Справа № 140/170/20
Суддя: Андрусенко Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2020-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2020 року ЛуцькСправа № 140/170/20

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Андрусенко О. О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернулася в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі - ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач) про визнання дій протиправними та зобов`язання зарахувати до загального страхового стажу період роботи у Луцькій філії Кредитної спілки «Турбота» з жовтня 2014 року по грудень 2016 року та провести перерахунок пенсії за віком з урахуванням збільшеного страхового стажу з дня подачі заяви (22.08.2019).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач працювала на посаді директора у Луцькій філії Кредитної спілки «Турбота» при міжнародній організації «Жіноча громада» з 15.02.2007 року до 16.01.20117 року. У березні 2009 року Луцьким об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України позивачу була призначена пенсія за віком згідно 3акону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». У свою чергу, 22.08.2019 року ОСОБА_1 подала до відповідача заяву про проведення перерахунку призначеної пенсії з врахуванням страхового стажу з жовтня 2014 року по грудень 2016 року включно, оскільки за цей період вона працювала та сплачувала усі страхові внески із заробітної плати. Дані обставини доводить наявними квитанціями про проведення оплати ЕСВ за спірний період з 10.2014 року по 31.12.2016 року. Однак, відповідачем було відмовлено у проведенні перерахунку, оскільки згідно з індивідуальними відомостями про застраховану особу у системі персоніфікованого обліку за період з жовтня 2014 року по грудень 2016 року відсутні дані про роботу та сплачені страхові внески. У свою чергу, позивач вказує, що вона не може і не повинна нести відповідальність у вигляді позбавлення права на включення періоду роботи з 01.10.2014 року по 31.12.2014 року, з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року; з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року до страхового стажу за порушення, вчинене відповідальними особами KC «Турбота» при міжнародній організації «Жiнoчa громада», оскільки згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник. Вважає, що її вини в таких діях немає, оскільки в Луцьку була лише філія KC «Турбота». У Луцьку сплачувалися місцеві податки та інші передбачені збори в повному обсязі, про що за вказаний період є відповідні квитанції. Разом з тим, чому цих індивідуальних відомостей про застраховану особу немає в системі персоніфікованого обліку за період із 01.10.2014 року по 31.12.2016 року їй не відомо. А тому, враховуючи вищевикладене позивач вважає, що відповідач зобов`язаний був здійснити перерахунок пенсії, оскільки нею були надані необхідні квитанції, де за вказаний період вона сплатила ЄСВ в сумі 39163,50 грн.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 31.01.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі та ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

У відзиві на позовну заяву представник відповідача вважає позов таким, що не підлягає до задоволення, оскільки згідно із індивідуальними відомостями про застраховану особу у системі персоніфікованого обліку за період з 01.10.2014 по 31.12.2016 відсутня інформація про одержувану позивачем заробітну плату (дохід) та сплачені страхові внески. Останні індивідуальні відомості про застраховану особу ОСОБА_1 в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування наявні за звітний 2014 рік. Враховуючи вищезазначені норми представник відповідача вказує, що ГУ ПФУ у Волинській області не вчиняло жодних протиправних дій по відношенні до позивача, діяло у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України і жодним чином не вчиняло дій, спрямованих на порушення прав та законних інтересів позивача, а тому вина відповідача у даному випадку відсутня. З наведених підстав представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 у період 15.02.2007 року по 16.01.2017 року працювала на посаді директора Луцької філії КС «Турбота», дані обставини підтверджуються копією трудової книжки серії НОМЕР_1 (а.с.37).

22.08.2019 року позивач звернулася до Луцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Волинській області з заявою, у які просила здійснити перерахунок її пенсії із врахуванням трудового стажу в Луцькій філії Кредитної спілки «Турбота» із жовтня 2014 року по грудень 2016 року включно та отриманої за цей час заробітної плати і сплачених страхових внесків (а.с.6). Крім того, позивачем до даної заяви було надано копії квитанцій про сплату страхових внесків.

Листом від 30.08.2019 року ГУ ПФУ у Волинській області повідомило позивача про відсутність підстав проводити перерахунок пенсії з врахуванням страхового стажу та заробітної плати, оскільки згідно з індивідуальними відомостями про застраховану особу у системі персоніфікованого обліку за період з 01.10.2014 року по 31.12.2016 року відсутня інформація про одержувану заробітну плату та сплачені страхові внески (а.с.7).

Вважаючи такі дії відповідача протиправними позивач звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

За приписами статті 1 Закону № 1058-IV у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування;

персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік) - організація та ведення обліку відомостей про застраховану особу, що здійснюється відповідно до законодавства і використовується в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування в установленому законодавством порядку;

страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески;

страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 21 Закону № 1058-IV персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється з метою обліку застрахованих осіб, учасників накопичувальної системи пенсійного страхування та їх ідентифікації, а також накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про облік застрахованих осіб і реалізацію ними права на страхові виплати у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та накопичувальній системі пенсійного страхування.

Згідно з абзацом першим частини першої статті 24 вказаного Закону страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Як передбачено частиною другою статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно положень частини третьої даної статті страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Якщо сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є меншою, ніж мінімальний страховий внесок, цей період зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови здійснення в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду, відповідної доплати до суми страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

За приписами частини четвертої статті 42 Закону №1058-IV у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.

Відповідно до частини першої статті 15 Закону № 1058-IV платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині першій статті 12 цього Закону.

Згідно із частиною другою статті 20 Закону № 1058-IV обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5 - 7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Як передбачено частинами четвертою - шостою, дев`ятою, десятою статті 20 вказаного Закону, сплата страхових внесків здійснюється виключно в грошовій формі шляхом внесення відповідних сум страхових внесків до солідарної системи на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду, а сум страхових внесків до накопичувальної системи пенсійного страхування - на банківський рахунок Накопичувального фонду або на банківський рахунок обраного застрахованою особою недержавного пенсійного фонду - суб`єкта другого рівня системи пенсійного забезпечення. Страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків. Страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом є: для страхувальників, зазначених у пунктах 1, 2, 4 статті 14 цього Закону, - календарний місяць. Днем сплати страхових внесків вважається: у разі перерахування сум страхових внесків у безготівковій формі з банківського рахунку страхувальника на банківський рахунок органу Пенсійного фонду - день списання установою банку, органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з банківського (спеціального реєстраційного) рахунку страхувальника незалежно від часу її зарахування на банківський рахунок органу Пенсійного фонду. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

У свою чергу, правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначені Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року №2464-VI (далі - Закон №2464-VI).

Статтею 4 Закону №2464-VI встановлено перелік осіб, які є платниками єдиного соціального внеску, це, зокрема, роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Відповідно до пункту 6 частини другої статті 6 Закону №2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний пред`являти на вимогу застрахованої особи, на користь якої він сплачує єдиний внесок, повідомлення про взяття на облік як платника єдиного внеску та надавати інформацію про сплату єдиного внеску, в тому числі у письмовій формі.

У свою чергу, статтею 16 Закону 1058-IV визначено права та обов`язки застрахованої особи. Зокрема, застрахована особа має право: отримувати від страхувальника підтвердження про сплату страхових внесків, у тому числі у письмовій формі; вимагати від страхувальника сплати страхових внесків, у тому числі судовому порядку.

Відповідно до пункту 1 статті 12-1 Закону №2464-VI Пенсійний фонд України формує та веде реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. У частині другій статті 20 Закону №2464-VI зазначено, що персоніфіковані відомості про заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомогу, компенсацію) застрахованих осіб на яку нараховано і з якої сплачено страхові внески, та інші відомості подаються до Пенсійного фонду роботодавцями, підприємствами, установами, організаціями, військовими частинами та органами, які виплачують грошове забезпечення, допомогу та компенсацію відповідно до законодавства.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи спір між сторонами виник щодо не зарахування до страхового періоду роботи позивача з жовтня 2014 року по грудень 2016 року у зв`язку з відсутністю даних про сплату страхових внесків.

Відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу, наданих представником відповідача, останні індивідуальні відомості про застраховану особу ОСОБА_1 в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування наявні за вересень місяць 2014 року. У свою чергу за період з 01.10.2014 року по 31.12.2016 року відсутня інформація про одержувану позивачем заробітну плату (дохід) та сплачені страхові внески.

Разом з тим, ОСОБА_1 як на підставу, що підтверджує сплату нею страхових внесків у спірний період надає копії квитанцій, однак, суд звертає увагу, що з наданих квитанцій не можливо встановити та ідентифікувати, що сплачені відповідно до даних квитанцій кошти є страховими внесками, які були сплачені із заробітної плати ОСОБА_1 . Крім того, в матеріалах справи відсутні інші документи, які б підтверджували суми нарахованої заробітної плати позивачу та розмір сплачених страхових внесків з отриманої заробітної плати.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, підстави для визнання дій відповідача протиправними та зобов`язання зарахувати до загального страхового стажу позивача період роботи у Луцькій філії Кредитної спілки «Турбота» з жовтня 2014 року по грудень 2016 року та провести перерахунок пенсії за віком з урахуванням збільшеного страхового стажу з дня подачі заяви відсутні, а тому у задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Керуючись статтями 139, 243-246, 257, 263 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий-суддя О. О. Андрусенко