Справа № 581/119/20
Суддя: Бутенко Д. В.
Дата ухвалення: 2020-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 581/119/20
Провадження № 2-а/581/4/20
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

27 лютого 2020 року сел. Липова Долина

Липоводолинський районний суд Сумської області в складі: головуючого - судді Бутенка Д.В., за участю секретаря судового засідання Бочкун Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Липова Долина справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Недригайлівського відділення поліції Роменського відділу поліції ГУНП в Сумській області, інспектора сектору реагування патрульної поліції № 2 Недригайлівського ВП Роменського ВП ГУНП в Сумській області, старшого лейтенанта поліції Жмаки Віталія, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

Стислий виклад заявленої вимоги

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вищезазначеним позовом, який мотивувала тим, що постановою інспектора сектору реагування патрульної поліції №2 Недригайлівського ВП Роменського ВП ГУНП в Сумській області Жмаки Віталія, зафіксованою не в автономному режимі, серії ДПО18 № 168338 від 31 січня 2020 року на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн. за нібито вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме, за те, що вона порушив пункт п.15.9 (д) ПДР України, керуючи 31 січня 2020 року близько 11 год. 50 хв. в сел. Недригайлів по вул. Сумській, 6, транспортним засобом ВАЗ 2109, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , оскільки здійснила зупинку у місці, де відстань між суцільною лінією розмітки, розподільною смугою чи протилежним краєм проїзної частини і транспортним засобом, що зупинився, менше 3-х метрів, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.122 КУпАП. З постановою позивачка не погодилася, оскільки знаків, які забороняють зупинку, або інших перешкод, визначених ПДР не було встановлено, при складанні протоколу не проводилися заміру відстані від транспортного засобу до суцільної лінії розмітки, не складалася план-схема порушення з замірами відстаней, в протоколі не зазначено результатів вимірювання. Позивачка зазначала, що в її діях відсутній склад правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП, що зумовило звернення до суду з вказаним позовом.

Пояснення позивача, позиція відповідачів по даній справі

Позивачка ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала вищеподаний позов та суду пояснила, про те, що 31 січня 2020 року в сел. Недригайлів вона дійсно вимушено зупинилася на узбіччі по вул. Сумській, біля супер-маркету «Посулля», перед умовною зупинкою маршрутних транспортних засобів біля зазначеного магазина, для пошуку аптеки, адже їй стало погано, а коли повернулася до автомобіля, то побачила працівників поліції біля нього. Проїзна частина того дня біля супер-маркету було очищена від снігу, дорожню розмітку вона бачила, проте вона через погіршення в той час стану її здоров`я не може на даний час пригадати приблизну фактичну відстань від керованого нею автомобілю і до лінії розмітки. Уточнила, що інспектором СРПП № 2 Недригайлівського ВП Роменського ВП ГУНП в Сумській області старшим лейтенантом поліції Жмакою Віталієм складено відносно неї постанову за ч.1 ст. 122 КУпАП з надуманих підстав, оскільки факт вчинення правопорушення не підтверджено жодними доказами (на місці її зупинки не проводилися будь-які заміри з використанням відповідного обладнання, не залучалися поняті, в її присутності фото- та відео-фіксація порушення не проводилася), про це вона зазначала при складанні оскаржуваної постанови.

Відповідачі та їх представники у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, заперечень проти позову суду не подали, витребувані судом матеріали у справі про адміністративне правопорушення також не надали.

Процесуальні дії суду у даній справі

Ухвалою Липоводолинського районного суду Сумської області від 11 лютого 2020 року у даній справі відкрито провадження, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 17 лютого 2020 року. 17, 20 лютого 2020 року відповідачі в судове засідання не з`являлися, 27 лютого 2020 року адміністративний спір вирішено по суті.

Установлені судом фактичні обставини даної справи

У копії постанови ДОП 18 № 168338 від 31 січня 2020 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, складеної інспектором сектору реагування патрульної поліції Недригайлівського ВП Роменського ВП ГУНП в Сумській області, старшим лейтенантом поліції Віталієм Жмакою, записано те, що об 11 год. 50 хв. 31 січня 2020 року в сел. Недригайлів по вул. Сумській, 6 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 2109, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснила зупинку в місці де відстань від автомобіля до суцільної лінії розмітки становила менше 3-х метрів, чим порушила вимоги п.п. д) п.15.9 Правил дорожнього руху. Оскаржуваною постановою на водія ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень (а.с.9).

Норми права, які підлягають застосуванню у даній справі

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно зі ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

При цьому відповідно до ч.1 цієї ж статті кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення правил дорожнього руху, зокрема, частини перша, друга, третя і п`ята статті 122 КУпАП (ч. 1). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з п. 15.9 (д) Правил дорожнього руху зупинка забороняється у місцях, де відстань між суцільною лінією розмітки, розділювальною смугою чи протилежним краєм проїзної частини і транспортним засобом, що зупинився, менше 3 м.

Гіпотеза частини 1 ст. 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Висновки суду по суті заявленої вимоги

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ № 1395 від 07 листопада 2015 року (далі - Інструкція) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених деякими статями КУпАП, у тому числі ч. 1 ст.122 КУпАП.

Відповідно до п. 5 розділу ІІІ Інструкції поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд цієї справи; 2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці); 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників та адвоката.

Відповідно до п. 9 розділу ІІІ Інструкції, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Відповідно до Наказу МВС від 07 листопада 2015 року № 1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі» - пунктом 4 розділу 1 передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 КУпАП, без складання відповідного протоколу.

Однак, ч. 5 ст. 258 КУпАП прямо зобов`язує працівника патрульної поліції скласти протокол про адміністративне правопорушення в тому випадку, якщо особа оспорює вчинення нею адміністративного правопорушення, а саме дана норма вимагає наступне: «Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, крім випадків коли порушення у сфері забезпечення дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови про адміністративне правопорушення».

Зі змісту наданих пояснень позивачки вбачається, що вона не погодилася із порядком та умовами винесення постанови співробітником поліції при відсутності порушень нею Правил дорожнього руху, і в подальшому висловлювала фактичну незгоду з винесеною постановою з огляду на те, що знаків, які б забороняли зупинку були відсутні, а відстань від автомобіля до суцільної смуги руху не була належним чином зафіксована. За таких умов, поліцейський повинен був скласти протокол про адміністративне правопорушення та провести розгляд справи про адміністративне правопорушення за правилами ст. 248, 249, 279 КУпАП, однак недотримання цієї процесуальної гарантії відповідачем ОСОБА_2 призвело до звуження процесуальних прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 268 КУпАП, що є практичним підтвердженням прийняття оскаржуваної постанови не на підставі та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

У п. 24 постанови Верховного Суду від 18 липня 2019 року у справі № 216/5226/16-а колегія суддів касаційного суду зазначила про те, що належним доказом правопорушення за ч.1 ст. 122 КУпАП щодо порушення правил зупинки, виходячи з його природи, є замір відстані на місці вчинення правопорушення під час його вчинення, що і підтверджувало б факт зупинки автомобіля менш ніж за 3 метри від суцільної лінії розмітки, розділювальної смуги чи протилежного краю проїзної частини.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 8 лютого 2018 року у справі 760/3696/16-а.

Судом не встановлено, яким чином відповідач Жмака В ОСОБА_3 надав оцінку та досліджував докази по даній справі, на підставі яких даних дійшов до висновку про вчинення позивачем правопорушення та виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення, наклавши на позивача стягнення у виді штрафу за порушення Правил дорожнього руху. При цьому, у відповідності до вимог чинного адміністративного судочинства, зокрема ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, відповідачів суб`єктів владних повноважень.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Матеріали даної адміністративної справи не містять належних доказів достатніх для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 122 КУпАП, які були прийняті Жмакою В. в якості належних та допустимих засобів доказування в підтвердження факту вчинення нею зафіксованого в оскаржуваній постанові проступку. До цього, оскаржувана постанова не містить посилань на відповідні докази, які покладені поліцейським Жмакою В. в обґрунтування наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, і достовірно підтверджують поза розумним сумнівом факт вчинення позивачем проступку за вищеописаною фабулою (зокрема, таким належним доказом міг бути огляд місця події з проведеними замірами відстані щодо розташування автомобіля марки ВАЗ-2109, держ. номер НОМЕР_1 , по відношенню до суцільної лінії розмітки, проте він не покладений зазначеним відповідачем в основу прийнятої ним постанови).

Ураховуючи повторні неявки відповідача ОСОБА_4 та неявки представника іншого співвідповідача в судові засідання у даній справі, ненадання суду витребуваних матеріалів по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 (постанова серії ДПО18 №168338) разом із неподанням суб`єктами владних повноважень відзивів на заявлений позов без доведення суду поважних причин, суд уважає таку процесуальну бездіяльність відповідача поліцейського ОСОБА_5 В ОСОБА_3 такою, що є підтвердженням визнання заявленого до нього адміністративного позову (ч.4 ст. 159 КАС України).

Таким чином, постанову серії ДОП18 № 168338 від 31 січня 2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену інспектором сектору реагування патрульної поліції Недригайлівського ВП Роменського ВП ГУНП в Сумській області старшим лейтенантом поліції Віталієм Жмакою, за ч. 1 ст. 122 КУпАП щодо ОСОБА_1 на підставі п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України необхідно скасувати, а справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю події зазначеного вище адміністративного правопорушення, оскільки факт вчинення проступку не зафіксовано належними та допустимими доказами відповідачем ОСОБА_6 .

Разом із цим, суд уважає, що у задоволенні заявленого позову ОСОБА_1 до Недригайлівського ВП Роменського ВП ГУНП в Сумській області слід відмовити, оскільки досліджені докази не підтверджують фактів порушення, невизнання чи оспорення оскаржуваною постановою прав, свобод та інтересів позивача, оскаржувана постанова керівником цього органу не приймалася, відповідач Жмака В. лише перебуває у трудових відносинах із зазначеним співвідповідачем-суб`єктом владних повноважень, проте ця обставина не є підставою для пред`явлення позову до цього співвідповідача, а тому зазначений співвідповідач є неналежним.

Розподіл судових витрат по справі

У порядку ст. 139 КАС України, судові витрати віднести за рахунок держави.

Керуючись ст. 8, 9, 20, 77, 139, 205, 241-246, 286 КАС України, суд,

у х в а л и в:

Задовольнити частково адміністративний позов ОСОБА_1 до Недригайлівського відділення поліції Роменського відділу поліції ГУНП в Сумській області, інспектора сектору реагування патрульної поліції № 2 Недригайлівського ВП Роменського ВП ГУНП в Сумській області, старшого лейтенанта поліції Жмаки Віталія, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Скасувати постанову серії ДПО18 № 168338 від 31 січня 2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену інспектором сектору реагування патрульної поліції Недригайлівського ВП Роменського ВП ГУНП в Сумській області, старшим лейтенантом поліції Віталієм Жмакою, за ч.1 ст.122 КУпАП щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно неї за ч.1 ст. 122 КУпАП закрити.

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Недригайлівського відділенні поліції Роменського відділу поліції ГУНП в Сумській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Рішення суду може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду через Липоводолинський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення. До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Липоводолинський районний суд Сумської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер фізичної особи-платника податків НОМЕР_2 ).

Відповідач: Недригайлівське ВП Роменського ВП ГУНП в Сумській області (адреса місцезнаходження: вулиця Незалежності, будинок 17, селище Недригайлів, Недригайлівський район, Сумська область, код ЄДРПОУ суду невідомий).

Відповідач: інспектор сектору реагування патрульної поліції Недригайлівського ВП Роменського ВП ГУНП в Сумській області старший лейтенант поліції Віталій Жмака (адреса місця роботи: вулиця Незалежності, будинок 17, селище Недригайлів, Недригайлівський район, Сумської області).

Повне рішення суду складено 27 лютого 2020 року.

Суддя Д. В. Бутенко