Справа № 813/3530/13-а
Суддя: Карп'як Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2020-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №813/3530/13-а
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2020 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Карп`як О.О.

секретар судового засідання Лубоцька Н.І.,

за участю:

представника позивача Шнир О.Б.,

представника відповідача Квасниці Н.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ваги АКСІС Україна» до Головного управління ДПС у Львівській області про скасування податкового повідомлення рішення,-

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ваги АКСІС Україна» звернулось до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова Львівської області Державної податкової служби у якому просить визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення рішення № від 17.05.2012 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що висновки податкового органу щодо порушення позивачем податкового законодавства з посиланням лише на акти проведення перевірок контрагентів позивача ТОВ «Екопласт-Львів», ПП «Львівкомфортгруп» та ПП «Західпромбуд-сервіс», як на доказ порушення податкового законодавства такими контрагентами у яких встановлено нікчемність правочинів, є протиправними, оскільки по таких правочинах відбулася поставка товарів, надавалися послуги та здійснювалася оплата, тобто відбулося їх реальне виконання. Позивач також зазначає, що ним було надано до перевірки всі необхідні документи, що підтверджують належне виконання укладених договорів з ТОВ «Екопласт-Львів», ПП «Львівкомфортгруп» та ПП «Західпромбуд-сервіс».

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 08 травня 2013 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 08 травня 2013 року підготовче провадження закінчено та призначено справу до судового розгляду.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 04 червня 2013 року позов задоволено повністю визнано протиправним і скасовано податкове повідомлення рішення Державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова Львівської області Державної податкової служби № від 17.05.2012 року; стягнуто з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ваги АКСІС Україна» 2294,00 грн. судового збору.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції представник відповідача подав апеляційну скаргу.

Львівський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 01 жовтня 2015 року апеляційну скаргу залишив без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 4 червня 2013 року у справі №813/3530/13-а без змін.

Галицька об`єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Львівській області звернулася до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, в якій просила скасувати постанову Львівського окружного адміністративного суду від 04.06.2013 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 01.10.2015 та прийняти нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 17.11.2016 року замінено Державну податкову інспекцію у Сихівському районі м. Львова Львівської області Державної податкової служби на її процесуального правонаступника Галицьку об`єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Львівській області.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 13 червня 2019 року касаційну скаргу Галицької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області задоволено частково, а саме: постанову Львівського окружного адміністративного суду від 04.06.2013 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 01.10.2015 у справі №813/3530/13-а (876/9529/13) скасовано та справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями визначено головуючого суддю Карп`як О.О.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 22 липня 2019 року адміністративну справу № 813/3530/13-а прийнято до провадження та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Протокольною ухвалою суду від 03 жовтня 2019 року продовжено розгляд справи у підготовчому засіданні на 30 днів.

Протокольною ухвалою суду від 02 грудня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Протокольною ухвалою суду від 03 жовтня 2019 року, проголошеною в судовому засіданні без виходу до нарадчої кімнати замінено відповідача на Головне управління ДПС у Львівській області.

Представник відповідача подав відзив на позовну заяву, де просив відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на наступне. В ході аналізу податкової звітності ПП «Західпромбуд-Сервіс» встановлено відсутність будь-якої інформації про наявні складські приміщення, а також устаткування, що необхідне для здійснення фінансового господарської діяльності підприємства. Вказане підприємство станом на 13.04.2011 року за юридичною та фактичною адресою не знаходиться, діяльність вказаного підприємства спрямована на здійснення операцій пов`язаних з наданням податкової вигоди третіх осіб.

Крім цього, ДПІ у Залізничному районі м. Львова проведена позапланова невиїзна перевірка ТОВ «Екопласт-Львів» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2010 року по 04.11.2010 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2010 року по 04.11.2010 року, за результатами якої складено акт в якому задокументовано нікчемні правочини та встановлено порушення вимог п.п. 4.1.1., п.п. 4.1.4.(б) п. 4.1. ст. 4 Закону України «Про порядок погашення зобов`язань платників податків перед бюджетами та цільовими фондами».

Відповідач вказує, що основою формування бухгалтерського, а відтак податкового обліку є господарська операція, яка впливає на стан зобов`язань, в тому числі і податкових. Відображенню у податковій звітності підлягає лише та господарська операція, яка фактично відбулась, а не та, зміст якої лише відображений на первинних документах, відповідно тоді така господарська операція, яка фактично відбулась і створює відповідні податкові наслідки для платника шляхом формування ним складу податкового кредиту (зобов`язання) та валових витрат (валових доходів). Відтак, господарська операція, яка фактично не відбулась є нікчемною, оскільки не спрямована на реальне настання правових наслідків, а спрямована лише на формування платником податкового кредиту та валових витрат у зв`язку із відображенням її змісту у первинних документах.

В судовому засідання представник позивача просив позов задоволити з підстав, наведених у ньому.

Представник відповідача просила у задоволенні позову відмовити з підстав, наведених у запереченнях на позовну заяву.

Суд, заслухавши вступне слово учасників справи, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступне.

На підставі направлення від 17.04.2012 року №89 та наказу від 17.04.2012 №107 працівниками відповідача проведено позапланову виїзну перевірку позивача з питань правильності декларування податку на прибуток та податку на додану вартість за грудень 2009 року, січень серпень, жовтень 2010 року при здійсненні взаєморозрахунків з ТОВ «Екопласт-Львів», ПП «Львівкомфортгруп» та ПП «Західпромбуд-сервіс», СГД ОСОБА_1 за весь період здійснення взаєморозрахунків, за результатами якої складено акт № 425/22-10/3158854 від 28.04.2012 року.

Згідно акта, перевіркою встановлено порушення позивачем:

- п.п. 7.4.1., п.п. 7.4.4., п.п. 7.4.5. п. 7.4. ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», в результаті чого занижено податок на додану вартість в сумі 413536,00 грн., в тому числі в грудні 2009 року 45845,00 грн., в січні 2010 року 18380,00 грн., в лютому 2010 року 17433,00 грн., в березні 2010 року 61063,00 грн., в квітні 2010 року 51746,00 грн., в травні 2010 року 33338,00 грн., в червні 37152,00 грн., в липні 2010 року 8176,00 грн., в серпні 2010 року 53136,00 грн., в жовтні 2010 року 14367,00 грн.

На підставі висновків податкового органу про вчинення позивачем порушень підпунктів 7.4.1, 7.4.4, 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону України Про податок на додану вартість від 03.04.1997 № 168/97-ВР (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 17.05.2012 № про визначення грошового зобов`язання з податку на додану вартість в загальній сумі 516923грн., в тому числі: в сумі 413536 грн. за основним платежем та в сумі 103384 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Зокрема, в акті перевірки№ 425/22-10/3158854 від 28.04.2012 року зазначено:

До перевірки представлено акт ДПІ у Залізничному районі м. Львова про проведення позапланової перевірки ПП «Західпромбуд-Сервіс» щодо підтвердження господарських відносин із платниками податків згідно додатку № 5 до поданої податкової декларації з ПДВ за січень грудень 2010 року, січень лютий 2011 року, в якому зазначено, що в ході перевірки не підтверджено наявність придбання товарів (послуг) від підприємств постачальників та постачання товарів (послуг) від підприємств покупців за січень грудень 2010 року, січень 2011 року, що свідчить про те, що правочин ПП «Західпромбуд-Сервіс» та підприємствами постачальниками і підприємствами покупцями здійснені без мети настання реальних наслідків. Жодних первинних документів фінансово-господарської діяльності ПП «Західпромбуд-Сервіс» за січень грудень 2010 року, січень 2011 року до перевірки не надано. У зв`язку з чим, ПП «Західпромбуд-Сервіс» здійснювало діяльність, спрямовану на здійснення операцій пов`язаних з наданням податкової вигоди третім особам.

Відтак, сума ПДВ з придбаних ТОВ «Ваги Аксіс Україна» товарів та послуг віднесених до складу податкового кредиту по ПП «Західпромбуд-Сервіс», вважають не підтвердженими за жовтень 2010 року на суму 14366,67 грн.

До перевірки представлено акт ДПІ у Залізничному районі м. Львова про проведення позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Екопласт-Львів» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2010 року по 04.11.2010 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2010 року по 04.11.2010 року в якому

Зазначено, що згідно реєстраційних документів директором є громадянин Польщі ОСОБА_2 . Як з`ясовано з даних витягу інформаційної системи Державної прикордонної служби України про перетин кордону «Аркан» у період з 01.01.2010 року по 13.10.2010 року вказана особа на території України не перебувала, місцезнаходження посадових осіб підприємства невідоме, а також у платника відсутні виробничі потужності, основні фонди, складські приміщення, транспортні засоби, відсутні спеціалісти, які б проводили роботи відповідно до статутної господарської діяльності між даним підприємством та підприємствами постачальниками і підприємствами покупцями товарів (робіт і послуг). Таким чином, ТОВ «Екопласт-Львів» відобразило господарські операції щодо придбання товарів (робіт, послуг) та подальшого їх продажу покупцям, які фактично не відбувались, а отже є нікчемними.

Отже, вартість придбаних ТОВ «Ваги Аксіс Україна» товарів та послуг, віднесених до складу податкового кредиту по ТОВ «Екопласт-Львів» вважаються не підтвердженими на загальну суму 204702,15 грн., тобто, в результаті виконання сторонами нікчемних угод не може виникати право на податковий кредит по ПДВ у ТОВ «Ваги Аксіс Україна». В результаті чого встановленого порушення Закону України «Про податок на додану вартість», що призвело до завищення податкового кредиту на загальну суму 204702,15 грн.

До перевірки представлено акт ДПІ у Сихівському районі м. Львова про проведення позапланової виїзної перевірки ПП «Львівкомфортгруп-К» з питань правильності формування сум податкового зобов`язання та суми податкового кредиту за період з 10.09.2007 року по 30.09.2007 року в якому зазначено, що під час проведення перевірки місцезнаходження посадових осіб підприємств та документів, що засвідчують здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства не встановлено. ПП «Львівкомфортгруп-К» фактично не здійснювало господарської діяльності, немало у власності та користуванні офісних та складських приміщень, земельними ділянками та транспортними засобами не користувалося, відсутні виробничі потужності, спеціалісти, які б проводили роботи відповідно до статутної і ліцензійної діяльності підприємства, що вказує про неможливість здійснення господарської діяльності між даним підприємством та підприємствами-постачальниками і підприємствами покупцями товарів (робіт, послуг).

Отже, вартість придбаних ТОВ «Ваги Аксіс Україна» товарів та послуг, віднесених до складу податкового кредиту по ПП «Львівкомфортгруп-К» вважаються не підтвердженими на загальну суму 194467,34 грн.

Враховуючи вищенаведене, правочини, що виконувались протягом періоду, що перевірявся - ТОВ «Ваги Аксіс Україна» та ТОВ «Екопласт-Львів», ПП «Львівкомфортгруп-К» та ПП «Західпромбуд-сервіс» не спричинили реального настання правових наслідків, а тому є нікчемним, що підтверджує відсутність фактичного отримання товарів та надання послуг від вищевказаних контрагентів.

Вчинення позивачем вищезазначених порушень вимог податкового законодавства, на думку податкового органу, полягає у неправомірному включенні до складу податкового кредиту податку на додану вартість за нереальними операціями з придбання активів у Товариства з обмеженою відповідальністю Екопласт-Львів, Приватного підприємства Львівкомфортгруп, Приватного підприємства Західпромбуд-сервіс.

Відсутність права у позивача на формування показників податкового обліку за вказаними операціями відповідач пов`язує з тим, що за результатами проведених податковими органами контрольних заходів щодо задекларованих постачальників позивача встановлено відсутність таких юридичних осіб за адресою місцезнаходження, відсутність у них необхідних ресурсів та умов для здійснення господарської діяльності, неможливістю простежити рух активів у ланцюгу постачання на підставі податкових звітностей Товариства з обмеженою відповідальністю Екопласт-Львів, Приватного підприємства Львівкомфортгруп, Приватного підприємства Західпромбуд-сервіс.

Крім того, податковий орган вказував на реєстрацію Товариства з обмеженою відповідальністю Екопласт-Львів ОСОБА_3 з метою фіктивної господарської діяльності, що підтверджується матеріалами відповідного кримінального провадження.

Не погоджуючись із вказаним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинами, суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Законом України «Про податок на додану вартість» № 168/97-ВР від 03.04.1997 року із змінами і доповненнями (в редакції, чинній на виникнення спірних правовідносин), Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» № 996-XIV від 16.07.1999 року із змінами і доповненнями, Податковим кодексом України, Кодексом адміністративного судочинства України.

Пунктом 1.32 статті 1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» визначено, що господарська діяльність - будь-яка діяльність особи, направлена на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою. Під безпосередньою участю слід розуміти зазначену діяльність особи через свої постійні представництва, філіали, відділення, інші відокремлені підрозділи, а також через довірену особу, агента або будь-яку іншу особу, яка діє від імені та на користь першої особи.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

Згідно п. 1.3. ст. 1 Закону України «Про податок на додану вартість», платник податку - особа, яка згідно з цим Законом зобов`язана здійснювати утримання та внесення до бюджету податку, що сплачується покупцем, або особа, яка імпортує товари на митну територію України.

Згідно п. 1.7. ст. 1 цього ж Закону, податковий кредит - сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов`язання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом.

Згідно п.п. 7.4.1. п. 7.4. ст. 7 цього ж Закону, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 81 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку

Згідно п.п. 7.4.4. п. 7.4. ст. 7 цього ж Закону, Якщо платник податку придбаває (виготовляє) матеріальні та нематеріальні активи (послуги), які не призначаються для їх використання в господарській діяльності такого платника, то сума податку, сплаченого у зв`язку з таким придбанням (виготовленням), не включається до складу податкового кредиту.

Згідно п.п. 7.4.5. п. 7.4. ст. 7 цього ж Закону, не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв`язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями.

З наведених законодавчих положень вбачається, що умовами реалізації права платника на податковий кредит є фактичне придбання товарів (робіт, послуг) та наявність первинних документів (зокрема, податкових накладних), оформлених у відповідності з вимогами чинного законодавства.

При цьому, наслідки в податковому обліку платника створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто такі, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають змісту, відображеному в укладених платником податку договорах.

Необґрунтована ж податкова вигода характеризується відсутністю фактичного виконання господарських операцій, здійсненням операцій без ділової мети та обліком операцій безвідносно до їх реального економічного змісту, узгодженістю дій покупця та постачальника для штучного створення умов для бюджетного відшкодування.

Згідно ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно ч. 1 ст. 9 цього ж Закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Позивачем в обґрунтування позовних вимог надано суду копії:

- податкових декларацій з податку на додану вартість за грудень 2009 року жовтень 2010 року та податкових декларацій з податку на прибуток за 2009 рік, перший, другий, третій, четвертий квартали 2010 року з квитанціями про їх отримання в податковому органі;

- технічного паспорту на автомобіль марки ГАЗ 2705-ВП, 2003 року випуску;

- журналу ордеру і Відомості по рахунку 631 за 2010 року «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» (ПП «Західпромбуд-сервіс»);

- видаткової накладної № 100101 від 01.10.2010 року та податкової накладної №100101 від 01.10.2010 року, виданих позивачу його контрагентом - ПП «Західпромбуд-сервіс»;

- журналу ордеру і Відомості по рахунку 631 за 2010 року «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» (ТОВ «Екопласт-Львів»);

- видаткових накладних та податкових накладних за травень, липень, серпень 2010 року, виданих позивачу його контрагентом - ТОВ «Екопласт-Львів»;

- журналу ордеру і Відомості по рахунку 6852 «Розрахунки з іншими кредиторами (у розрізі замовлень)» за 2010 рік (ТОВ «Екопласт-Львів»);

- актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) за грудень 2009 року, лютий-березень 2010 року, складених між позивачем та «ПП «Львівкофортгруп-К»;

- податкових накладних за грудень 2009 року, лютий квітень 2010 року, виданих позивачу його контрагентом - «ПП «Львівкофортгруп-К».

Щодо господарських операцій позивача з ТзОВ «Екопласт-Львів»:

Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань керівником ТзОВ «Екопласт-Львів» зазначено ОСОБА_4 .

До видів діяльності вказаного підприємства належить: будівництво будівель, оптова торгівля будівельними матеріалами, дослідження кон`юнктури ринку та виявлення суспільної думки, діяльність у сфері інжинірингу, діяльність автомобільного вантажного транспорту.

З метою встановлення змісту господарських операцій, договірних умов, фактичного порядку надання поставок, обсяги і зміст, мету придбання, щодо господарських операцій з контрагентом ТзОВ «Екопласт-Львів» при новому розгляді справи судом запропоновано позивачу подати додаткові докази на підтвердження реальності господарської операції.

Однак, договору, складно в письмовій формі між позивачем та ТзОВ «Екопласт-Львів» не подано.

Представником позивача в судовому засіданні вказувалось на вилучення таких слідчими органами, однак вказані твердження не знайшли свого підтвердження належними та допустимим доказами, в тому числі долученими копіями протоколів виїмки.

На підтвердження проведення господарських операцій з таким контрагентом позивачем долучено до матеріалів справи копії видаткових накладних: №0501 від 05.05.2010 року; №0502 від 05.05.2010 року; №0503 від 07.05.2010 року; №0958 від 01.06.2010 року; №0959 від 07.06.2010 року; №0960 від 10.06.2010 року; №0961 від 14.06.2010 року; №1451 від 01.07.2010 року; №1452 від 02.07.2010 року; №1453 від 09.07.2010 року; №1454 від 12.07.2010 року.

На підтвердження підстав віднесення позивачем до складу податкового кредиту вартості товарів, придбаних у ТзОВ «Екопласт Львів», подано наступні податкові накладні № 0485 від 05.05.2010, № 0486 від 05.05.2010, № 0487 від 07.05.2010, № 0488 від 21.05.2010, № 0489 від 27.05.2010, № 0966 від 01.06.2010, № 0967 від 07.06.2010, № 0968 від 10.06.2010, № 0969 від 14.06.2010, № 0970 від 18.06.2010, № 0971 від 23.06.2010, № 1316 від 01.07.2010, № 1317 від 02.07.2010, № 1318 від 09.07.2010, № 1319 від 12.07.2010, № 1320 від 13.07.2010, № 1321 від 16.07.2010, № 1322 від 21.07.2010, № 1323 від 26.07.2010, № 1324 від 28.07.2010, № 1325 від 30.07.2010, № 1807 від 10.08.2010, № 1808 від 16.08.2010, № 1809 від 20.08.2010, № 1810 від 30.08.2010, № 1811 від 26.08.2010.

Також, в матеріалах справи містяться акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) на підтвердження надання послуг ТзОВ «Екопласт-Львів» (виконавець) до замовника, ТзОВ «Ваги АКСІС Україна», а саме акти:

- № 0166 від 21.05.2010 року (рекламні листи та макет);

- № 0167 від 27.05.2010 року (рекламні брошури та афіші);

- № 0283 від 18.06.2010 року (рекламні листи та макет);

- № 0284 від 23.06.2010 року (рекламні брошури та афіші);

- № 0396 від 13.07.2010 року (рекламні листи та макет);

- № 0397 від 16.07.2010 року (рекламні брошури та афіші);

- № 0398 від 21.07.2010 року (послуги по виготовленню листівок та буклетів);

- № 0399 від 26.07.2010 року (рекламні листи та макет);

- № 0400 від 28.07.2010 року (рекламні брошури та афіші);

- № 0401 від 30.07.2010 року (послуги по виготовленню листівок і буклетів);

- № 0522 від 10.08.2010 року (рекламні листи та макет);

- № 0523 від 16.08.2010 року (рекламні брошури та афіші);

- № 0524 від 20.08.2010 року (послуги по виготовленню листівок і буклетів);

- № 0526 від 26.08.2010 року (рекламні листи та макет);

- № 0525 від 30.08.2010 року (рекламні брошури та афіші).

Суд звертає увагу на те, що на підтвердження реальності господарських операцій з контрагентом ТзОВ «Екопласт Львів» позивачем долучено до матеріалів справи тільки видаткові, податкові накладні та акти. Інших документів не подано.

Також в матеріалах справи міститься копія Акту «Про результати позапланової невиїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Екопласт Львів» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2010 року по 04.11.2010 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2010 року по 04.11.2010 року» № 3315/23-2/33196220 від 30.12.2010 року, яким встановлено наступне. Правочини, що виконувались за період з 01.01.2010 року по 04.11.2010 року ТзОВ «Екопласт Львів» з контрагентами-постачальниками (згідно системи автоматизованого співставлення податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України) не спричиняють реального настання правових наслідків. Дані відображені в податкових деклараціях не відповідають показним фінансово-господарської діяльності ТзОВ «ЕкопластЛьвів».

Матеріали справи містять постанову Сихівського районного суду м. Львова від 29.12.2011 у справі №1-104/11, в мотивувальній частині якої було встановлено, що ОСОБА_3 упродовж 2009-2010 років з метою фіктивного підприємництва проводив реєстрацію, придбання та перереєстрацію ряду суб`єктів господарювання, зокрема Товариства з обмеженою відповідальністю «Екопласт-Львів». Вказані дії ОСОБА_3 кваліфіковані за частиною третьою статті 27, частиною третьою статті 28, частиною другою статті 205 Кримінального кодексу України як фіктивне підприємництво.

Вказаним судовим рішенням закрито кримінальне провадження у справі №1-104/11 та звільнено ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною третьою статті 27, частиною третьою статті 28, частиною другою статті 205 Кримінального кодексу України на підставі підпункту «в» статті 1, статті 6 Закону України «Про амністію у 2011 році».

Наявність рішення про закриття кримінальної справи за нереабілітуючими підставами щодо ОСОБА_3 , який був засновником Товариства з обмеженою відповідальністю «Екопласт-Львів», ставить під сумнів реальність господарських операцій між позивачем та вказаним контрагентом. Статус фіктивного, нелегального підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю. Господарські операції таких підприємств не можуть бути легалізовані навіть за формального підтвердження документами бухгалтерського обліку.

Згідно з правовим висновком Верховного Суду України, висловленим, зокрема, в постанові від 01.12.2015 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Пеппермінт» до Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, статус фіктивного, нелегального підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю, а тому господарські операції такого підприємства не можуть бути легалізовані навіть за формального підтвердження документами бухгалтерського обліку.

Таким чином, ТОВ «Ваги Аксіс Україна» взяло на себе ризик негативних наслідків у вигляді неможливості застосування податкової вигоди на підставі документів від спірного контрагента, що не відповідає вимогам чинного законодавства. Нездійснення заходів з перевірки правоздатності контрагента є ризиком самого платника, а тому саме на нього покладаються негативні наслідки неналежної організації своєї господарської діяльності, зокрема у вигляді не підтвердження права на формування у податковому обліку податкового кредиту.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності із застосування амністії чи у зв`язку з закінченням строку давності, свідчить про вчинення особою інкримінованого їй злочину, однак держава відмовляється від застосування щодо особи, котра вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що первинні документи, які стали підставою для формування податкового кредиту та валових витрат, виписані вказаним вище контрагентом підприємства, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів (робіт, послуг).

Аналогічна правова позиція викладені в постанові Верховного Суду від 08.10.2019 у справі №813/5998/14.

Відтак, доводи відповідача про штучне формування позивачем податкового кредиту за господарськими операціями з ТзОВ «Екопласт Львів» є обґрунтованими.

Щодо господарських операцій позивача з Приватним підприємством «Західпромбуд-сервіс» та з Приватним підприємством «Львівкомфортгруп-К».

З метою встановлення змісту господарських операцій, договірних умов, фактичного порядку надання поставок, обсяги і зміст, мету придбання, щодо господарських операцій з контрагентом Приватним підприємством «Західпромбуд-сервіс» при новому розгляді справи судом запропоновано позивачу подати додаткові докази на підтвердження реальності господарської операції.

Однак, договору, складно в письмовій формі між позивачем та Приватним підприємством «Західпромбуд-сервіс» не подано.

На підтвердження проведення господарської операції з таким контрагентом позивачем долучено до матеріалів справи копію видаткової накладної від 01.10.2010 року, згідно якої одержувачем товарів (блоки плати, гирі, рами ваги, блоків захисту датчика, корпусу монорельси, блоку управління автоматикою вагової, листа нерж., листа) є ТзОВ «Ваги Аксіс Україна», постачальник ПП «Західпромбуд сервіс».

На підтвердження підстав віднесення позивачем до складу податкового кредиту вартості товарів, придбаних у ПП «Західпромбуд сервіс», подано податкову накладну №100101 від 01.10.2010.

В матеріалах справи міститься копія Акту «Про результати документальної невиїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю ПП «Західпромбуд-сервіс» щодо підтвердження господарських відносин із платниками податків згідно додатку № 5 до декларації з ПДВ за січень 2010 року, лютий 2010 року, березень 2010 року, квітень 2010 року, травень 2010 року, червень 2010 року, липень 2010 року, серпень 2010 року , вересень 2010 року, жовтень 2010 року , листопад 2010 року, грудень 2010 року, січень 2011 року, лютий 2011 року» № 893/15-2/33285645 від 13.04.2011 року, яким встановлено наступне. Фактичне місцезнаходження ПП «Західпромбуд-сервіс» не встановлено. В ході аналізу податкової звітності ПП «Західпромбуд-сервіс» встановлено відсутність будь якої інформації про наявні складські приміщення, а також устаткування, що необхідне для здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства. Контролюючий орган вважав, що ПП «Західпромбуд-сервіс» здійснювало діяльність спрямовану на здійснення операцій, пов`язаних з наданням податкової вигоди третім особам. В ході проведення перевірки не встановлено факту передачі товарів від продавця до покупця у зв`язку з відсутністю (не наданням для перевірки) актів приймання-передачі товару, довіреностей, документів, що засвідчують транспортування, зберігання товарів. Жодних первинних документів фінансово-господарської діяльності до перевірки не надано.

Згідно наявних в матеріалах справи доказів, у період проведення вказаних господарських операцій директором ПП «Західпромбуд-сервіс» є ОСОБА_5 .

До видів діяльності контрагента ПП «Західпромбуд-сервіс» є будівництво будівель, будівництво інших споруд, посередництво в торгівлі деревиною, будівельними матеріалами, оптова торгівля будівельними матеріалами, оренда офісних машин та устаткування, включаючи обчислювальну техніку, консультування з питань інформатизації.

З метою встановлення змісту господарських операцій, договірних умов, фактичного порядку надання поставок, обсяги і зміст, мету придбання, щодо господарських операцій з контрагентом ПП «Львівкомфортгруп-К» при новому розгляді справи судом запропоновано позивачу подати додаткові докази на підтвердження реальності господарської операції.

Однак, договору, складно в письмовій формі між позивачем та ПП «Львівкомфортгруп-К» не подано.

На підтвердження проведення господарських операцій між позивачем (одержувач) та ПП «Львівкомфортгруп-К» (постачальник) долучено до матеріалів справи копії видаткових накладних: №0734 від 01.12.2009; №0735 від 08.12.2009; №0968 від 04.01.2010; №0969 від 11.01.2010; №1334 від 01.02.2010; №1335 від 04.02.2010; №1831 від 01.03.2010; №1832 від 03.03.2010; №1833 від 09.03.2010; №2402 від 01.04.2010; №2403 від 01.04.2010.

На підтвердження здійснення вказаних господарських операцій з ПП «Львівкомфортгруп-К» позивач долучив податкові накладні № 0854 від 01.12.2009, № 0856 від 08.12.2009, № 0857 від 14.12.2009, № 0858 від 23.12.2009, № 0855 від 08.12.2009, № 0260 від 04.01.2010, № 0261 від 11.01.2010, № 681 від 01.02.2010, № 682 від 04.02.2010, № 0683 від 16.02.2010, № 0684 від 25.02.2010, № 1199 від 01.03.2010, № 1200 від 03.03.2010, № 1204 від 03.03.2010, № 1205 від 11.03.2010, № 1206 від 15.03.2010, № 1207 від 24.03.2010, № 1202 від 09.03.2010, № 1209 від 30.03.2010, № 1879 від 01.04.2010, № 1880 від 01.04.2010, № 1882 від 09.04.2010, № 1883 від 15.04.2010, № 1884 від 27.04.2010, № 1885 від 27.04.2010.

Також, в матеріалах справи містяться акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) на підтвердження надання послуг (рекламні листи та макети, послуги по виготовленню листівок і буклетіврекламні брошури та афіші від виконавця, ПП «Львівкомфортгруп-К», до замовника, ТзОВ «Ваги АКСІС Україна», а саме акти: № 0812 від 08.12.2009 року, № 0813 від 14.12.2009 року, № 0816 від 23.12.2010 року, № 0115 від 16.02.2010 року, № 0116 від 25.02.2010 року, № 0224 від 03.03.2010 року, № 0225 від 11.03.2010 року, № 0226 від 15.03.2010 року, № 0227 від 24.03.2010 року, № 0229 від 30.03.2010 року, № 0392 від 09.04.2010 року, № 0393 від 15.04.2010 року, № 0394 від 21.04.2010 року, № 0395 від 27.04.2010 року.

Також в матеріалах справи міститься копія Акту «Про результати позапланової невиїзної перевірки ПП «Львівкомфортгруп-К» з питань правильності формування сум податкового зобов`язання та суми податкового кредиту за період 10.09.2007 по 30.09.2010 р.» № 115/23-209/35383018 від 16.02.2011 року, яким встановлено наступне. Правочини, що виконувались за період з 10.09.2007 року по 30.09.2010 року ПП «Львівкомфортгруп-К» з контрагентами-постачальниками (згідно системи автоматизованого співставлення податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України) не спричиняють реального настання правових наслідків. Дані відображені в податкових деклараціях не відповідають показним фінансово-господарської діяльності ПП «Львівкомфортгруп-К».

Згідно наявних в матеріалах справи доказів, у період описаних у акті перевірки операцій, директором ПП «Львівкомфортгруп-К» зазначено ОСОБА_6 .

Подані первинні документи підписані від імені ПП «Львівкомфортгруп-К» ОСОБА_7 . Однак не вказано документів, які надають йому право їх підписувати, в т.ч. податкові накладні.

До видів діяльності вказаного підприємства належить: змішане сільське господарство, будівництво будівель, посередництво в торгівлі товарами широкого асортименту, оптова торгівля будівельними матеріалами, організація перевезення вантажів, дослідження кон`юнктури ринку та виявлення суспільної думки, діяльність у сфері інжинірингу, розбирання та знесення будівель, земельні роботи, інші види оптової торгівлі, надання інших видів комерційних послуг.

В судовому засіданні від 02.12.2019 суд ухвалив викликати в якості свідків керівників ПП «Львівкомфортгруп-К», ТзОВ «Екопласт-Львів» та ПП «Західпромбуд-сервіс».

На адресу вказаних підприємств, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань суд скеровував судові повістки про виклик в судові засідання.

Однак, вказані свідки в судові засідання не з`являлися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце проведення судових засідань, що підтверджуються наявними у справі конвертами. Причиною повернення конвертів на адресу суду зазначено «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення» та «за закінченням встановленого строку зберігання».

До матеріалів справи долучено пояснення директора ТзОВ «Ваги АКСІС Україна» ОСОБА_8 О ОСОБА_9 , де останній повідомив наступне. Позивач та ПП «Львівкомфортгруп-К», ТзОВ «Екопласт-Львів» та ПП «Західпромбуд-Сервіс» уклало ряд договорів про постачання комплектуючих для ваг та договорів на надання послуг з виготовлення рекламної продукції. Умови договорів між компаніями погоджувались по телефону, за допомогою електронної пошти та під час зустрічей з представниками компаній в офісі ТзОВ «Ваги АКСІС Україна». Особи, які представлялись директорами ПП «Львівкомфортгруп-К», ТзОВ «Екопласт-Львів» та ПП «Західпромбуд-Сервіс» чи їх представниками приходили в офіс ТзОВ «Ваги АКСІС Україна» вже з підписаними від сторони компаній договорами та іншими необхідними документами. Поставка закуплених товарів відбувалась шляхом їх перевезення транспортом позивача з адрес, за якими знаходилися ПП «Львівкомфортгруп-К», ТзОВ «Екопласт-Львів» та ПП «Західпромбуд-Сервіс» та із складів, на які вказували представники наведених компаній. Товар по кількості та якості приймали працівники ТзОВ «Ваги АКСІС Україна» та директор, який підписував всі первинні документи. За всі поставлені товари здійсненна оплата в повному обсязі. З придбаних комплектуючих та металу позивач виготовляв ваги та в подальшому їх реалізував постійним клієнтам товариства.

Так, відповідно до акта ДПІ у Залізничному районі м. Львова № 3315/23-2/33196220 від 30.12.2010 року «Про результати позапланової невиїзної перевірки ТзОВ «Екопласт-Львів» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2010 року по 04.11.2010», зазначено, що в ході розслідування кримінальної справи №179-0467 ВРКС слідчим відділом податкової міліції ДПА у Львівській області встановлено та повідомлено ДПІ у Залізничному районі м. Львова, про те, що керівник підприємства громадянин Польщі ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ), у період з 01.01.2010 по 13.10.2010 на території України не перебував.

Перевіркою встановлено, що ТзОВ «Екопласт-Львів» не подано декларації по податку на прибуток за: 3 квартали 2009 року по терміну до 09.11.2009, 2009 рік по терміну до 09.02.2010, півріччя 2010 року по терміну до 09.08.2010.

У зв`язку із відсутністю документів, посадових осіб ТзОВ «Екопласт-Львів», для перевірки не надано накладні, акти виконаних робіт, товарно-транспортні накладні, довіреності, картки складського обліку, накази на прийняття та звільнення працівників, договори цивільно-правових відносин, оренди складських приміщень та транспорту, тобто жодних документів, що вказують про фактичне здійснення господарських операцій. Вищезазначене підтверджує відсутність фактичного отримання, здійснення робіт, послуг та відвантаження товарів ТзОВ «Екопласт-Львів».

Згідно відомостей акта ДПІ у Сихівському районі м. Львова від 16.02.2011 №115/23-209/35383018 «Про результати позапланової невиїзної перевірки ПП «Львівкомфортгруп-К» з питань правильності формування сум податкового зобов`язання та суми податкового кредиту за період з 10.09.2007 по 30.09.2010» ПП «Львівкомфортгруп-К» фактично не здійснювало господарської діяльності, немало у власності та користуванні офісних та складських приміщень та не користувалось земельними ділянками та автотранспортними засобами.

Місцезнаходження посадових осіб підприємства невідоме. Вищезазначене підтверджує відсутність фактичного отримання, здійснення робіт, послуг та відвантаження товарів ПП «Львівкомфортгруп-К».

Підсумовуючи наведені в актах відомості, суд дійшов висновку про відсутність у контрагентів позивача належних умов та необхідних засобів для ведення господарської діяльності, в тому числі по взаємовідносин із позивачем.

Згідно зі статтею 1 Закону № 996-ХIV господарська операція це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

За змістом частин першої та другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Тобто для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

Слід зазначити, що договір не є первинним обліковим документом для цілей бухгалтерського обліку. Відповідно до частини першої статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Отже, договір свідчить лише про намір виконання дій (операцій) в майбутньому, а не про їх фактичне виконання.

Відповідно до вищенаведеного визначення господарська операція пов`язана не з фактом підписання договору, а з фактом руху активів платника податків та руху його капіталу.

Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов`язаний суб`єкт владних повноважень.

Разом з тим відповідно до принципу змагальності суб`єкт господарювання має спростувати доводи суб`єкта владних повноважень, якщо їх обґрунтованість заперечує.

Позивач доводить господарські операції первинними документами переліченими вище, а на підтвердження реалізації придбаного товару долучив до матеріалів справи податкові та видаткові накладні.

Однак, суд зазначає, що для операцій, за якими платник ПДВ може визнавати податковий кредит, є придбання, виготовлення, отримання, увезення товарів чи послуг.

Крім того, право на податковий кредит виникає незалежно від того, чи почали придбані товари/послуги й основні фонди використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника ПДВ протягом звітного податкового періоду. А також незалежно від того, чи здійснював платник ПДВ оподатковувані операції протягом відповідного звітного податкового періоду.

Тобто податковий кредит визнають за всіма покупками незалежно від напряму їх використання.

Таким чином, надані позивачем докази реалізації придбаного товару/послуг жодним чином не підтверджують права позивача на податковий кредит за вищевказаними господарськими операціями.

Крім того, позивачем не обґрунтовано необхідності отримання у двох з вказаних відповідачів послуг щодо виготовлення афіш, вивісок тощо, та для яких цілей такі здійснювались.

Долучені до матеріалів справи позивачем на підтвердження реальності господарських операцій видаткові, податкові накладні та акти (без кількості та деталізації наданих послуг) не розкривають зміст господарських операцій, умов поставки та розрахунків між сторонами, транспортування товару, якості отриманого товару.

Суд вважає, що складені ТзОВ «Екопласт-Львів», ПП «Львівкомфортгруп-К» та ПП «Західпромбуд-сервіс» документи в сукупності та кожен, зокрема, не є допустимими доказами господарських операцій, які у них зафіксовані. Наявність податкових накладних дійсно є обов`язковою обставиною для здійснення господарської операції, але не очевидним доказом її виконання. Сам по собі факт сплати коштів не є безумовним свідченням виконання господарської операції.

Суд звертає увагу, що податкові накладні від імені ТзОВ «Екопласт-Львів», ПП «Львівкомфортгруп-К», виписувались однією і тією ж особою ОСОБА_7 , який був керівником ТзОВ «Екопласт Львів», а керівником ПП «Львівкомфортгруп-К» був ОСОБА_6 , головний бухгалтер Яцків А.М.

При цьому, документів, які б підтверджували транспортування зазначених вище товарів (товарно-транспортні накладні, акти приймання-передачі товару, тощо) позивачем до перевірки не надавалось. Також таких документів не було надано позивачем у судове засідання.

Згідно з пунктом 11 Глави перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженого наказом Міністерства транспорту України № 363 від 14.10.1997, основними документами на перевезення вантажів є товарно-транспортні накладні та дорожні листи вантажного автомобіля. Оформлення перевезень вантажів товарно-транспортними накладними здійснюється незалежно від умов оплати за роботу автомобіля. Чинним законодавством не передбачена заміна згаданих транспортних документів будь-якими іншими документами, тому здійснення поставки товарів на будь-яких умовах не звільняє учасників господарської операції від складання первинних документів, які передбачені законодавством про бухгалтерський облік.

Подання позивачем на підтвердження транспортування товару копії технічного паспорту на автомобіль не може бути належним та допустимим доказом без наявності товарно транспортних накладних із зазначення дати, обсягу продукції, місця завантаження, місця призначення, тощо.

Крім того, позивачем не обґрунтовано підстав вважати що його контрагенти спеціалізувались на поставці товарів/ послуг, що вказані у видаткових накладних.

Про відсутність реального характеру відповідних операцій можуть свідчити підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема, про наявність таких обставин: неможливість здійснення платником податку зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності, відсутність у платника податку необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних засобів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов`язані з виникненням права на податковий кредит або бюджетне відшкодування, якщо для даного виду діяльності також потрібне здійснення і облік інших господарських операцій, здійснення операцій з товарно-матеріальними цінностями, які не вироблялися або не могли бути вироблені в обсязі, зазначеному платником податку в документах обліку.

Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку, що подані позивачем первинні документи бухгалтерського та податкового обліку не є достатніми доказами фактичного виконання операцій; спірні господарські операції не підтверджені належними первинними документами, що в сукупності з виявленими ДПІ фактами щодо фіктивної діяльності контрагентів позивача свідчить про безтоварність господарських операцій, що виключає правомірність їх відображення у податковому обліку цього товариства.

Надання податковому органу належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди (бюджетне відшкодування з бюджету) є підставою для її одержання, якщо податковим органом не встановлено та не доведено, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом.

Формальна наявність актів, видаткових накладних і податкових накладних, не є достатнім та беззаперечним документальним підтвердженням фактичного виконання договірних відносин, і не дає можливості суду дійти обґрунтованого й переконливого висновку про фактичне проведення господарських операцій. Надані позивачем первинні документи, не можуть бути свідченням фактичного виконання операцій з поставки за наявності у справі обставин, які виключають можливість такої поставки між суб`єктами. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14.02.20 у справі №826/1255/16.

Отже, з урахуванням вказаних обставин, суд дійшов до висновку про неможливість підтвердження факту реального здійснення господарської діяльності ТзОВ «Ваги Аксіс Україна» із платниками податків контрагентами-постачальниками ТзОВ «Екопласт Львів», ПП «Львівкомфортгруп К», ПП «Західпромбуд сервіс».

Враховуючи наведене, висновок податкового органу про заниження ТзОВ «Ваги АКСІС Україна» податку на додану вартість є обґрунтованим.

Підсумовуючи наведене, жодних підстав для скасування оскаржуваних позивачем податкового повідомлення рішення немає.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відтак у задоволенні позову належить відмовити повністю.

З урахуванням положень ст. 139 КАС України підстав для відшкодування позивачу витрат зі сплати судового збору немає.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 139, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,

в и р і ш и в:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Ваги АКСІС Україна» до Головного управління ДПС у Львівській області про скасування податкового повідомлення рішення відмовити повністю.

Судові витрати стягненню не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 26.02.2020 року.

Суддя Карп`як Оксана Орестівна