Справа № 490/2820/19
Суддя: Гуденко О. А.
Дата ухвалення: 2020-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

н/п 2-а/490/76/2020 Справа № 490/2820/19
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2020 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді - Гуденко О. А.,

за участю секретаря судового засідання Дудник Г. С.,

у присутності позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся із адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Миколаївській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 24.03.2019 року інспектором 2 взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Миколаївській області Смеречевським М. О. відносно позивача винесено постанову серії НК № 156187 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Вважає, що вказана постанова прийнята з порушенням вимог ст. 19, 62, 63 Конституції України, ст.ст. 268, 280, 283 КУпАП, позивачу не було роз`яснено права, поліцейським не було в повному обсязі розглянуто справу. Окрім того, зазначає, що взагалі не керував транспортним засобом, а знаходився на передньому пасажирському сидінні, посвідчення водія показав поліцейським, проте відмовився давати його їм у руки. Зазначає на відсутність доказів здійснення позивачем адміністративного правопорушення, і за такого, просить оскаржувану постанову скасувати.

Ухвалою від 05.04.2019 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

04.09.2019 року від представника відповідача надійшов відзив на адміністративний позов, в якому відповідач просить в задоволенні позову відмовити. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що під час патрулювання 24.03.2019 року інспектором Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Смеречевським М. О. разом з напарником було виявлено порушення Правил дорожнього руху, а саме водій автомобіля DaewooLanos з д.н.з. НОМЕР_1 в м. Миколаєві по вул. Малкотернівска, 52 керував автомобілем та не мав при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив п. 2.1 а) ПДР України. Інспектор підійшов до водія, представився, пояснив суть правопорушення, причину зупинки та попросив пред`явити документи. Інспектором було встановлено ознаки алкогольного сп`яніння, водій від проходження медичного огляду відмовився. Зазначає, що відеозаписами з нагрудного реєстратора зафіксовано процедуру встановлення особи позивача, розгляду справи та оформлення адміністративних матеріалів за ч. 1 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП. Враховуючи те, що інспектор патрульної поліції врахував всі необхідні обставини при розгляді справи, та виніс постанову відповідно до чинного законодавства, просить відмовити в задоволенні позову.

В судовому засіданні позивач просив позовні вимоги задовольнити з підстав, викладених у позові.

Дослідивши наявні матеріали справи, надані докази та позиції сторін, суд доходить висновку про наявність наступних фактичних обставин та відповідних їм правовідносин.

Згідно з Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, серії НК № 156187, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ДеуЛанос, номерний знак НОМЕР_1 , при перевірці документів відмовився пред`являти на вимогу працівника поліції посвідчення водія, чим порушив п. 2.1 а) ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 04.07.2019 року у справі № 490/2674/19 провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрито у зв`язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Із відеозаписів з нагрудного реєстратора поліцейського, які долучені відповідачем до відзиву, вбачається лише, як позивач знаходиться на задньому сидінні поліцейського автомобіля, як його доставляють до відділу поліції та оформлюється постанова; не зафіксовано, як інспектор поліції роз`яснює затриманому його права, повідомляє особу про причину його затримки, і взагалі не містять доказів того, що позивач знаходився за кермом автомобіля. Обставини, які зазначені в оскаржуваній постанові, не знаходять свого підтвердження у відеозаписах, які долучені відповідачем до відзиву.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Частиною 1 статті 9 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною першою статті 126 КУпАП встановлено - Керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Так, згідно з п. 2.1. а) Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до п. 2.4 ПДР України На вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Згідно з ч. 1 ст. 32 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у таких випадках:

1) якщо особа володіє зовнішніми ознаками, схожими на зовнішні ознаки особи, яка перебуває в розшуку, або безвісно зниклої особи;

2) якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення;

3) якщо особа перебуває на території чи об`єкті із спеціальним режимом або в місці здійснення спеціального поліцейського контролю;

4) якщо в особи є зброя, боєприпаси, наркотичні засоби та інші речі, обіг яких обмежений або заборонений, або для зберігання, використання чи перевезення яких потрібен дозвіл, якщо встановити такі права іншим чином неможливо;

5) якщо особа перебуває в місці вчинення правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події;

6) якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи об`єктом вчинення правопорушення.

Разом з тим, Закон України "Про Національну поліцію" містить вичерпний перелік підстав зупинення транспортного засобу. Згідно зі статтею 35 зазначеного Закону поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі:

1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху;

2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;

3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;

4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку;

5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;

6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод;

7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;

8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;

9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв;

10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

З відеозаписів, наданих відповідачем, та інших матеріалів справи не вбачається законних підстав для поліцейського вимагати у позивача пред`явити посвідчення водія.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до положень ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису). Особливості накладення стягнення при розгляді справ без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч.2 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставах яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

У відповідності до ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У силу принципу презумпції невинуватості, діючої в адміністративному праві, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

З матеріалів справи вбачається, що інспектором 2 взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Миколаївській області Смеречевським М. О. було порушено встановлені законом вимоги до процедури притягнення особи позивача до адміністративної відповідальності та накладення стягнення, а саме не було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не повідомлено про причину зупинки транспортного засобу (факт керування позивачем транспортного засобу матеріалами справи також не підтверджується).

Стосовно відеозаписів з нагрудного реєстратора поліцейського, то Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі №216/5226/16-а(2-а/216/33/17) в постанові від 18.07.2019 року зазначає, що відеозапис не може бути прийнятий до уваги, якщо він не відображає відомостей про вчинення правопорушення, а лише містить процесуальну послідовність винесення оскаржуваної постанови.

Окрім того, в Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 30.05.2018 року у справі №337/3389/16-а(2-а/337/154/2016) суд зазначає, що в постанові невірно зазначено місце вчинення правопорушення та не вказано технічний засіб, яким здійснено відеозапис, що виключає можливість прийняття його у якості належного доказу по справі.

Виходячи з аналізу правової позиції Верховного Суду, висловленої в постанові від 15.03.2019 року у справі №686/11314/17, поліцейський має право вимагати у водія пред`явлення документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що така особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав); у разі, якщо поліцейським належним чином не задокументовано факту порушення особою Правил дорожнього руху, вимоги відповідної посадової особи про пред`явлення водієм документів в тому числі реєстраційного документу на транспортний засіб є неправомірними.

В матеріалах справи не міститься задокументованого факту порушення позивачем ПДР України, на підставі якого його було зупинено. Посилання відповідача на те, що водій знаходився в нетверезому стані, суперечить презумпції невинуватості, та спростовується наявною в матеріалах справи Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 04.07.2019 року у справі № 490/2674/19.

Так, відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод з урахуванням практики її застосування Європейським судом з прав людини, принцип презумпції невинуватості поширюється також на справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху (Lutz v. Germany, § 182; Schmautzer v. Austria; Malige v. France). Втім, для того, щоб розуміти, що презумпція невинуватості має бути у цьому випадку застосована, ґрунтовних знань чинного законодавства не потрібно, достатньо володіти необхідним почуттям справедливості, яке, поза сумнівом, повинне бути властиве професійному судді.

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Враховуючи те, що відповідачем, на якого нормами КАС України покладено тягар доведення законності прийнятого рішення, не надано належних та допустимих доказів скоєння правопорушення позивачем, які б беззаперечно та поза розумним сумнівом доводили винуватість позивача, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню, а постанова - скасуванню.

Відповідно до ст. 286 КАС України, до повноважень суду при вирішенні справи належить залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу; змінити захід стягнення.

Керуючись ст.ст. 134,139 241-246, 286 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області про скасування постанови - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, серії НК № 156187 від 24.03.2019 року - скасувати.

Провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, - закрити.

Рішення набирає законної сили через 30 днів з дня складання повного тексту сторонами у разі, якщо воно не буде оскаржене. Якщо рішення буде оскаржено, то воно набирає законної сили після перегляду справи судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Апеляційну скаргу може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання повного тексту до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Гуденко О. А.