Справа № 480/5048/19
Суддя: Н.В. Савицька
Дата ухвалення: 2020-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2020 р. Справа №480/5048/19

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Савицької Н.В.,

за участю секретаря судового засідання - Бєлянської С.М.,

представника позивача - Моісеєнко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми за правилами загального позовного провадження адміністративну справу №480/5048/19 за позовом Головного управління ДПС у Сумській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Суми Транс Плюс" про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДПС у Сумській області (далі по тексту - позивач, ГУ ДПС у Сумській області) звернулося до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Суми Транс Плюс" (далі по тексту - відповідач, ТОВ "Суми Транс Плюс"), і просить суд:

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальність «Суми Транс Плюс», за рахунок коштів на рахунках у банках, обслуговуючих такого платника податків та готівки, що належить такому платнику податків податковий борг загальною сумою 3 682 918,09 грн, з яких:

1) з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (родію, послуг) (код податку 14060100) в сумі 2 523 145,73 грн на користь міста Суми на р/р №9018002, код отримувача 37970593, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО банка одержувача 899998:

2) з податку на прибуток приватних підприємств (код податку 11021004) в сумі 1 159 772,36 грн на користь міста Суми на р/р №8018002, код отримувача 37970593, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО банка одержувача 899998.

- накласти арешт на кошти Товариства з обмеженою відповідальність "Суми Транс Плюс" в загальній сумі 3 682 918,09 грн, які знаходяться на відкритих рахунках у банках.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за відповідачем обліковується податковий борг, який виник у зв`язку з несплатою податкових зобов`язань, нарахованих податковим органом, які не були сплачені в установлені законом порядку та строки. Відповідачу надсилалась податкова вимога, однак сума боргу залишилась несплаченою.

Ухвалою суду від 06.12.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 17.12.2019.

Відповідач повідомлявся про розгляд даної справи належним чином (а.с.70,74,82), проте заяви про визнання позову чи відзив на позовну заяву в строки, передбачені статтею 261 КАС України, до суду не надав.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Ухвалою суду від 16.01.2020 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 04.02.2020.

У судове засідання 04.02.2020 з`явився представник позивача, відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.82).

Судом ухвалено відкласти розгляд справи у зв`язку із першою неявкою відповідача та відсутності клопотання останнього про розгляд справи без участі представника товариства на 18.02.2020.

У судове засідання 18.02.2020 з`явився представник позивача, відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.85).

Суд, заслухавши представника позивача, перевіривши матеріали справи, повно та об`єктивно оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Під час розгляду справи судом встановлено, що з 08.06.2017 відповідач зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців як юридична особа та перебуває на обліку у позивача як платник податків.

Відповідно до пп. 4.1.1 п. 4.1 ст. 4 Податкового кодексу України кожна особа зобов`язана сплачувати встановлені цим Кодексом, законами з питань митної справи податки та збори, платником яких вона є згідно з положеннями цього Кодексу.

Підпунктом 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України передбачений обов`язок платника податків сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку та строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (п. 36.1 ст. 36 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 38.1 статті 38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Згідно з п. 31.1 ст. 31 Податкового кодексу України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно. Момент виникнення податкового обов`язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою.

Судом встановлено, що контролюючим органом було здійснено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Суми Транс Плюс» за період з 01.07.2017 по 31.10.2018, за результатами якої складено акт від 23.02.2019 №233/18-28-14-04-20/41384805/32 (а.с.25-65) ( далі - Акт).

На підставі вказаного Акта, Головним управлінням ДФС у Сумській області було прийнято податкове повідомлення-рішення від 28.03.2019 № на загальну суму 2 144 070,25 грн (а.с.22), а також податкове повідомлення-рішення від 28.03.2019 № на загальну суму 972 748,75 грн (а.с. 24).

Згідно Акта перевірки встановлено, що відповідачем було порушено п.п. «а» п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, а саме завищено суму податкового кредиту на загальну суму 1 760 728,00 грн.

Крім того, відповідачем було порушено п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 та п. 135.1 ст. 135 Податкового кодексу України, а саме заниження податку на прибуток за 2017 рік на загальну суму 778 199,00 грн.

На підставі Акта перевірки 28.08.2019 сформоване податкове-повідомлення рішення, яким ТОВ «Суми Транс Плюс» нараховано податкових зобов`язань з податку на додану вартість в загальній сумі 2 523 145,73 грн (два мільйони п`ятсот двадцять три тисячі сто сорок п`ять грн 73 коп), з них: основний платіж - 1 715 255,00 грн; штрафна санкція - 428 815,25 грн; пеня - 379 075,48 грн.

Також, на підставі Акта перевірки 28.08.2019 контролюючим органом сформоване податкове-повідомлення рішення, яким ТОВ «Суми Транс Плюс» нараховано податкових зобов`язань з податку на прибуток приватних підприємств в загальній сумі 1 159 772,36 грн (один мільйон сто п`ятдесят дев`ять тисяч сімсот сімдесят дві грн 36 коп) з них: основний платіж - 778 199,00 грн (сімсот сімдесят вісім тисяч сто дев`яносто дев`ять грн 00 коп); штрафна санкція - 194 549,00 грн (сто дев`яносто чотири тисячі п`ятсот сорок дев`ять грн 00 коп); пеня - 187 023,61 грн (сто вісімдесят сім тисяч двадцять три грн 61 коп).

Відповідно до п.п. 129.1.2 п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України, нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного контролюючим органом у випадках, не пов`язаних з проведенням податкових перевірок, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Згідно п.п. 129.3.1 п.129.3 ст. 129 Податкового кодексу, нарахування пені закінчується у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань.

Таким чином, на підставі статті 129 Податкового кодексу України відповідачу була нарахована пеня з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 379 075,48 грн, а також у розмірі 187 023,61 грн.

Згідно пункту 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Станом на 04.11.2019 загальна сума податкового боргу ТОВ «Суми Транс Плюс» становить 3 682 918, 09 грн, з яких: основний платіж - 2 493 454,00 грн; штрафна санкція - 623 365,00 грн; пеня - 566 099,09 грн.

Як встановлено судом, на час розгляду справи по суті вказані податкові повідомлення-рішення ні в судовому, ні в адміністративному порядку не оскаржувались.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що сума узгодженого грошового зобов`язання не сплаченого платником податку на встановлений строк набуває статусу податкового боргу.

Відповідно до п.59.1 ст. 59 Податкового кодексу України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

На виконання вказаних вище положень, а також з метою погашення податкового боргу позивачем було сформовано податкову вимогу форми «Ю» від 16.09.2019 №164-10 (а.с.15), яка була надіслана за адресою ТОВ «Суми Транс Плюс», та отримана товариством 19.09.2019 (а.с.15).

Згідно п. 95.1 ст. 95 Податкового Кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (п.п.95.3, 95.4 ст. 95 Податкового Кодексу України).

Підпунктом 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 Податкового Кодексу України встановлено право контролюючих органів звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Враховуючи те, що сума податкового боргу ТОВ «Суми Транс Плюс» в загальному розмірі становить 3 682 918,09 грн., не сплачена відповідачем на момент розгляду справи, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення такого боргу правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про накладення арешту на кошти ТОВ «Суми Транс Плюс», що знаходяться на відкритих рахунках у банках, суд зазначає наступне.

За приписами пп. 20.1.33 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Тобто податковий орган набуває право на звернення до суду із вимогою про арешт коштів платника податків у разі наявності однієї з умов: у платника податків відсутнє майно; балансова вартість майна менша суми податкового боргу; майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Підстави для застосування як адміністративного арешту майна, так і арешту коштів на рахунках платника податків, є універсальними та визначені п. 94.2 ст. 94 Податкового кодексу України. Обидва види арешту, за загальним правилом, застосовуються з однакових підстав і розрізняються лише процедурою застосування - або за рішенням керівника податкового органу (щодо майна, відмінного від коштів), або за рішенням суду (арешт коштів).

Так, відповідно до п. 94.2 ст. 94 Податкового кодексу України арешт майна може бути застосовано, якщо з`ясовується одна з таких обставин:

94.2.1. платник податків порушує правила відчуження майна, що перебуває у податковій заставі;

94.2.2. фізична особа, яка має податковий борг, виїжджає за кордон;

94.2.3. платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу;

94.2.4. відсутні дозволи (ліцензії) на здійснення господарської діяльності, а також у разі відсутності реєстраторів розрахункових операцій, зареєстрованих у встановленому законодавством порядку, крім випадків, визначених законодавством;

94.2.5. відсутня реєстрація особи як платника податків у контролюючому органі, якщо така реєстрація є обов`язковою відповідно до цього Кодексу, або коли платник податків, що отримав податкове повідомлення або має податковий борг, вчиняє дії з переведення майна за межі України, його приховування або передачі іншим особам;

94.2.6. платник податків відмовляється від проведення перевірки стану збереження майна, яке перебуває у податковій заставі;

94.2.7. платник податків не допускає податкового керуючого до складення акта опису майна, яке передається в податкову заставу.

94.2.8. платник податків (його посадові особи або особи, які здійснюють готівкові розрахунки та/або провадять діяльність, що підлягає ліцензуванню) відмовляється від проведення відповідно до вимог цього Кодексу інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів (зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки).

Приписи ст. 94 Податкового кодексу України викладаються в єдиному контексті та відповідні правові норми регулюють як правовідносини, що виникають при накладенні адміністративного арешту майна, так і арешту коштів платника податків.

Таким чином арешт на кошти платника податків накладається за наявності підстав, визначених п. 94.2 ст. 94 Податкового кодексу України.

Вказаний висновок узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 27.11.2018 по справі № 820/1929/17.

Крім того, відповідно до п. 20.1.33 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

У рішенні від 01.10.2019 по справі № 825/2243/18 Верховний Суд зазначив: "Не зважаючи на те, що кошти є також складовою майна платника податків, що складає загальний об`єкт, в той же час має свої особливості та різницю виникнення підстав для вчинення відповідних дій пов`язаних із встановленням певного виду обмеження щодо такого майна (коштів), у вигляді арешту, а також можливим порядком його застосування. Обидва види арешту розрізняються процедурою застосування або за рішенням керівника податкового органу (щодо майна, відмінного від коштів), або за рішенням суду (арешт коштів). У зв`язку з чим, має місце різна правова природа виникнення та регулювання цих предметів, які не можна вважати тотожними в межах спірних правовідносинах.

З огляду на правовий зміст та аналіз наведених норм матеріального права у їх взаємному зв`язку, вбачається, що законодавством чітко встановлена не тільки процесуальна можливість на звернення до суду з законодавчо визначеним предметом позову, що складає суть вимог, але і за наявністю підстав (умов) для такого звернення.

Наявність у відповідача податкового боргу, а також наявність обставин визначеними пунктом 94.2 статті 94 Податкового кодексу України, що виникли між платником податків та податковим органом є підставами для застосування адміністративного арешту коштів на рахунку".

Так, згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 17.04.2019 будь-яке майно у відповідача відсутнє (а.с. 14).

Разом з цим, відповідач має відкриті банківські рахунки:

НОМЕР_1 у АТ "КРЕДОБАНК" (МФО банку 325365);

НОМЕР_7 у Сумська філія АТКБ "ПриватБанк" м. Суми (МФО банку 337546);

НОМЕР_2 у Сумська філія АТКБ "ПриватБанк" м. Суми (МФО банку 337546);

НОМЕР_3 у Сумська філія АТКБ "ПриватБанк" м. Суми (МФО банку 337546);

НОМЕР_4 у АТ "КРЕДОБАНК" (МФО банку 325365);

НОМЕР_5 у Казначейство України (ел. адм. подат.) (МФО банку 899998).

Відтак, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Головного управління ДПС у Сумській області підлягають задоволенню в частині щодо накладення арешту на кошти ТОВ «Суми Транс Плюс», які знаходяться на відкритих рахунках:

НОМЕР_1 у АТ "КРЕДОБАНК" (МФО банку 325365);

НОМЕР_7 у Сумська філія АТКБ "ПриватБанк" м. Суми (МФО банку 337546);

НОМЕР_2 у Сумська філія АТКБ "ПриватБанк" м. Суми (МФО банку 337546);

НОМЕР_3 у Сумська філія АТКБ "ПриватБанк" м. Суми (МФО банку 337546);

НОМЕР_4 у АТ "КРЕДОБАНК" (МФО банку 325365).

Щодо позовних вимог про накладення арешту на кошти ТОВ «Суми Транс Плюс», що знаходяться на рахунках платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість - Казначейство України, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 200-1.7 ст. 200-1 Податкового кодексу України кошти, зараховані на рахунок платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, є коштами, які використовуються виключно у цілях, визначених пунктом 200-1.5 статті 200-1 цього Кодексу, та погашення податкового боргу з податку на додану вартість.

Пункт 200-1.5 ст. 200-1 Податкового кодексу України визначає, що з рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника перераховуються кошти до державного бюджету в сумі податкових зобов`язань з податку на додану вартість, що підлягає сплаті за наслідками звітного податкового періоду, та на поточний рахунок платника податку за його заявою, яка подається до контролюючого органу у складі податкової звітності з податку на додану вартість, у розмірі суми коштів, що перевищує суму задекларованих до сплати до бюджету податкових зобов`язань та суми податкового боргу з податку. При цьому перерахування коштів на поточний рахунок платника може здійснюватися у разі відсутності перевищення суми податку, зазначеної у складених податкових накладних, складених у звітному періоді та зареєстрованих у Єдиному реєстрі податкових накладних, над сумою податкових зобов`язань з податку за операціями з постачання товарів/послуг, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість у цьому звітному періоді.

Враховуючи викладене суд вважає, що накладення арешту на кошти ТОВ «Суми Транс Плюс», що знаходяться на рахунках платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість - Казначейство України, позбавить можливості товариство виконувати зобов`язання перед державною та відповідно виконання ним вимог Податкового кодексу України.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині накладення арешту на кошти ТОВ «Суми Транс Плюс», що знаходяться на рахунках платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість - Казначейство України, є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 77, 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Головного управління ДПС у Сумській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Суми Транс Плюс" про стягнення податкового боргу - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальність «Суми Транс Плюс» (вул. Рибалка, буд. 2, м. Суми, 40011, ), за рахунок коштів на рахунках у банках, обслуговуючих такого платника податків та готівки, що належить такому платнику податків податковий борг загальною сумою 3 682 918,09 грн, з яких:

1) з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) (код податку 14060100) в сумі 2 523 145,73 грн на користь міста Суми на р/р №9018002, код отримувача 37970593, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО банка одержувача 899998;

2) з податку на прибуток приватних підприємств (код податку 11021004) в сумі 1 159 772,36 грн на користь міста Суми на р/р №8018002, код отримувача 37970593, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО банка одержувача 899998.

Накласти арешт на кошти Товариства з обмеженою відповідальність «Суми Транс Плюс» (вул. Рибалка, буд. 2, м. Суми, 40011, ), які знаходяться на відкритих рахунках у таких банках: МФО банку 325365, назва банку - АТ "КРЕДОБАНК", номер рахунку - НОМЕР_1 , валюта рахунку - 980-українська гривня, дата відкриття - 10.12.2018; МФО банку 337546, назва банку - Сумська філія АТКБ "ПриватБанк" м. Суми, номер рахунку - НОМЕР_7 , валюта рахунку - 980-українська гривня, дата відкриття - 03.12.2018; МФО банку 337546, назва банку - Сумська філія АТКБ "ПриватБанк" м. Суми, номер рахунку - НОМЕР_2 , валюта рахунку - 980-українська гривня, дата відкриття - 07.11.2017; МФО банку 337546, назва банку - Сумська філія АТКБ "ПриватБанк" м. Суми, номер рахунку - НОМЕР_3 , валюта рахунку - 980-українська гривня, дата відкриття - 07.11.2017; МФО банку 325365, назва банку - АТ "КРЕДОБАНК", номер рахунку - НОМЕР_4 , валюта рахунку - 980-українська гривня, дата відкриття - 04.07.2017, у межах суми стягнення податкового боргу на загальну суму 3 682 918,09 грн.

У задоволенні решти позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено та підписано 25.02.2020.

Суддя Н.В. Савицька