Справа № 1.380.2019.005240
Суддя: Затолочний Віталій Семенович
Дата ухвалення: 2020-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2020 рокуЛьвівСправа № 1.380.2019.005240 пров. № А/857/549/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Затолочного В.С.,

суддів: Бруновської Н.В., Шавеля Р.М.,

з участю секретаря судового засідання Омеляновської Л.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Огнівенка П.П.,

представника третьої особи Кривецької О.М.,

розглянувши в судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2019 року у справі № 1.380.2019.005240 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії (рішення суду першої інстанції ухвалене 12.12.2019 за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін суддею Мричко Н.І. в м. Львів Львівської області, повний текст судового рішення складено 17.12.2019), -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі також ОСОБА_1 , позивач) звернувся з адміністративним позовом до Управління Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України у Львівській області (надалі також Управління Держспецзв`язку у Львівській області, відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Управління Держспецзв`язку у Львівській області щодо не врахування при обчисленні з 01.01.2018 грошового забезпечення для перерахунку пенсії на підставі визначення розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням з урахуванням 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти;

- зобов`язати Управління Держспецзв`язку у Львівській області оформити та надати до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії з 01.01.2018 та з 01.01.2019 з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01.01.2018 та на 01.01.2019 та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2019 року позов задоволено повністю.

Не погодившись із вказаним рішенням, його оскаржив позивач, який вважає, що судом першої інстанції порушено норми процесуального, неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, просить рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2019 року скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційних вимог, наводячи норми матеріального права та окремі обставини справи, вказує, що розрахунок посадового окладу та окладу за військовим званням, має бути проведений виходячи із 50% мінімальної заробітної плати. Дії відповідача щодо неврахування при обчисленні з 01.01.2018 та з 01.01.2019 грошового забезпечення для перерахунку пенсії на підставі визначення розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням з урахуванням 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року, є протиправними та призвели до порушення його законних прав та інтересів.

Також зазначає, що судом першої інстанції дана правова оцінка тільки чинності пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (надалі також Постанова № 704) без врахування чинності та юридичної значимості приміток додатків постанови. Вважає, що оскільки Додатками 1 і 14 Постанови № 704 передбачено визначення розміру грошового забезпечення від розміру прожиткового мінімуму/мінімальної заробітної плати встановленого законом на 1 січня календарного року, а прожитковий мінімум/мінімальна заробітна плата щорічно змінюється відповідно до вимог закону України «Про державний бюджет», тому відповідач має діяти по закону, який має вищу юридичну силу, а відтак зобов`язаний опрацьовувати та надавати довідки при щорічній зміні розміру прожиткового мінімуму/мінімальної заробітної плати оскільки така зміна призводить до зміни розміру грошового забезпечення від якого обраховується пенсія.

Відповідач скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу. Розглянувши надіслані матеріали апеляційної скарги ОСОБА_2 , Управління Держспецзв`язку у Львівській області вважає, що рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2019 року є законним і обґрунтованим, яке ґрунтується на засадах верховенства права та не погоджується з обґрунтуваннями вимог апелянта щодо неправильності чи неповноти дослідження доказів і встановлення обставин в повному обсязі, вважає їх необґрунтованими та викладеними з власним вільним трактуванням діючих норм законодавства, та такими, що не підлягають задоволенню у повному обсязі. Вказує, що Управління Держспецзв`язку у Львівський області визначаючи розмір посадового окладу та окладу за військове звання для перерахунку пенсії апелянту, правомірно керувалося правовою нормою прямої дії саме нормативно- правового акту, а не приміткою до додатку до цього нормативного-правового акту, яка в цій частині суперечить нормі цього нормативно-правового акту.

03 лютого 2020 року Восьмим апеляційним адміністративним судом зареєстровано відповідь ОСОБА_2 на відзив Управління Держспецзв`язку у Львівській області на апеляційну скаргу, у якій позивач не погоджується з доводами відповідача. Наголошує на тому, що Примітки до Додатків 1 та 14 Постанові № 704 є частиною відповідного нормативно-правового акту, не скасовані, не змінені тощо, тобто складають відповідну норму права, яка має імперативний, застосовний характер, не суперечить нормативним актам, що мають вищу юридичну силу, чи тим, які прийняті пізніше. Жодним нормативним актом не зазначено, що норми вищезазначених приміток не використовуються для визначення грошового забезпечення при перерахунку пенсій.

Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (надалі також ГУ ПФУ у Львівській області), надійшли пояснення на апеляційну скаргу. Зазначає, що Львівський окружний адміністративний суд у рішенні від 12 грудня 2019 року правомірно дійшов висновку про безпідставність позовних вимог, відмовивши у задоволенні позову ОСОБА_1 , просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін.

В судовому засіданні апелянт наполягав на задоволенні апеляційної скарги, представники відповідача та третьої особи проти задоволення апеляційної скарги заперечували.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу та відповіді на відзив, пояснення третьої особи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 є військовим пенсіонером та перебуває на пенсійному обліку в ГУ ПФУ у Львівській області. З 01.01.2018 Позивачу перераховано пенсію на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (надалі також Постанова № 103), у розмірі визначеному Постановою № 704. Вказує на те, що розмір та складові грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії, було визначено довідкою Управління Держспецзв`язку у Львівській області від 19.03.2018 № 21/03.

Згідно з довідки Управління Держспецзв`язку у Львівській області від 19.03.2018 № 21/03 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, виданої ОСОБА_1 відповідно до Постанови № 103, розмір посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною посадою, за нормами, чинними на 01.03.2018 за посадою начальника Управління Держспецзв`язку у Волинській області становить: посадовий оклад - 9160,00 грн.; оклад за військовим (спеціальним) званням полковник - 1480,00 грн.; надбавка за вислугу років 50% - 5320,00 грн. Всього - 15960,00 грн.

Відповідно до перерахунку пенсії по пенсійній справі № ОСОБА_1 перераховано пенсію з 01.01.2018 із сум грошового забезпечення, а саме: посадового окладу - 9160,00 грн.; окладу за військове звання - 1480,00 грн.; процентної надбавки за вислугу років 50% - 5320,00 грн. Всього в сумі - 15960,00 грн. Основний розмір пенсії 70% грошового забезпечення в сумі 11172,00 грн.

30.09.2019 позивач звернувся до Управління Держспецзв`язку у Львівській області із запитом на інформацію щодо довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, в якому просив надати у двох примірниках, а саме: довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії, станом на 01.01.2018 з розрахунком розміру окладу за посадою та військовим званням з урахуванням вихідного показника 50% мінімальної заробітної плати та з урахуванням всіх складових грошового забезпечення; довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії, станом на 01.01.2019 з розрахунком розміру окладу за посадою та військовим званням з урахуванням вихідного показника 50% мінімальної заробітної плати та з урахуванням всіх складових грошового забезпечення.

За результатами опрацювання запиту позивача, Управління Держспецзв`язку у Львівській області листом від 07.10.2019 № 37/07-1197 повідомило позивача про відсутність правових підстав для виготовлення та надання ГУ ПФУ у Львівській області та позивачу довідок про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій станом на 01.01.2018 та 01.01.2019 із зазначенням вихідного показника 50% мінімальної заробітної плати та без отримання відповідних списків від уповноважених органів.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що посадовий оклад, оклад за спеціальне (військове) звання та відсоткова надбавка за вислугу років і їх розмір відображені відповідачем у виданій ОСОБА_1 довідці від 19.03.2018 № 21/03 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій з дотриманням норм чинного законодавства.

Даючи правову оцінку таким висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Вирішуючи спір, суд виходив з того, що згідно з частиною першою статті 15 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (надалі також - Закон № 2011-XII) пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (надалі також - Закон № 2262-XII).

Преамбулою Закону № 2262-XII передбачено, що держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з частиною вісімнадцятою статті 43 Закону № 2262-XII у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.

Відповідно до частин 2, 3 статті 51 Закону № 2262-XII перерахунок пенсій, призначених особам, які мають право на пенсію за цим Законом, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії.

Частиною 4 статті 63 Закону № 2262-XII передбачено, що призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову № 704, якою зокрема затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, додаткові види грошового забезпечення та розміри надбавки за вислугу років, у тому числі військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу. Ця постанова набрала чинності з 01.03.2018.

Отже, набрання чинності 01.03.2018 Постановою № 704, якою змінено (збільшено) грошове забезпечення військовослужбовців, у розумінні частини 2 статті 51 Закону № 2262-XII стало обставиною, що зумовила зміну розміру пенсії позивача, призначеної на підставі цього Закону.

Водночас, з огляду на норми пунктів 1, 2 Постанови № 103 позивач набув право на підвищення пенсії, починаючи з 01.01.2018 року, виходячи із грошового забезпечення за відповідною або аналогічною посадою, яку він займав на дату звільнення із служби, визначеного станом на 01.03.2018 Постановою № 704.

Постановою № 704 зокрема затверджено: тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1; схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 14; розміри надбавки за вислугу років військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу згідно з додатком 16.

Пунктом 4 Постанови № 704 (в редакції, чинній до 24.02.2018) було установлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

Проте Постановою №103 (яка набрала чинності 24.02.2018) до Постанови № 704 внесено зміни, внаслідок яких пункт 4 Постанови № 704 викладено у новій редакції: « 4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.».

Перевіряючи правомірність визначення Відповідачем розміру посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням полковника ОСОБА_1 для перерахунку пенсії із 01.01.2018, суд враховує, що Додатком 7 до Постанови № 704 визначено Схему тарифних розрядів за основними типовими посадами осіб офіцерського складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, відповідно до якої начальнику територіального органу, Головного управління урядового фельд`єгерського зв`язку, територіального підрозділу, закладу, установи, організації визначено тарифний розряд « 53-54».

Відповідно до Додатку 1 до Постанови № 704 (Тарифна сітка розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу) 53 тарифному розряду відповідає тарифний коефіцієнт 5,2.

У примітці 1 до цього Додатку передбачено, що посадові оклади за розрядами тарифної сітки визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт. У разі коли посадовий оклад визначений у гривнях з копійками, цифри до 4,99 відкидаються, від 5 і вище - заокруглюються до десяти гривень.

Згідно з Додатком 14 до Постанови № 704 (Схема тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу) військовому званню «полковник» відповідає тарифний коефіцієнт 0,84.

У примітці до цього Додатку передбачено, що оклади за військовим (спеціальним) званням визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт. У разі коли розмір окладу визначений у гривнях з копійками, цифри до 4,99 відкидаються, від 5 і вище - заокруглюються до десяти гривень.

Відповідно до пунктів 8, 9 частини першої статті 40 Бюджетного кодексу України розмір мінімальної заробітної плати та розмір прожиткового мінімуму на відповідний бюджетний період визначаються Законом про Державний бюджет України.

Згідно зі статтями 7, 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено у 2018 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2018 року - 1762 гривні, мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня 2018 року - 3723 гривні.

Як свідчить зміст довідки Управління Держспецзв`язку у Львівській області від 19.03.2018 № 21/03 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, за нормами, чинними на 01.03.2018, складеної щодо позивача, розмір посадового окладу та окладу за військовим званням визначено шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018 (1762 грн.), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1 і 14, як це передбачено пунктом 4 Постанови № 704.

Відтак, розмір посадового окладу позивача визначається наступним чином: 1762,00 грн. (прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2018) х 5.2 (тарифний коефіцієнт за 53 тарифним розрядом) = 9162,40 грн., що з урахуванням заокруглення згідно з приміткою до Додатку № 1 до Постанови № 704 становить 9160,00 грн.

Натомість, за доводами позивача, для розрахунку слід було брати не розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлений на 01.01.2018, а 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 01.01.2018, що складало 1861,50 грн. (3723 грн. х 50%) та 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 01.01.2019, що складало 2086,50 грн, (4173 грн. х 50%) як це передбачено примітками до Додатків 1 та 14 до Постанови № 704.

Апелянт свою позицію при цьому обґрунтовує тим, що дії відповідача щодо неврахування при обчисленні з 01.01.2018 та з 01.01.2019 грошового забезпечення для перерахунку пенсії на підставі визначення розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням з урахуванням 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року, є протиправними та призвели до порушення його законних прав та інтересів.

Оцінюючи ці доводи, колегія суддів виходив з того, що відповідно до частини четвертої статті 9 Закону № 2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з частинами 1, 2 статті 49 Закону України від 27.02.2014 № 794-VII «Про Кабінет Міністрів України» Кабінет Міністрів України на основі та на виконання Конституції і законів України, актів Президента України, постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, видає обов`язкові для виконання акти - постанови і розпорядження. Акти Кабінету Міністрів України нормативного характеру видаються у формі постанов Кабінету Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 06.09.2005 № 870 затверджено Правила підготовки проектів актів Кабінету Міністрів України (надалі також - Правила), які визначають загальні підходи до підготовки проектів актів Кабінету Міністрів України (постанов і розпоряджень), їх форму, структуру та техніко-юридичні особливості розроблення з урахуванням нормопроектувальної техніки.

У пунктах 6, 11, 14, 15 цих Правил зазначено, що проект постанови Кабінету Міністрів України готується зокрема у разі затвердження положення або іншого нормативно-правового акта.

Проект постанови складається з назви, вступної та постановляючої частини і у разі потреби додатків.

Постановляюча частина постанови повинна містити: нормативні положення; конкретні доручення суб`єктам суспільних відносин у відповідній сфері; умови та порядок дії інших постанов (окремих норм); посилання на додатки (у разі їх наявності); норми, пов`язані з набранням чинності постановою (окремими нормами). У разі потреби визначаються орган (органи) виконавчої влади або посадова особа (особи), що здійснюють контроль за виконанням постанови.

Структурно постановляюча частина постанови викладається у такій послідовності: пункти, що містять нормативні положення; пункти, що стосуються внесення змін до постанов (розпоряджень) або визнання їх (окремих норм) такими, що втратили чинність; пункти, що містять окремі доручення; пункт, що стосується визначення дати набрання чинності постановою.

У пункті 20 Правил наведені вимоги, які встановлюються до змісту проекту положення або іншого нормативно-правового акта, який передбачається затвердити постановою.

Так, згідно з абзацом 7 підпункту 2 пункту 20 Правил в окремих випадках допускається, як виняток, застосування примітки (зноски) без нормативних положень.

Підпунктом 6 пункту 20 Правил передбачено, що додатки до проекту документа повинні містити перелік елементів, включення яких до тексту ускладнило б його сприйняття. Додатки позначаються цифрами.

Відповідно до пункту 24 Правил метою підготовки проекту акта про внесення змін до актів Кабінету Міністрів України є їх приведення у відповідність з прийнятими законами, актами Президента України, а також забезпечення взаємоузгодження норм окремих актів Кабінету Міністрів України.

Як передбачено пунктом 2.16 Порядку подання нормативно-правових актів на державну реєстрацію до Міністерства юстиції України та проведення їх державної реєстрації, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.04.2005 року № 34/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 12.04.2005 року за № 381/10661, включення до нормативно-правових актів приміток не допускається, за винятком випадків, якщо необхідно дати визначення будь-якого суміжного поняття або помістити короткий коментар, що допоможе точніше зрозуміти положення, викладені в структурній одиниці нормативно-правового акта. Примітки не повинні містити норм права.

Колегія суддів зазначає, що Постанова № 704 є підзаконним нормативно-правовим актом, яким Кабінет Міністрів України відповідно до частини четвертої статті 9 Закону № 2011-XII встановив види та розміри грошового забезпечення військовослужбовців.

Як вбачається зі структури Постанови № 704, пунктом 1 її постановляючої частини затверджені нормативні акти, зокрема тарифна сітка розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу (Додаток 1), схема тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу (Додаток 14).

У пункту 4 постановляючої частини Постанови № 704, у якій містяться нормативні положення, наведений порядок визначення розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу.

Так, відповідно до норми пункту 4 Постанови № 704 на час прийняття цієї постанови передбачалося, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

Додатки 1 та 14 до постанови № 704, в яких у вигляді таблиці зазначені відповідні тарифні коефіцієнти, мають примітки пояснюючого характеру. Зокрема, у цих примітках наведена інформація щодо арифметичної дії (множення), яка застосовується при обчисленні розмірів посадових окладів та окладів за військовим (спеціальним) званням, в залежності від відповідних тарифних коефіцієнтів, та наведені правила округлення розрахунків. У цих примітках норми права не містяться.

Постановою № 103 до пункту 4 Постанови № 704 внесено зміни, якими встановлено залежність розмірів посадового окладу і окладу за військовим (спеціальним) званням від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначеного законом на 01.01.2018 року, та вилучено умову, що такий розрахунок повинен проводиться виходячи із 50% розміру мінімальної зарплати, встановленого законом на 1 січня календарного року.

Проте зміст приміток до Додатків 1 та 14 до Постанови № 704 не був приведений у відповідність з нормою пункту 4 цієї ж постанови.

Колегія суддів зауважує, що пунктом 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 06.12.2016 №1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (надалі також Закон № 1774-VIII), який набрав чинності 01.01.2017, установлено, що після набрання чинності цим Законом мінімальна заробітна плата не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат.

Тому згідно з Постановою № 704 (в редакції Постанови № 103) розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за військовим званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, є стала величина - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом на 01.01.2018, а мінімальна заробітна плата (чи її частина) для розрахунків розмірів цих окладів не застосовується.

Такі ж правила діють при визначенні грошового забезпечення для перерахунку пенсій особам, звільненим з військової служби.

Доводи позивача щодо необхідності застосування при обчисленні посадового окладу та окладу за військовим званням, що враховуються для перерахунку його пенсії, такої розрахункової величини як мінімальна заробітна плата, обґрунтовані посиланням на текст приміток до Додатків 1 та 14 до Постанови № 704, колегія суддів відхиляє, оскільки ці примітки не містять норм права та не узгоджуються з пунктом 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1774-VIII.

Окрім того, колегія суддів звертає увагу на дію в часі норм законодавства. За загальним правилом норма права діє стосовно відносин, які виникли після набрання чинності цією нормою. Тобто, до певних юридичних фактів застосовується той закон (інший нормативно-правовий акт), під час дії якого вони настали.

Конституційний Суд України у пункті 3 мотивувальної частини Рішення від 03.10.1997 № 4-зп у справі про набуття чинності Конституцією України зазначив, що загальновизнаним є те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

Відповідний підхід, зокрема, був застосований Верховним Судом під час винесення постанови від 21.11.2018 у справі № 700/668/16-а, в якій суд визнав, що суб`єкт владних повноважень під час розгляду питання, пов`язаного з реалізацією особою свого права, зокрема, права на соціальний захист, зобов`язаний застосовувати той закон або інший нормативно-правовий акт, який набув чинності та залишається чинним на момент виникнення відповідних правовідносин між особою та державою, в особі її уповноважених органів.

Таким чином, єдиний орган конституційної юрисдикції фактично передбачив порядок подолання правових колізій шляхом застосування принципу, відповідно до якого новий нормативний акт скасовує положення нормативного акта, прийнятого раніше, якщо обидва ці акти регулюють аналогічні види правовідносин та містять суперечливі між собою положення.

Тому, враховуючи те, що Додатки 1 і 14 до Постанови № 704 затверджені 30.08.2017, а пункт 4 цієї ж постанови змінено 21.02.2018 на підставі Постанови № 103, то пріоритетним в цьому випадку є положення саме пункту 4 Постанови № 704.

Відтак, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що Управління Держспецзв`язку у Львівській області складаючи довідку від 19.03.2018 № 21/03 про розмір грошового забезпечення позивача, що враховується для перерахунку пенсій, за нормами, чинними на 01.03.2018, правильно розрахувало розмір посадового окладу, окладу за військовим званням та відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною посадою.

А відтак, з огляду на те, що відповідач діяв правомірно застосовуючи при обчисленні посадового окладу та окладу за військовим званням, що враховуються для перерахунку пенсії позивача, таку розрахункову величину як прожитковий мінімум для працездатних осіб, визначений законом на 01.01.2018, підстав для визнання дій Управління Держспецзв`язку у Львівській області, які полягають у незастосуванні п. 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до Постанови № 704 при обчисленні ОСОБА_1 розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням з урахуванням 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01.01.2018 протиправними - не вбачається.

Таким чином, правові підстави для зобов`язання Управління Держспецзв`язку у Львівській області оформити довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 для перерахунку пенсії з 01.01.2018 та з 01.01.2019 з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням виходячи з 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01.01.2018 та 01.01.2019 та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти, відсутні, оскільки така вимога є похідною від першої, для задоволення якої колегія суддів не вбачає підстав.

Загалом оцінюючи наведені апелянтом доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи, наведені в позовній заяві, були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.

Відповідно до частин першої - четвертої статті 242 КАС України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини (надалі також - ЄСПЛ).

Принцип верховенства права у рішеннях ЄСПЛ щодо України стосується вимог «якості» закону та юридичної визначеності. Так, принцип верховенства права вимагає дотримання вимог «якості» закону, яким передбачається втручання у права особи та в основоположні свободи. Так, у рішенні від 10 грудня 2009 року у справі «Михайлюк та Петров проти України» (№ 11932/02) зазначено: Суд нагадує, що вираз «згідно із законом» насамперед вимагає, щоб оскаржуване втручання мало певну підставу в національному законодавстві; а також це законодавство повинно відповідати принципу верховенства права

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча, пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Право на вмотивованість судового рішення, яке є складовою права на справедливий суд, не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (параграф 32 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

Згідно з частинами першою та другою статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до частин першої - четвертої статті 242 КАС України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

З огляду на вищезазначене, вказаним вимогам оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає.

Апеляційний суд переглянув оскаржуване судове рішення і не виявив порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до ухвалення незаконного судового рішення, щоб його скасувати й ухвалити нове.

Відповідно до пункту 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 241, 242, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328, 329, 370 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2019 року у справі № 1.380.2019.005240 - без змін

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя В. С. Затолочний
судді Н. В. Бруновська
Р. М. Шавель
Повне судове рішення складено 27.02.2020