Справа № 1140/2618/18
Суддя: Радишевська О.Р.
Дата ухвалення: 2020-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

25 лютого 2020 року

Київ

справа №1140/2618/18

адміністративне провадження №К/9901/29080/19

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду - Радишевської О.Р.,

перевіривши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,

УСТАНОВИВ:

22 жовтня 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16 травня 2019 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2019 року в справі №1140/2618/18.

Ухвалою Верховного Суду від 31 жовтня 2019 року відкрите касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.

За результатом проведення підготовчих дій відповідно до статті 340 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) Суд дійшов висновку про необхідність призначення справи до касаційного розгляду у судовому засіданні.

Водночас відповідно до частини першої статті 344 КАС України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, з урахуванням положень статті 341 цього Кодексу.

Особливості розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження врегульовано статтею 262 КАС України, згідно з частиною п`ятою якої суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до частини шостої статті 262 КАС України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, а також якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Отже, питання щодо виклику учасників справи для надання пояснень у справі вирішується Судом, якщо є необхідність заслухати такі пояснення.

У касаційній скарзі скаржник просить здійснювати розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням та викликом учасників справи.

Проаналізувавши матеріали касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень, беручи до уваги характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі, Суд не вбачає необхідності надання пояснень сторонами в зазначеній справі, у зв`язку з чим підстави для касаційного розгляду справи за участю представників сторін відсутні.

Бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, висловлені нею в письмових поясненнях, не зумовлюють необхідності призначення до розгляду справи з викликом її учасників.

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах у контексті пункту 1 статті 6 Конвенції, яка свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не в кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року в справі «Аксен проти Німеччини» («Axen v. Germany»), заява № 8273/78; рішення від 25 квітня 2002 року у справі «Варела Ассаліно проти Португалії» («Varela Assalino v. Portugal»), заява №64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник [в одній із зазначених справ] не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Керуючись статтями 12, 262, 263, 340, 344 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Підготовчі дії в справі закінчити.

Відмовити в задоволенні клопотання представника скаржника про участь у судовому засіданні.

Справу призначити до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами на 26 лютого 2020 року, який відбудеться в Касаційному адміністративному суді у складі Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. Московська, 8, корпус 5.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя: О.Р. Радишевська