Справа № 478/173/20
Суддя: Томашевський О. О.
Дата ухвалення: 2020-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №478/173/20
Пров. №2-а/478/2/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2020 року. Казанківський районний суд Миколаївської області, у складі:

головуючого судді Томашевського О.О.,

за участю:

секретаря судових засідань Григоренко Н.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Новобузького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, інспектора сектору реагування патрульної поліції № 2 Новобузького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області Кубайчука В`ячеслава Юрійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії БАА № 696923 від 22.01.2020 року,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Новобузького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, інспектора сектору реагування патрульної поліції № 2 Новобузького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області Кубайчук В`ячеслава Юрійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії БАА № 696923 від 22.01.2020 року, відповідно до якої, він був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП, і на нього був накладений штраф у розмірі 340 грн.

Позивач не погодився із винесеною постановою та притягненням його до адміністративної відповідальності і вказав, що посадова особа відповідача не встановила усі обставини справи та не взяла до уваги його пояснення. Зазначив, що керування транспортним засобом в момент не працюючого габаритного ліхтаря ним не здійснювалось, напроти, він самостійно зупинив автомобіль коли побачив технічну несправність ліхтаря та почав його замінювати, і вже після цього з`явились представники органу поліції.

Посилаючись на викладене, позивач у своєму позові просив скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Ухвалою судді від 04.02.2020 року провадження у справі було відкрито, призначено справу до розгляду по суті. Визначено відповідачу строк для надання матеріалів адміністративного правопорушення до суду, строк для надання відзиву та пояснень, відеоматеріалу та інших доказів скоєного правопорушення.

У зв`язку з відсутністю матеріалів адміністративної справи, судове засідання відкладалось з 14 лютого 2020 року на 24 лютого 2020 року з повторним повідомленням сторін, про дату, час та місце судового засідання.

В судове засідання позивач та представник відповідача не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання були повідомлений своєчасно та належним чином. Причини неявки суду невідомі. Відзив та будь-які докази вчиненого правопорушення ОСОБА_1 суду відповідачем не надано.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином. Причини неявки суду невідомі. Пояснення та будь-які докази по даній справі суду не надав.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.4 КАС України суд розглядає справу у письмовому провадженні, у відсутність учасників справи та на підставі наявних у справі матеріалів.

Дослідивши надані суду письмові докази по справі, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення безсторонньо; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом тощо.

02.07.2015 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про Національну поліцію», який набрав чинності 07.11.2015 року.

Згідно п.п.3, 11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Відповідно до ч.2 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті. Однією з підстав зупинки транспортного засобу є порушення водіями Правил дорожнього руху України.

Нормами ст.222 КУпАП встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (зокрема, передбачені частиною першою, другою і третьою статті 122 КУпАП).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Із матеріалів справи вбачається, що постановою серії БАА № 696923 від 22.01.2020 року, позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, і на нього був накладений штраф у розмірі 340 грн.

Як вбачається з даної постанови, позивач 22.01.2020 року о 21 год. 30 хв. в м. Новий Буг по вул. Миколаївська, керував транспортним засобом марки RENAULT MAGNUM 460 з напівпричепом METACO SD 334, державний номер НОМЕР_1 , на якому не горить лампа заднього лівого ліхтаря, чим порушив п.п.31.6 «б» ПДР України.

Пунктом 31.6 «б» ПДР України, визначена заборона подальшого руху транспортних засобів, у яких у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів.

Таким чином, ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного із керуванням транспортним засобом, у якого не горіла лампа заднього габаритного ліхтаря.

За результатами розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення посадова особа відповідача, керуючись ст.ст.33, 284 КУпАП застосувала до позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень.

В силу приписів ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 71 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Така позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 14.03.2018 року у адміністративній справі №760/2846/17.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з положеннями ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинення та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно ст.283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно зі ст.14 Закону України від 30.06.1993 року № 3353-ХІІ «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306.

Пунктом 1.9. Правил дорожнього руху передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч.1 ст.121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Між тим, у матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують порушення позивачем вимог п.п.31.6 «б» ПДР України, відповідач та третя особа не скористались правом надати відзив, пояснення та докази по суті позовних вимог, не висловили своєї позиції у справі.

За таких обставин, аналізуючи здобуті судом докази по справі, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, оскільки факт скоєння ним адміністративного правопорушення, а відтак й притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі наведеного, суд, керуючись ст.ст.5-6; 8-9, 11, 241 - 245, 250, 293, 295 КАС України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Новобузького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області (55601, Миколаївська область, Новобузький район, м. Новий Буг, вул. Ярослава Мудрого, буд. 6), інспектора сектору реагування патрульної поліції № 2 Новобузького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області Кубайчука В`ячеслава Юрійовича (55601, Миколаївська область, Новобузький район, м.Новий Буг, вул. Ярослава Мудрого, буд. 6), про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії БАА № 696923 від 22.01.2020 року - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення серії БАА № 696923 від 22.01.2020 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП - скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до П`ятого апеляційного адміністративного суду. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено та підписано 24.02.2020 року.

Суддя Казанківського районного суду

Миколаївської області О.О.Томашевський