Справа № 480/5469/19
Суддя: Л.М. Опімах
Дата ухвалення: 2020-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 лютого 2020 р. Справа № 480/5469/19
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Опімах Л.М., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Сумській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -
В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 (далі відповідач, ОСОБА_1 ) податковий борг зі сплати штрафних санкцій за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг у розмірі 4 392 560,00 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідач всупереч вимог п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України порушив строки сплати податків, у зв`язку з чим за ним утворилася вказана заборгованість.
Відповідач позов не визнав, у наданому суду відзиві на позовну заяву зазначив, що податкове повідомлення рішення ГУ ДФС у Сумській області про застосування штрафу на підставі Указу Президента України "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" від 12.06.1995 р. № 436/95, на підставі якого позивачем заявлено вимогу про стягнення коштів у даній справі, було оскаржене до контролюючого органу вищого рівня. Зазначає, що станом момент розгляду його скарги Указом Президента України 20 червня 2019 року N 418/2019, який стосується касової дисципліни, скасована підстава щодо нарахування відповідачу штрафу в сумі 4 392 560,00 грн. У свою чергу, протягом часу здійснення господарської діяльності відповідач був платником єдиного податку II групи за спрощеною системою оподаткування, своєчасно сплачував єдиний податок та не намагався ухилитися від належного оподаткування своєї господарської діяльності. На даний час відповідач не є підприємцем та підприємницьку діяльність не здійснює. Вважає, що штрафні санкції повинні бути пропорційними, а не надмірним тягарем, у зв`язку з чим не погоджується з позовними вимогами та просить суд відмовити позивачу в задоволенні позову.
У судове засідання представник позивача не прибув, 24.02.2020 р. подав до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглянути справу без його участі в порядку письмового провадження (а.с.56).
У судове засідання відповідач не прибув, 19.02.2020 р. подав до суду заяву, відповідно до якої проти позову заперечує та просить суд розглянути справу без його участі та участі його представника (а.с.50-51).
Враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання у справі за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно зі ст.ст. 10, 229 КАС України не здійснюється. На підставі ч. 3 ст. 194 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.
Вивчивши матеріали справи й оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що відповідач перебуває на обліку в Шосткинському управлінні Головного управління ДПС у Сумській області (здійснення підприємницької діяльності з 25.05.2012 р. по 24.05.2019 р., стан платника припинено, але не знято з обліку (КОР не пусті)), є платником податків.
Як вбачається з матеріалів справи, 09.04.2019 р. позивачем була проведена фактична перевірка щодо дотримання ФОП ОСОБА_1 норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, якою встановлено порушення п. 1.2 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", п.п. 11, 13 розділу 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 29 грудня 2017 року N 148, та п. 63.3 ст. 63, п. 296.10 ст. 296 Податкового кодексу України. За наслідками проведеної перевірки складено Акт від 10.04.2019 р. № 0164/18/22/РРО/ НОМЕР_1 (а.с.12-15).
Відповідно до п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом, вважається податковим боргом.
У судовому порядку податкове повідомлення-рішення не окаржувалося.
Таким чином, визначена цим податковим повідомленням-рішенням сума грошового зобов`язання є узгодженою та набула статусу податкового боргу.
Інші податкові повідомлення-рішення не оскаржувалися відповідачем ні в адміністративному, ні в судовому порядку, тому визначена ними сума грошового зобов`язання також є узгодженою та набула статусу податкового боргу.
Відповідно до пп. 65.10.8 п. 65.10 ст. 65 Податкового кодексу України державна реєстрація (реєстрація) припинення підприємницької чи незалежної професійної діяльності фізичної особи або внесення до Державного реєстру запису про припинення такої діяльності фізичною особою не припиняє її зобов`язань, що виникли під час провадження підприємницької чи незалежної професійної діяльності, та не змінює строків, порядків виконання таких зобов`язань та застосування санкцій за їх невиконання.
Отже, сума наявного грошового зобов`язання, не сплаченого відповідачем, набула статусу податкового боргу.
Згідно з п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
З метою погашення податкового боргу позивачем було виставлено ОСОБА_1 податкову вимогу від 10.09.2019 р. № 99-10 на суму 4 392 560,00 грн (а.с.9), яка була надіслана відповідачу поштою, проте сума боргу не сплачена.
Відповідно до п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Відповідно до пп. 19-1.1.1 п. 19-1.1 ст. 19-1 Податкового кодексу України контролюючі органи здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів.
Заборгованість відповідачем не сплачена, що підтверджується витягом з історії недоїмок (а.с.6), витягом з інтегрованої картки платника (а.с.7-8), розрахунком штрафних (фінансових) санкцій (а.с.18 на звороті), і складає 4 392 560,00 грн.
Крім того, суд не враховує твердження відповідача про те, що станом на день розгляду контролюючим органом вищого рівня його скарги на спірне податкове повідомлення-рішення Указом Президента України 20 червня 2019 року N 418/2019 була скасована підстава нарахування відповідачу штрафу в сумі 4 392 560,00 грн, та зазначає, що відповідальність платників податків пов`язана із фактом порушення податкового законодавства. У зв`язку з цим Указ Президента України "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" від 12 червня 1995 року N 436/95, який передбачав відповідальність суб`єктів господарювання за порушення норм з регулювання обігу готівки у національній валюті та на підставі якого було винесене спірне податкове повідомлення-рішення, станом на день винесення цього податкового повідомлення-рішення був чинним та підлягав застосуванню.
Відповідно до ч. 1 п. 87.1 ст. 87 Податкового кодексу України джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.
Відповідно до п. 95.1 ст. 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Таким чином, судом достовірно встановлено, що податкова заборгованість відповідачем станом на день розгляду справи не сплачена та складає 4 392 560,00 грн, що підтверджується матеріалами справи, тому суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення вказаної суми заборгованості є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.М. Опімах