Справа № 400/4288/19
Суддя: Біоносенко В. В.
Дата ухвалення: 2020-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

24 лютого 2020 р. № 400/4288/19
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Біоносенка В.В., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1
до Головного управління ДФС у Миколаївській області, вул. Лягіна, 6, Миколаїв, 54001
провизнання протиправною та скасування вимоги від 19.11.2018 р. № Ф-876-53,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДФС у Миколаївській області №Ф-876-53 від 19.11.2018 про сплату недоїмки у розмірі 15819,54 гривень.

В обгрунтування своїх вимог, позивач вказав на безпідставність винесення податкової вимоги, спираючись на те, що з 17.10.2018 року працює головним механіком на Миколаївській філії ТОВ "Єврокомунсервіс". З 18.09.2012 був зареєстрований фізичною особою - підприємцем та припинив свою підприємницьку діяльність 11.02.2019, про що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис. За думкою позивача, вимога від 19.11.18 №Ф-876-53 є протиправною та підлягає скасуванню з підстав того, що в ній не визначено період, за який нараховано недоїмку, не містить посилання на конкретну норму права, не містить посилання на акт документальної перевірки та рішення, тощо.

Відповідач позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні. Обгрунтовуючи свою позицію вказав на безпідставність позовних вимог зважаючи на те, що ОСОБА_1 в якості фізичної особи-підприємця перебував на обліку у Миколаївській державній податковій інспекції Очаківського управління ГУ ДПС у Миколаївській області з 18.09.2012 по 11.02.2019 на загальній системі оподаткування та відповідно до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" зобов`язаний сплачувати єдиний внесок. Починаючи з 01.01.2017, у разі якщо фізичні особи-підприємці, які застосовують загальну систему загальну систему оподаткування, та особами, які провадять незалежну професійну діяльність, не отримано дохід (прибуток) у звітному році або окремому місця звітного року, такі платники зобов`язані визначати базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування ЄВ, встановленої Законом. При цьому, сума ЄВ не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць. Оскільки, позивач станом на 19.11.18 мав заборгованість зі сплати єдиного внеску за 2017-2018 рік в розмірі 15819,54 грн, в інформаційній системі "Податковий блок" в автоматичному режимі сформована вимога №Ф-876-53. Згідно п.4 розділу VI Інструкції №449 вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних актів документальних перевірок, звітів платника податків про нарахування єдиного внеску та облікових даних в інформаційній системі фіскального органу.

Одночасно з позовом, позивачем заявлено клопотання про забезпечення позову.

Ухвалою суду від 04.12.2019 зазначене клопотання задоволено, зупинено дію вимоги Головного управління ДФС у Миколаївській області від 19.11.2018 №Ф-876-53 та зупинено стягнення на підставі цієї вимоги до набрання законної сили судовим рішенням по цій справі.

Суд розглянув справу в порядку спрощеного провадження 24.02.2020 без проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами, відповідно до визначених строків в ухвалі про відкриття провадження в адміністративній справі та ухвалі від 30.01.2020, оскільки клопотань від сторін про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін, від сторін не надходило.

ОСОБА_1 з 18.09.2012 по 11.02.2019 був зареєстрований в якості фізичної особи-підприємця та перебуває на податковому обліку в Миколаївській державній податковій інспекції Очаківського управління ГУ ДПС у Миколаївській області.

З 17.10.2018 ОСОБА_1 працює головним механіком в Миколаївській філії ТОВ "Єврокомунсервіс", що підтверджується наказом МФ ТОВ "Єврокомунсервіс" №221-К від 16.10.2018.

Як вказує позивач, ним було зареєстровано підприємницьку діяльність з метою здійснення діяльності та отримання прибутку, однак підприємницьку діяльність ним так і не було здійснено.

11.02.2019 позивач припинив підприємницьку діяльність, про що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зроблено відповідний запис №2014071.

19.11.2018 Головним управлінням ДФС виставлена вимога № Ф-876-53 про сплату боргу (недоїмки) в розмірі 15819,54 гривень на ім`я ОСОБА_1 .

На виконання вимоги №Ф-876-53 від 19.11.2018 Миколаївським районним відділом ДВС Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області відкрито виконавче провадження №58589930, на виконання якого винесено постанову від 09.04.2019 про звернення стягнення на доходи ОСОБА_1 .

На виконання зазначеної постанови із заробітної плати ОСОБА_1 , отриманої в МФ ТОв "Єврокомунсервіс", з червня 2019 року здійснюються відрахування.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, врегульовані Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Як вбачається з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" платниками єдиного внеску є: роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами; фізичні особи - підприємці, зокрема ті, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством про працю, чи за цивільно-правовим договором (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців); фізичні особи, які забезпечують себе роботою самостійно, та фізичні особи, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту).

Платник єдиного внеску зобов`язаний:1) своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; 2) вести облік виплат (доходу) застрахованої особи та нарахування єдиного внеску за кожним календарним місяцем і календарним роком, зберігати такі відомості в порядку, передбаченому законодавством;3) допускати посадових осіб органу доходів і зборів до проведення перевірки правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, а до проведення перевірки щодо достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, та для призначення пенсій - посадових осіб органів Пенсійного фонду за наявності направлення та/або наказу про перевірку та посвідчення осіб, надавати їм передбачені законодавством документи та пояснення з питань, що виникають у процесі перевірки; 4) подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування. У разі надсилання звітності поштою вона вважається поданою в день отримання відділенням поштового зв`язку від платника єдиного внеску поштового відправлення із звітністю, тощо (ч. 2 ст. 6 Закону).

За п. 3 ч. 1 ст. 14 Закону органи доходів і зборів мають зобов`язані здійснювати контроль за дотриманням платниками єдиного внеску вимог цього Закону.

Згідно з ч. 4 ст. 25 Закону орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування регулюється Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 20.04.15 №449.

За п. 4 розділу VI Інструкції вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи).

При цьому, відповідно до ч. 1 Розділу V Інструкції єдиний внесок нараховується на суми, визначені базою для нарахування єдиного внеску, які не зменшені на суму відрахувань податків, інших обов`язкових платежів, що відповідно до Закону сплачуються із зазначених сум або за договорами позики, придбання товарів та виплат на інші цілі за дорученням отримувача; 2) єдиний внесок нараховується на суми, визначені базою для нарахування єдиного внеску, незалежно від джерел їх фінансування, форми, порядку, місця виплати та використання, а також від того, чи виплачені такі суми фактично після їх нарахування до сплати; 3) єдиний внесок обчислюється виключно у національній валюті, в тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі; 4) обчислення єдиного внеску за минулі періоди здійснюється, виходячи з розміру єдиного внеску, що діяв на день нарахування (обчислення, визначення) заробітної плати (доходу), на яку нараховується єдиний внесок.

Головним управлінням ДФС у Миколаївській області сформовано вимогу №Ф-876-53 від 19.11.2018 на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів, що відповідає положенням Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Системний аналіз норм Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" свідчить про те, що єдиною метою збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є забезпечення захисту, у випадках передбачених законодавством, саме прав фізичних осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Необхідними умовами для сплати особою єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є провадження такою особою, зокрема, підприємницької діяльності та отримання доходу від такої діяльності, який і є базою для нарахування ЄСВ. Отже, саме дохід особи від такої діяльності є базою для нарахування, проте за будь-яких умов розмір ЄСВ не може бути меншим за розмір мінімального страхового внеску за місяць. Метою встановлення розміру мінімального страхового внеску та обов`язку сплачувати його незалежно від наявності бази для нарахування є забезпечення у передбачених законодавством випадках мінімального рівня соціального захисту осіб шляхом отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

З наведеного випливає, що з урахуванням особливостей форми діяльності осіб, які зареєстровані як фізичні особи підприємці, проте фактично не здійснюють та не ведуть господарську діяльність та доходи не отримують, саме задля досягнення вищевказаної мети збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування законодавством встановлено обов`язок сплати особами мінімального страхового внеску незалежно від фактичного отримання доходу від їх діяльності.

Особа, яка зареєстрована як фізична особа-підприємець, проте господарську діяльність не веде та доходи не отримує, зобов`язана сплачувати єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування не нижче розміру мінімального страхового внеску незалежно від фактичного отримання доходу лише за умови, що така особа не є найманим працівником. В іншому випадку (якщо особа є найманим працівником), така особа є застрахованою і платником єдиного внеску за неї є її роботодавець, а мета збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування досягається за рахунок його сплати роботодавцем.

Інше тлумачення норм Закону № 2464-VI щодо необхідності сплати єдиного внеску особами, які перебувають на обліку в органах ДФС і зареєстровані як фізичні особи-підприємці (однак господарську діяльність не здійснюють і доходи не отримують), та, які одночасно перебувають у трудових відносинах, спричиняє подвійну його сплату (безпосередньо особою та роботодавцем), що суперечить меті запровадженого державою консолідованого страхового внеску.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 04.12.2019 року по справі № 440/2149/19.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як вбачається з матеріалів справи, заборгованість позивача зі сплати єдиного внеску, про сплату якої виставлено вимогу №Ф-876-53 від 19.11.2018, складає 15819,54 гривень, з яких 8448 грн - за 2017 рік, 2457,18 грн - за І квартал 2018, 2457,18 грн - за ІІ квартал 2018 та 2457,18 грн - за ІІІ квартал 2018 року.

Оскільки з 17.10.2018 позивач перебував у трудових відносинах з МФ ТОВ "Єврокомунсервіс" , у нього відсутній обов`язок сплачувати єдиний внесок саме з цього періоду.

Однак, Головним управлінням ДФС у Миколаївській області у виставленій позивачу вимозі про сплату боргу (недоїмки) №Ф-876-53 від 19.11.2018 обраховано суму недоїмки за 2017 рік, І, ІІ та ІІІ квартали 2018 року.

Жодних доводів чи доказів, що протягом 2017, І, ІІ та ІІІ квартали 2018 року ОСОБА_1 був найманим працівником, не здійснював господарську діяльність і не отримував доходи, позивачем не надано, та судом не встановлено.

У будь-якому випадку, позивачем протягом 2017, І, ІІ та ІІІ квартали 2018 звітність не подавалась, єдиний внесок самостійно не обраховувався, а тому нарахування єдиного внеску в інформаційній системі провадиться автоматично згідно обраної системи оподаткування.

У разі якщо фізичні особи - підприємці, які застосовують загальну систему оподаткування , та особами, які провадять незалежну професійну діяльність , не отримано дохід (прибуток) у звітному році або окремому місяці звітного року, такі платники зобов`язані визначати базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування ЄВ, встановленої Законом, сума ЄВ не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

Також, наведеними нормами Інструкції, зокрема, п. 4 розділу VI, передбачено, що вимога про сплату боргу (недоїмки) формується не тільки на підставі актів документальних перевірок, але й на підставі звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів за формою згідно додатку. Не надання звітності не звільняє від обов`язку сплати єдиного внеску.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості (частина 1 статті 9 КАС України ).

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про правомірність виставленої вимоги №Ф-876-53 від 19.11.2018.

В задоволенні позову відмовити.

Судові витрати відшкодуванню не підлягають.

За 6 ст. 157 КАС України у разі залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо відмови у задоволенні позову заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним судовим рішенням.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 НОМЕР_1 ) до Головне управління ДФС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6,Миколаїв,547) відмовити.

2. Заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою від 04.12.2019 року, зберігають свою дію до набрання законної сили рішенням по справі№400/4288/19.

3. Апеляційна скарга на це рішення може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Суддя В. В. Біоносенко