Справа № 822/124/18
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2020-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/124/18

25 лютого 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьменко Л.В.

суддів: Совгири Д. І. Франовської К.С.

розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 05 вересня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м.Хмельницькому про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

В січні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив:

- визнати дії та рішення Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому щодо відмови в перерахунку ОСОБА_1 пенсії за вислугу років в розмірі 90 відсотків від сум місячної заробітної плати, зазначених у листі прокуратури Хмельницької області №18-1872-17 від 27 грудня 2017 року без обмеження максимальним розміром відповідно до ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" в редакції від 09 серпня 2003 року, що діяла на час призначення пенсії ОСОБА_1 у зв`язку із змінами розміру заробітної плати відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №657 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури" неправомірними;

- зобов`язати Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії з 28 грудня 2017 року відповідно до ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" в редакції від 09 серпня 2003 року, що діяла на час призначення пенсії ОСОБА_1 в розмірі 90 відсотків від сум місячної заробітної плати, зазначеної у листі прокуратури Хмельницької області №18-1872-17 від 27 грудня 2017 року без обмеження максимальним розміром та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії, перерахувавши її на особистий пенсійний рахунок ОСОБА_1 .

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 лютого 2018 року позов задоволено повністю.

Відповідно до постанови КМ України № 821 від 08.11.2017 року "Деякі питання функціонування органів Пенсійного фонду України" відповідач Управління Пенсійного фонду України у місті Хмельницькому реорганізовано шляхом приєднання до Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області, яке є правонаступником останнього.

У зв`язку із наведеною реорганізацією Управління Пенсійного фонду України у місті Хмельницькому судом апеляційної інстанції в порядку ст.52 КАС України здійснено заміну відповідача його правонаступником - Головним управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 05 вересня 2018 року апеляційну скаргу Головного управління пенсійного фонду України у Хмельницькій області задоволено, рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 лютого 2018 року скасовано. В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В січні 2020 року до Сьомого апеляційного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 05 вересня 2018 року у справі №822/124/18 за виключними обставинами.

В обґрунтування даної заяви позивач зазначає, що рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019 року №7-р(ІІ)/2019 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, що, на думку ОСОБА_1 , є підставою для перегляду постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду в справі №822/124/18 від 05 вересня 2018 року за виключними обставинами та ухвалення нового судового рішення.

13 лютого 2020 року до суду надійшов відзив на заяву ОСОБА_1 про перегляд постанови за виключними обставинами, в якому відповідач заперечує проти доводів, наведених в заяві та просить відмовити у її задоволенні в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи, викладені у заяві позивача, колегія суддів дійшла висновку, що у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами необхідно відмовити та залишити відповідне судове рішення в силі, з огляду на таке.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку в органі пенсійного фонду, отримує з вересня 2006 року пенсію відповідно до ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" в розмірі 90% від суми місячної заробітної плати.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" підвищено розміри посадових окладів працівників прокуратури.

27.12.2017 року прокуратурою Хмельницької області позивачу видано довідку за №18-1872-17 про розмір заробітної плати згідно постанови КМУ №1013 від 09.12.2015 року.

28.12.2017 року позивач звернувся із заявою до Управління Пенсійного фонду України у м.Хмельницькому про перерахунок пенсії на підставі довідки прокуратури Хмельницької області від 27.12.2017 року №18-1872-17 про збільшений розмір заробітної плати.

Листом управління Пенсійного фонду України в м.Хмельницькому №653/Н-12 від 28 грудня 2017 року заявнику відмовлено в перерахунку пенсії з мотивів відсутності законодавчо визначених підстав для такого перерахунку.

Не погодившись з такою відмовою, позивач звернувся до суду з позовом.

Відповідно до частини 1 статті 361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Пунктом 1 частини 5 статті 361 КАС України встановлено, що підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є, зокрема, встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Згідно з частиною 6 статті 361 КАС України при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Рішенням Другого сенату Конституційного Суду України за конституційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року N 1697-VII від 13 грудня 2019 року №7-р(II)/2019 справа №3-209/2018(2413/18, 2807/19), визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 152 Конституції України, закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Статтею 91 Закону України "Про Конституційний Суд України" встановлено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Конституційним Судом України у рішенні від 13 грудня 2019 року №7-р(II)/2019 вказано про втрату чинності положеннями Закону №1697-VII, з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, та установлено наступний порядок виконання цього Рішення:

- частина двадцята статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;

- частина двадцята статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції:

"20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки".

Таким чином, саме з 13 грудня 2019 року втратили чинність положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами, згідно із якими повноваження щодо визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури делеговано Кабінету Міністрів України.

Оскільки, як на час виникнення спірних правовідносин, звернення позивача до суду, розгляду справи судом першої інстанцій, так і станом на дату прийняття Вінницьким апеляційним адміністративним судом постанови від 05 вересня 2018 року, положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами, діяли в прийнятій редакції і умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначалися Кабінетом Міністрів України, відсутні підстави вважати рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року №7-р(II)/2019 виключною обставиною для перегляду постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 05 вересня 2018 року у даній справі.

Визнання неконституційними певних положень чинного законодавства в подальшому, не може мати наслідком визнання протиправними дій/рішень відповідача, які були вчинені/прийняті до визнання таких норм неконституційними, оскільки відповідач є територіальним органом виконавчої влади, який в своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, указами Президента, постановами Верховної Ради України, актами Кабінету міністрів, що прийняті відповідно до Конституції та законів України, іншими нормативно-правовими актами, а тому він не мав підстав не враховувати чинні на час прийняття відповідного рішення норми законодавства.

За таких обставин, Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року №7-р(II)/2019 на спірні правовідносини не може вплинути, оскільки правовідносини у даній справі виникли до прийняття такого рішення.

Отже, визнання неконституційними певних положень чинного законодавства в подальшому, не може мати наслідком визнання протиправними рішення відповідача, яке було прийняте до визнання таких норм неконституційними, оскільки відповідач не мав підстав не враховувати чинні на час прийняття відповідного рішення норми законодавства.

Таким чином, на час виникнення спірних правовідносин та на час ухвалення постанови Вінницьким апеляційним адміністративним судом від 05 вересня 2018 року у справі №822/124/18 положення зазначеної норми були чинними та підлягали застосуванню пенсійним органом.

Аналогічна правова позиція щодо розгляду заяв про перегляд за виключними обставинами судового рішення викладена у постановах Верхового Суду від 05.02.2019 у справі №333/5015/15-а (касаційне провадження К/9901/59705/18), від 15.05.2019 року у справі 640/20317/16-а (касаційне провадження №К/9901/54752/18) та від 19.11.2018 року у справі №775/4893/18.

Суд також зауважує, що у разі, коли заявник вважає, що має право на перерахунок пенсії після прийняття Рішення Конституційного суду України 13.12.2019 року він має право звернутись до відповідача із заявою про такий перерахунок.

У даному випадку спірне рішення не може вважатись невиконаним в контексті приписів пункту 1 частини 5 статті 361 КАС України, оскільки рішення, що набрало законної сили, яким у задоволенні позову відмовлено, не передбачає примусового виконання.

За таких підстав, апеляційний суд зазначає, що суд не є органом законодавчої влади та не має повноважень на усунення першопричин системної проблеми та самої проблеми яка має загальний характер - відновлення порушеного права під час дії норми закону яка визнана неконституційною та не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення від 13.12.2019 року №7-р(ІІ)/2019, та як наслідок застосування з цього часу попередньої редакції ч. 20 ст. 86 Закону України Про прокуратуру від 14 жовтня 2014 року №1697-VII.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви позивача про перегляд за виключними обставинами постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 05 вересня 2018 року у даній справі, оскільки рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 року №7-р(ІІ)/2019 не вплинуло на правильність висновків апеляційного суду під час ухвалення постанови про перегляд якої просив заявник.

На підставі викладеного, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами.

Згідно з частиною 4 статті 368 Кодексу адміністративного судочинства України, за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 369 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

Судове рішення за наслідками провадження за нововиявленими або виключними обставинами може бути оскаржено в порядку, встановленому цим Кодексом для оскарження судових рішень суду відповідної інстанції. З набранням законної сили новим судовим рішенням в адміністративній справі втрачають законну силу судові рішення інших адміністративних судів у цій справі.

Керуючись ст.ст. 325, 328, 329, 361, 369 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 05 вересня 2018 року за виключними обставинами у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м.Хмельницькому про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії- відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 25 лютого 2020 року.

Головуючий Кузьменко Л.В.

Судді Совгира Д. І. Франовська К.С.