Справа № 750/5062/17
Суддя: Требух Н. В.
Дата ухвалення: 2020-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 750/5062/17
Провадження № 2-а/750/17/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2020 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого судді Требух Н. В.

за участю секретаря судового засідання Будаш М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області про визнання неправомірними дій та повернення коштів,

У С Т А Н О В И В:

У травні 2017 року Чернігівське об`єднане управління Пенсійного фонду України з (далі Чернігівське ОУ ПФУ) звернулося до суду з адміністративним позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області (далі УДВС ГТУЮ в Чернігівської області), в якому, уточнивши позовні вимоги, просило визнати неправомірними дії відповідача щодо стягнення з Чернігівського ОУ ПФУ 12 228,25 грн у рахунок відшкодування витрат виконавчого провадження та стягнути неправомірно утримані кошти. Позов обґрунтовано тим, що відповідачем не дотримано процедури стягнення витрат виконавчого провадження. Рахунок № 7163, з якого УДВС ГТУЮ в Чернігівської області стягнуло ці кошти, призначений для акумуляції страхових внесків і на нього поширюється заборона щодо нецільового використання коштів, встановлена статтею 73 Закону України від 09 липня 2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058-IV). Крім того, відповідно до статті 6 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі Закон № 1404-VIII) рішення про стягнення коштів з державних органів виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, а тому відповідач, за відсутності правових підстав, стягнув з позивача кошти через банківську установу.

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 14 серпня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2017 року, у позові відмовлено.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 18.12.2019 року постанову Деснянського районного суду міста Чернігова від 14 серпня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2017 року скасовано. Справу направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Судом здійснено заміну позивача на його правонаступника Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області та за згодою позивача здійснено заміну відповідача на Управління державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми).

В судове засідання сторони не з`явились, позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Судом встановлені наступні обставини справи.

На примусовому виконанні у відповідача перебувають виконавчі листи Деснянського районного суду м. Чернігова, видані у справах №750/8492/16-а, №750/9645/16-а, №750/8943/16-а, № 750/8941/16-а, №2-а/751/357/16-а, № 751/8675/16-а, № 750/8376/16-а, №750/9458/16-а, №750/10670/16-а, №2-а/750/605/16-а, № 750/6822/16-а, № 750/9110/16-а, №751/9699/16-а, №750/9644/16-а, № 750/10061/16-а, №750/10593/16-а, №750/10696/16-а, за якими орган Пенсійного Фонду зобов`язано провести перерахунок та здійснити відповідні виплати стягувачам. У січні березні 2017 року постановами ВП №53247607, 53312983, 53241249, 53240988, 53459648, 53247747, 53273420, 53247926, 53526053, 53445461, 53388624, 53333522, 53302377, 53480833, 53371452, 53565314, 53260562 відкрито виконавче провадження за зазначеними виконавчими документами та стягнуто 12 800,00 грн виконавчого збору за кожною постановою.

11 травня 2017 року старшим державним виконавцем відділу Назаренко М. Б. складено акти державного виконавця, згідно з якими, витрати з виконання виконавчих листів, виданих у справах №750/8492/16-а, №750/9645/16-а, №750/8943/16-а, № 750/8941/16-а, №2-а/751/357/16-а, №751/8675/16-а, №750/8376/16-а, №750/9458/16-а, №750/10670/16-а, №2-а/750/605/16-а, № 750/6822/16-а, № 750/9110/16-а, №751/9699/16-а, №750/9644/16-а, №750/10061/16-а, №750/10593/16-а, № 750/10696/16-а складають 78,48 грн у кожній із зазначених справ.

У травні 2017 року УДВС ГТУЮ в Чернігівської області направило до Чернігівської філії Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» платіжне доручення № 52879220/1, згідно з яким з рахунку Чернігівського ОУ ПФУ №7163 списано 12228,25 грн у рахунок відшкодування витрат виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Статтею 26 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження», кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження органів державної виконавчої служби здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, зазначених у пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті. Розмір та види витрат виконавчого провадження встановлюються Міністерством юстиції України. На стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.

Питання організації виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню врегульовані також Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за № 489/20802 (в редакції з 05.10.2016).

Відповідно до п. 2 Розділу VІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, витрати виконавчого провадження стягуються з боржника на підставі постанови виконавця про їх стягнення, у якій зазначаються види та суми витрат виконавчого провадження. Постанова про стягнення витрат виконавчого провадження надсилається сторонам виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після її винесення. Постанова про стягнення витрат виконавчого провадження виноситься на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1-4, 6, 7 і 9 частини першої статті 37 Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9, 11, 14 і 15 частини першої статті 39 Закону. У разі якщо при закінченні виконавчого провадження або поверненні виконавчого документа витрати виконавчого провадження не були стягнуті, постанова про стягнення витрат виконавчого провадження виділяється в окреме провадження і підлягає виконанню в порядку, встановленому Законом.

Також, наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2830/5 «Про встановлення Видів та розмірів витрат виконавчого провадження» визначено види та розміри витрат виконавчого провадження, до яких належать: 1) виготовлення документів виконавчого провадження (папір; копіювання, друк документів; канцтовари), 2) пересилання документів виконавчого провадження (конверти; знаки поштової оплати (марки); послуги маркувальної машини; послуги поштового зв`язку), 3) послуги осіб, залучених до проведення виконавчих дій (експертів; зберігачів; перекладачів; суб`єктів оціночної діяльності-суб`єктів господарювання; суб`єктів господарювання та інших осіб, залучених у встановленому законом порядку до проведення виконавчих дій), 4) послуги поштового переказу стягувачу стягнених аліментних сум, 5) проведення розшуку боржника, його майна або розшуку дитини, 6) послуги перевезення, зберігання арештованого майна, у тому числі транспортування і зберігання транспортного засобу на спеціальному майданчику чи стоянці, 7) банківські послуги при операціях з іноземною валютою, 8) сплата судового збору, 9) плата за користування Єдиним державним реєстром виконавчих проваджень та після введення в дію статті 8 Закону України № 1404-VIII «Про виконавче провадження» плата за користування автоматизованою системою виконавчого провадження, 10) інші витрати виконавчого провадження, здійснені під час проведення виконавчих дій.

Згідно розділу ІІ наказу Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2830/5 «Про встановлення Видів та розмірів витрат виконавчого провадження», розміри витрат виконавчого провадження, види яких зазначені у пунктах 1, 3, 6, 7, 10 розділу І Видів та розмірів витрат виконавчого провадження, визначаються відповідно до вартості товарів і послуг, зазначеної у відповідних договорах. Розміри витрат виконавчого провадження, види яких зазначені у пунктах 2, 4 розділу I Видів та розмірів витрат виконавчого провадження, визначаються згідно з тарифами Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта». Розміри витрат виконавчого провадження, види яких зазначені у пункті 9 розділу I Видів та розмірів витрат виконавчого провадження, визначаються відповідно до встановленого Міністерством юстиції України розміру оплати. Відповідні структурні підрозділи (спеціалісти) Міністерства юстиції України, головних територіальних управлінь юстиції, що відповідають за закупівлю товарів і послуг, протягом п`яти робочих днів з дати укладання договору про закупівлю товарів і послуг, визначених пунктами 1, 2, 3, 6, 7, 10 розділу I Видів та розмірів витрат виконавчого провадження, повідомляють Департамент Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, управління державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції та відділи державної виконавчої служби про вартість закупівлі одиниці товару і послуги. На підставі наданої інформації державний виконавець визначає розмір витрат виконавчого провадження. Розміри витрат виконавчого провадження, які стягнуті до проведення процедури закупівлі відповідних товарів і послуг, визначаються на підставі вартості раніше придбаних товарів і послуг.

Відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 29 грудня 2016 № 3917/5 «Про встановлення розмірів плати за користування автоматизованою системою виконавчого провадження органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями» з 05 грудня 2016 року установлено плату за користування автоматизованою системою виконавчого провадження у розмірі 51,00 грн. за кожне відкрите виконавче провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження» на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.

Відповідно до п. 2 розділу 6 «Інструкції з організації примусового виконання рішень» затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02 квітня 2012 року N 512/5 Зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 30 вересня 2016 р. за N 1302/29432 витрати виконавчого провадження стягуються з боржника на підставі постанови виконавця про їх стягнення, у якій зазначаються види та суми витрат виконавчого провадження. Постанова про стягнення витрат виконавчого провадження надсилається сторонам виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після її винесення.

Постанова про стягнення витрат виконавчого провадження виноситься на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1 - 4, 6, 7 і 9 частини першої статті 37 Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9, 11, 14 і 15 частини першої статті 39 Закону. У разі якщо при закінченні виконавчого провадження або поверненні виконавчого документа витрати виконавчого провадження не були стягнуті, постанова про стягнення витрат виконавчого провадження виділяється в окреме провадження і підлягає виконанню в порядку, встановленому Законом.

Судом встановлено, що постанови про стягнення з позивача витрат на проведення виконавчих дій, а саме у справах №750/8492/16-а, №750/9645/16-а, №750/8943/16-а, № 750/8941/16-а, №2-а/751/357/16-а, №751/8675/16-а, №750/8376/16-а, №750/9458/16-а, №750/10670/16-а, №2-а/750/605/16-а, № 750/6822/16-а, № 750/9110/16-а, №751/9699/16-а, №750/9644/16-а, №750/10061/16-а, №750/10593/16-а, № 750/10696/16-а складають 78,48 грн у кожній із зазначених справ відповідно не виносились.

Отже, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст.132, 139, 143, 242-246, 255, 271, 287, 295-297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

позовні вимоги Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (місцезнаходження: вул.П`ятницька 83а, м. Чернігів, ) до Управління державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) (місцезнаходження: пр. Миру, 43, м. Чернігів, ) про визнання неправомірними дій та повернення коштів задовольнити частково.

Визнати дії Управління державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) щодо списання коштів на суму 12228,25 грн. згідно платіжної вимоги від 11.05.2017 року у частині суми витрат виконавчого провадження за виконавчими провадженнями №53247607, 53312983, 53241249, 53240988, 53459648, 53247747, 53273420, 53247926, 53526053, 53388624, 53333522, 53302377, 53480833, 53371452, 53565314, 53260562 по 78 грн. 48 коп. у кожному із зазначених виконавчих проваджень з рахунку Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України (місцезнаходження: пр. Миру, 44, м. Чернігів, ) неправомірними.

Стягнути з Управління державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) (місцезнаходження: пр. Миру, 43, м. Чернігів, ) на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (місцезнаходження: вул.П`ятницька 83а, м. Чернігів, ) 1255 грн. 68 коп. неправомірно знятих коштів на підставі платіжної вимоги від 11.05.2017 року в межах виконавчих проваджень №53247607, 53312983, 53241249, 53240988, 53459648, 53247747, 53273420, 53247926, 53526053, 53388624, 53333522, 53302377, 53480833, 53371452, 53565314, 53260562.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому ст.. 287 КАС України.

Суддя Н.В.Требух