 громадяни держави однієї Сторони на основі взаємності звільняються від реєстрації у компетентних органах за місцем їхнього перебування на території держави іншої Сторони, якщо термін такого перебування не перевищує 90 днів з моменту в`їзду на територію держави цієї іншої Сторони.

Згідно з ч.ч. 5, 6 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець зобов`язаний самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення. Контроль за правильним і своєчасним виконанням рішення про примусове повернення іноземця або особи без громадянства здійснюється органом, що його прийняв.

Згідно з ч. 1 ст. 30 цього Закону центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 29 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду «Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця і особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов`язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні» № 1 від 25.06.2009, примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства передують дві обставини: 1) прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове повернення; 2) ухилення від виїзду після прийняття рішення про повернення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 07.02.2018 у справі № 743/432/16-а, який суд враховує під час розгляду та вирішення цієї справи з огляду на вимоги ч. 5 ст. 242 КАС України.

Зважаючи на порушення ОСОБА_1 законодавства України, що визначає правовий статус іноземців та осіб без громадянства в Україні, в якого відсутні документи на право перебування на території України і якийне виконав у встановлений строк без поважних причин рішення Кремінського РВ УДМС України в Луганській області від 13.11.2019 про примусове повернення, позаяк відповідач не підпадає під захист ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або ст. 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», суд вважає за необхідне задовольнити позов повністю та примусово видворити громадянина РФ ОСОБА_1 за межі території України. Разом з тим, пояснення відповідача щодо відсутності місця проживання на території РФ не заслуговують на увагу та спростовуються наявністю родичів, про яких останній вказав суду, зокрема сина, на якому лежить обов`язок щодо утримання батьків.

З огляду на положення п. 3 ч. 2 ст. 371 КАС України суд також вважає за доцільне на вимогу позивача звернути вказане рішення суду до негайного виконання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 6, 9, 14, 16, 72-77, 79, 241-246, 288, 371 КАС України, суд,

вирішив:

позовну заяву Управління Державної міграційної служби України в Луганській області в особі Кремінського районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Луганській області (ідентифікаційний код 37851432; місцезнаходження: Луганська область, м.Кремінна, площа Кооперативна, 12) до ОСОБА_1 (паспорт громадянина Російської Федерації НОМЕР_2; місце проживання: АДРЕСА_1 ) про примусове видворення іноземця за межі території України- задовольнити повністю.

Примусово видворити за межі території України громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 (ім`я мовою оригіналу - ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Звернути рішення суду до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду безпосередньо або через Кремінський районний суд Луганської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана ним протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Дата складення повного судового рішення - 25 лютого 2020 року.

Суддя М.В. Панчук