Справа № 140/3767/19
Суддя: Костюкевич Сергій Федорович
Дата ухвалення: 2020-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2020 року ЛуцькСправа № 140/3767/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Костюкевича С.Ф.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі - ГУ ПФУ) про визнання протиправними дій щодо непроведения перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 04 грудня 2018 року, зобов`язання здійснити перерахунок щомісячного грошового утримання з 04 грудня 2018 року та у разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснювати перерахунок раніше призначеного щомісячного грошового утримання.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач ОСОБА_1 працював суддею і після виходу у відставку перебуває на обліку у відповідача як суддя у відставці, отримуючи щомісячне довічне грошове утримання.

Позивач 06.06.2019 року звернувся до відповідача із заявою про здійснення перерахунку його довічного грошового забезпечення, як судді у відставці. Проте, такий перерахунок зроблено не було.

Позивач не погоджуються з відмовою відповідача у повному проведенні перерахунку його щомісячного довічного грошового утримання оформлене трьома рішеннями відповідача на підставі поданих довідок, оскільки рішенням Конституційного Суду України від 08.06.2016 №4-рп/2016 визначено, що у разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

На підставі вищенаведеного позивач просить позов задовольнити повністю.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 24.12.2019 року прийнято дану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за цим позовом та на підставі частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України) ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

В поданому до суду відзиві на позовну заяву від 09.01.2020 року №714/06-39 відповідач проти позову заперечив, вважає його безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, враховуючи наступне.

Частина 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси і просити про їх захист.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є суддею у відставці, перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримує щомісячне довічне грошове утримання.

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_1 на підставі рішення Вищої ради правосуддя від 06.11.2018 року №3352/0/15-18 звільнений з посади судді Луцького міськрайонного суду Волинської області у зв`язку з поданням заяви про відставку.

06.06.2019 року позивач звернувся до відповідача із заявою, у якій просив здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з грудня 2018 року, до якої додав довідки про заробітну плату від 04.06.2019 №№363, 364 та від 05.06.2019 №366.

Луцьким ОУПФУ 14.06.2019 року проведено перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 відповідно до довідки від 04.06.2019 року № 363 з 13.11.2018, згідно довідки від 04.06.2019 року № 364 з 01.01.2019 та з 01.02.2019 згідно довідки від 04.06.2019 року № 366 де винесено рішення №81 по кожній з трьох поданих довідок до заяви про перерахунок довічного утримання, яке позивач вважає невірним в частині визначення дати, з якої такий перерахунок проведено, а саме, згідно довідки від 04.06.2019 року № 364 перераховано з 01.01.2019 року замість з 04.12.2018 року, згідно довідки від 04.06.2019 року № 366 з 01.02.2019 року замість з 01.01.2019 року.

Будучи незгідним з неповним проведенням перерахунку позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини четвертої статті 142 чинного Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII (далі - Закон №1402-VIII) у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Відтак зміна розміру суддівської винагороди діючого судді є безумовною підставою для перерахунку щомісячного грошового забезпечення судді у відставці.

Частиною третьою статті 133 Закону №2453-VІ (в редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12.02.2015 №192-VІІІ) передбачено, що посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється в розмірі 10 мінімальних заробітних плат.

Разом з тим, 04 грудня 2018 року Конституційним судом України ухвалено рішення у справі №1-7/2018 (4062/15) від 04.12.2018 року №11-р/2018 за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частин третьої, десятої статті 133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд», відповідно до якого визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення частини третьої, десятої статті 133 Закону України від 07 липня 2010 року №245З-IV «Про судоустрій і статус суддів» у редакції Закону України від 12 лютого 2015 року №192-VIII «Про забезпечення права на справедливий суд».

Відповідно до пункту 1 вказаного рішення Конституційного Суду України положення частини третьої статті 133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року №2453-VI, у редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12 лютого 2015 року №192-VIII підлягає застосуванню в його первинній редакції, а саме: «Посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється у розмірі 15 мінімальних заробітних плат, визначених законом, що запроваджується поетапно: з 1 січня 2011 року 6 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2012 року - 8 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2013 року - 10 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2014 року - 12 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2015 року - 15 мінімальних заробітних плат».

Як слідує з матеріалів справи, 04 червня 2019 року ТУ ДСА у Волинській області видало позивачу довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці №363, згідно з якою станом на 12.11.2018 суддівська винагорода, яка враховується при призначенні щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці складає 31 716,00 грн, у тому числі посадовий оклад - 17 620,00 грн, доплата за вислугу років - 12 334,00 грн., доплата за перебування на адміністративній посаді в суді - 1 762,00 грн.

Також враховуючи рішення Конституційного суду України у справі №1-7/2018 (4062/15) від 04.12.2018 року №11-р/2018, 04 червня 2019 року та 05 червня 2019 року ТУ ДСА у Волинській області видало позивачу довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці:

№364, згідно з якою станом на 04.12.2018 суддівська винагорода голови Луцького міськрайонного суду складає 47 574,00 грн, у тому числі посадовий оклад - 26 430,00 грн, доплата за вислугу років - 18 501,00 грн., доплата за перебування на адміністративній посаді в суді - 2 643,00 грн.;

№366, згідно з якою станом на 01.01.2019 суддівська винагорода, яка враховується при перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці по відповідній посаді голови Луцького міськрайонного суду складає 51 867,00 грн, у тому числі посадовий оклад - 28 815,00 грн, доплата за вислугу років - 20 170,50 грн., доплата за перебування на адміністративній посаді в суді - 2 881,50 грн.

Зазначені довідки разом із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання були подані позивачем до Луцького ОУ ПФУ.

З приписів частини четвертої статті 142 Закону №1402-VIII перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання здійснюється у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Пунктами 1 - 3 розділу ІІ Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 №3-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.03.2008 за №200/14891 (з наступними змінами та доповненнями; далі - Порядок № 3-1) передбачено, що заява про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та довідка про розмір суддівської винагороди подається до органів, що призначають щомісячне довічне утримання. У разі надсилання заяви і документів для перерахунку щомісячного довічного утримання поштою днем звернення за перерахунком вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви. Звернення за перерахунком щомісячного довічного утримання проводиться в разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІІ Порядку №3-1 до заяви про перерахунок щомісячного довічного утримання додається довідка про суддівську винагороду працюючого судді за відповідною посадою станом на дату, з якої відбулось підвищення розміру суддівської винагороди.

Отже, вищенаведені положення Порядку №3-1 чітко регулюють порядок проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та передбачають, що такий перерахунок повинен проводитись на підставі поданої заяви про перерахунок та відповідної довідки про суддівську винагороду працюючого судді за відповідною посадою станом на дату, з якої відбулось підвищення розміру суддівської винагороди.

Таким чином, суд дійшов висновку, що оскільки з 04.12.2018 у зв`язку із прийняттям Конституційним судом України рішення у справі №1-7/2018 (4062/15), а також з 01.01.2019, відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», яким встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2019 на рівні 1921 гривня, змінився посадовий оклад судді місцевого суду, тому раніше призначене щомісячне довічне грошове утримання позивача як судді у відставці підлягає перерахунку.

Разом з тим, при вирішенні справи суд враховує правову позицію, викладену у рішеннях Конституційного Суду України від 20.03.2002 №5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій, від 01.12.2004 №19-рп/2004 у справі про незалежність суддів як складову їхнього статусу, від 11.10.2005 №8-рп/2005 у справі про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання, від 22.05.2008 №10-рп/2008 у справі щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України, від 03.06.2013 №3-рп/2013 у справі щодо змін умов виплати пенсій і щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці та від 08.06.2016 №4-рп/2016 у справі про щомісячне довічне грошове утримання суддів у відставці, у яких Конституційний Суд України зазначив, що конституційний принцип незалежності суддів забезпечує важливу роль судової влади в механізмі захисту прав і свобод людини і громадянина та є запорукою реалізації права на судовий захист, передбаченого частиною першою статті 55 Основного Закону України; положення Конституції України стосовно незалежності суддів, яка є невід`ємним елементом статусу суддів та їх професійної діяльності, пов`язані з принципом поділу державної влади та обумовлені необхідністю забезпечувати основи конституційного ладу й права людини, гарантувати самостійність і незалежність судової влади; гарантії незалежності суддів як необхідні умови здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом встановлені у базових законах з питань судоустрою, судочинства, статусу суддів, мають конституційний зміст і разом з визначеними Основним Законом України складають єдину систему гарантій незалежності суддів та повинні бути реально забезпечені; конституційний статус судді дає підстави ставити до судді високі вимоги і зберігати довіру до його компетентності та неупередженості, передбачає надання йому в майбутньому статусу судді у відставці, що також є гарантією належного здійснення правосуддя; однією з гарантій незалежності суддів є їх належне матеріальне та соціальне забезпечення, зокрема надання суддям за рахунок держави суддівської винагороди, а суддям у відставці - щомісячного довічного грошового утримання або пенсії за вибором.

Крім того, Конституційний Суд України у свої рішеннях покликається на норми Європейської хартії про закон «Про статус суддів» від 10.07.1998, відповідно до яких рівень винагороди суддям за виконання ними своїх професійних обов`язків має бути таким, щоб захистити їх від тиску, що може спричинити вплив на їхні рішення або взагалі поведінку суддів і таким чином вплинути на їхню незалежність та неупередженість (пункт 6.1), статус забезпечує судді, який досяг передбаченого законом віку для виходу у відставку із посади судді і який здійснював повноваження судді протягом певного строку, право на отримання виплат, рівень яких має бути якомога ближчим до рівня його останньої заробітної плати на посаді судді (пункт 6.4), а також на рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи від 13.10.1994 № (94)12, від 17.11.2010 №(2010)12, згідно з якими кожна держава має забезпечити відповідність статусу і винагороди суддів гідності їхньої професії та відповідальності, яку вони беруть на себе; суддівська винагорода має бути достатньою, щоб захистити суддів від дії стимулів, через які можна впливати на судові рішення; мають існувати гарантії виплат у зв`язку з відставкою суддів, які мають відповідати попередньому рівню оплати праці суддів.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд приходить до висновку, що відповідач протиправно неповно провів позивачу перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідок Територіального управління Державної судової адміністрації України у Волинській області від 04.06.2019 №№363, 364 та від 05.06.2019 №366, тому з наведених вище мотивів та підстав, виходячи із наданих суду частиною другою статті 245 КАС України повноважень, позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом прийняття судом рішення про визнання протиправними дій ГУ ПФУ у Волинській області щодо відмови в повному перерахунку позивачу щомісячного довічного грошового утримання в частині з дати такого перерахунку; зобов`язання ГУ ПФУ у Волинській області здійснити перерахунок ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання з 04.12.2018 на підставі довідки ТУ ДСА у Волинській області від 04.06.2019 №364 та з 01.01.2019 на підставі довідки ТУ ДСА у Волинській області від 05.06.2019 №366.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 10.04.2019 року в справі №554/3414/17, від 30.05.2019 року в справі №59/2569/17 та в постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.12.2019 року в справі №857/10790/19.

При цьому вимога позивача про зобов`язання ГУ ПФУ у разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснювати перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання до задоволення не підлягає, оскільки в порядку КАС України судовому захисту підлягає порушене право особи.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ у Волинській області на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 768,40 грн, сплачений відповідно до квитанції від 18.12.2019 року.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити перерахунок ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання з 04 грудня 2018 року на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України у Волинській області від 04.06.2019 року №364 та з 01 січня 2019 року на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України у Волинській області від 05.06.2019 року №366.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 768 гривень 40 копійок (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок).

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статями 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням вимог підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» цього Кодексу. Апеляційна скарга може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, м. Луцьк, вул. Кравчука, 22В, ідентифікаційний код 13358826).

Головуючий-суддя С.Ф. Костюкевич