Справа № 490/3676/19
Суддя: Гуденко О. А.
Дата ухвалення: 2020-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

н/п 2-а/490/80/2020 Справа № 490/3676/19
Центральний районний суд м. Миколаєва
____________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

Іменем України

16 січня 2020 року м. Миколаїв

Центральний районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого - судді Гуденко О.А.,

при секретарі - Дудник Г. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Миколаївській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

26.04.2019 року позивач звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом, з подальшим уточненням, до Управління патрульної поліції у Миколаївській області про скасування постанов про накладення адміністративних стягнень: серії ДП18 №052456 від 21.04.2019 року про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, винесеної поліцейським 1 роти 2 взводу Управління патрульної поліції в Миколаївській області Соловей Олексієм Миколайовичем, якою притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 гривень; серії ДП18 №052457 від 21.04.2019 року про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, винесеної поліцейським Ахіджановою Оленою Юріївною, якою притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 гривень. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 21.04.2019 року відносно нього відповідач виніс постанову, у якій зазначив, що водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, перевищив максимально дозволену швидкість більш як на 31 км/год. Швидкість вимірювалась лазерним приладом TRUCAM (серійний номер ТС-000763). 21.04.2019 року біля 11 год. 40 хв. позивач, рухаючись на автомобілі по вул. Валентинівській, був зупинений Поліцейським УПП за нібито перевищення встановленої швидкості у населеному пункті. Не погоджується із постановою у зв`язку з тим, що TruCam був використаний в ручному режимі.

Стосовно постанови серії ДП18 № 052457, позивач вважає її незаконною та безпідставною, тому що інспектор проводив фіксацію правопорушення не в автоматичному режимі, складання протоколу проводилося інспектором Ахіджановою О. В., яка не зупиняла транспортний засіб, справу розглянуто без участі позивача, чим позбавлено його можливості скористатися у повному обсязі своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, в тому числі правом юридичної допомоги.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.04.2019 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Гуденко О.А.

Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Гуденко О.А. від 21.05.2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вищезазначеним позовом. Ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

02.10.2019 року представник відповідача надав до суду відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що розгляд справи проводився у передбаченому ст. 279 КУпАП порядку, а саме: позивачу були роз`яснені його права. Інспектор правомірно розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу, при цьому не порушивши права особи. Перевищення швидкості Машненко Ігорем Станіславовичем підтверджується фотознімком, що додається до постанови та відеозаписом, що здійснений сертифікованим приладом лазерним вимірювачем TRUCAM LTI20/20 (серійний номер ТС-000763).

Згідно зі ст. 285 КУпАП позивача було ознайомлено зі змістом постанов, запропоновано під підпис отримати копії винесених постанов, на що водій відмовився.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, просив задовольнити позов з мотивів, викладених в позовній заяві.

Від представника відповідача надійшла заява, в якій він просив розглянути справу без його участі. Проти задоволення позову заперечував.

Згідно з ч.9 ст.205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні, у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлено, що 21.04.2019 року інспектором Управління патрульної поліції в Миколаївській області Соловей Олексієм Миколайовичем винесено постанову серії ДП18 № 052456 про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн., у якій зазначив, що водій 21.04.2019 року, керуючи транспортним засобом, перевищив максимально дозволену швидкість в населеному пункті і рухався зі швидкістю 81 км/год.. Швидкість вимірювалась лазерним приладом TRUCAM LTI20/20 (серійний номер TC00763); поліцейським Управління патрульної поліції в Миколаївській області Ахіджановою Оленою Юріївною винесено постанову серії ДП18 №052457 про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, винесеної поліцейським, якою притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 гривень, у якій зазначила водій, керуючи відповідним транспортним засобом, не пред`явив для перевірки посвідчення водія відповідної категорії на місці зупинки.

Позиція суду стосовно постанови серії ДП18 №052456 про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ч.1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно з п.8 ч.1 статті 23 зазначеного Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч.1 ст.122 КпАП України, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до п. 12.4 Правил дорожнього руху знак у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

На підставі п. 1.9 ПДР особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Ст.280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом досліджено фотографії з місця події, здійснені сертифікованим лазерним приладом TRUCAM LTI20/20, а також відеозапис з нагрудної камери поліцейського.

Так, на записах зафіксовано, що ОСОБА_1 був зупинений поліцейським у зв`язку з перевищенням швидкості, проте наполягав на тому, що він не є водієм транспортного засобу, відмовлявся надати посвідчення водія, проте надав для ознайомлення свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, він не був обмежений відповідачем у наданні усних чи письмових пояснень.

Проте, у позові ОСОБА_1 не зазначає, що не він був за кермом, а вказує на те, що він був зупинений поліцейськими без законних підстав, прилад Trucam був використаний не в автоматичному режимі, та було порушено процедуру винесення постанови про адміністративне правопорушення.

Суд, дослідивши відеозаписи, вбачає, що поліцейські пояснили причину зупинки, роз`яснили водію права, попередили про відповідальність за непред`явлення посвідчення водія, а також про наслідки складення постанови про адміністративне правопорушення.

Стосовно правових підстав застосування лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LT1 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м.

Правильність реалізації у приладі TruCam зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації.

Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCam, але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії.

Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCam.

Враховуючи викладене, впровадження додаткових заходів для забезпечення достовірності інформації про порушення правил дорожнього руху та проведення їх експертиз не є обов`язковим.

Використання лазерного вимірювача швидкості TruCam органами Національної поліції України, а саме працівниками управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції започатковано листом першого заступника начальника ДПП Білошицького О.Г. від 04 жовтня 2018 року. Місце для роботи з приладом позначено відповідними дорожніми знаками з метою інформування учасників дорожнього руху про проведення вимірювання швидкісного режиму.

За наявними матеріалами справи вбачається, що місце для роботи з приладом позначений відповідним дорожнім знаком 5.70 «Фото-, відеофіксування Правил дорожнього руху».

Всі прилади, що використовуються працівниками Департаменту патрульної поліції, пройшли повірку. Міжповірочний інтервал для TruCam визначено Переліком засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 05.04.2012 року № 437 і становить 1 рік.

Проведення повірки передбачено Порядком проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення іі результатів, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 08 лютого 2016 року № 193.

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/13779, виданого ДП Укрметртестстандарт» від 06.12.2018 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTІ 20/20 №С000763, є придатним до застосування.

Необхідно зазначити, що можливість використання виробу «TruCam LTІ 20/20» виробництва LaserTechnologyInc також підтверджується наявністю виданого державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку від 27 вересня 2018 року №04/02/03/-3008, який зазначає про правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/IES 18033-3:2015 та забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних.

Доводи позивача спростовуються матеріалами справи, а саме: автомобіль був зупинений без законних підстав - фото з приладу TruCam LTІ 20/20 serial №С000763, фото навколишнього середовища місця події із відповідними дорожніми знаками 5.45 і 5.70; справу розглянуто без участі позивача - відеозаписом із нагрудної камери поліцейського, де зафіксовано, що протягом розгляду справи поліцейським дотримано вимог проведення розгляду справи.

Згідно з ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Таким чином, згідно з положеннями ч.ч. 2,3,4,5 вказаної статті Законом встановлені випадки здійснення скороченого провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення, в тому числі, справи за ч.3 ст.122 КУпАП відносно позивача.

У зв`язку з цим, відповідач мав право розглянути справу у скороченому провадженні та на місці вчинення правопорушення винести постанову у справі про адміністративне правопорушення, тому ці обставини не є підставами для скасування постанови.

Аналогічна правова позиція міститься в постановах Верховного Суду від 15.03.2018 по справі №554/5558/16-а, від 12.03.2018 по справі №751/6165/17.

Крім того, щодо посилання позивача на порушення, на переконання позивача, процесуального порядку винесення постанови, в тому числі права на правову допомогу і захист, в результаті чого (та як наслідок) постанова інспектора поліції, яка фактично винесена з порушенням адміністративного законодавства не може бути визнана законною, варто зазначити, що судом було досліджено матеріали фіксації та Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та не встановлено порушення порядку винесення оскаржуваної постанови.

За приписами закону про адміністративні правопорушення розгляд справи і накладення штрафу інспекторами поліції фактично відбувається в спрощеному порядку, підстави для відкладення таких контролюючих функцій не передбачено.

Отже, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності за порушення правил у сфері дорожнього руху, має змогу спростувати виявлене правопорушення на місці його вчинення, в іншому випадку правомірність дій водія доводиться у судовому порядку шляхом подання позову про скасування відповідного рішення суб`єкта владних повноважень, з можливістю скористатись правовою допомогою.

Посилання позивача на те, що надана йому копія постанови складена із порушенням вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, також не знайшли свого підтвердження.

Відповідно до ч.2 ст.258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно зі ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що поліцейський 1 роти 2 взводу Управління патрульної поліції в Миколаївській області Соловей Олексій Миколайович під час розгляду адміністративної справи щодо порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху України діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, суд вважає, що підстави для скасування постанови серії ДП18 №052456 від 21.04.2019 року про адміністративне правопорушення, винесеної поліцейським 1 роти 2 взводу Управління патрульної поліції в Миколаївській області Соловей Олексієм Миколайовичем, якою притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 гривень, - відсутні, тому позов в цій частині не підлягає задоволенню.

Позиція суду стосовно постанови серії ДП18 №052457 про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.126 КУпАП.

Судом встановлено, що працівник поліції з метою проведення профілактичної бесіди та роз`яснення водієві про порушення останнім ПДР України підійшов до водія та представився. При цьому зазначив, що оскільки позивач порушив ПДР України, то поліцейський відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 32 Закону України "Про національну поліцію" та п. 2.4 ПДР України мав підставу вимагати у водія пред`явити документи передбачені п. 2.1 ПДР України.

Судом досліджено відеозапис з нагрудної камери поліцейського.

Так, на записах зафіксовано, що ОСОБА_1 був зупинений поліцейським, на вимогу поліцейського пред`явити посвідчення водія відповідав, що оскільки він не є водієм зупиненого транспортного засобу, пред`являти посвідчення водія не збирається, проте надав для ознайомлення свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, він не був обмежений відповідачем у наданні усних чи письмових пояснень.

Поліцейські роз`яснили водію права, попередили про відповідальність за непред`явлення посвідчення водія, наполягали на тому, щоб водій його пред`явив, а також про наслідки складення постанови про адміністративне правопорушення та порядок її оскарження.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Статтею 16 Закону України «Про дорожній рух» визначено основні права та обов`язки водія транспортного засобу якими, зокрема, вказано, що водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Пунктом 2 ч.1 ст. 32 Закону України «Про національну поліцію» встановлено, що поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав).

Згідно з частиною 1 статті 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пунктом 2.1. а) Правил дорожнього руху встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно п. 2.4 ПДР України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

Крім того, щодо посилання позивача на порушення, на переконання позивача, процесуального порядку винесення постанови, в тому числі права на правову допомогу і захист, в результаті чого (та як наслідок) постанова інспектора поліції, яка фактично винесена з порушенням адміністративного законодавства не може бути визнана законною, варто зазначити, що судом було досліджено матеріали фіксації та Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та не встановлено порушення порядку винесення оскаржуваної постанови.

За приписами закону про адміністративні правопорушення розгляд справи і накладення штрафу інспекторами поліції фактично відбувається в спрощеному порядку, підстави для відкладення таких контролюючих функцій не передбачено.

Отже, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності за порушення правил у сфері дорожнього руху, має змогу спростувати виявлене правопорушення на місці його вчинення, в іншому випадку правомірність дій водія доводиться у судовому порядку шляхом подання позову про скасування відповідного рішення суб`єкта владних повноважень, з можливістю скористатись правовою допомогою.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що поліцейський 1 роти 2 взводу Управління патрульної поліції в Миколаївській області Соловей Олексій Миколайович під час розгляду адміністративної справи щодо порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху України діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, суд вважає, що підстави для скасування постанови серії ДП18 №052456 від 21.04.2019 року про адміністративне правопорушення, винесеної поліцейським Управління патрульної поліції в Миколаївській області Ахіджановою О. Ю., якою притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 гривень, - відсутні, тому позов в цій частині не підлягає задоволенню.

Суд дійшов висновку, що в адміністративному позові необхідно відмовити повністю, оскільки в судовому засіданні не доведено, що постанова відповідача є протиправною, необґрунтованою та невмотивованою, оскільки вона винесена уповноваженою особою з дотриманням норм чинного законодавства. Відповідач надав докази щодо правомірності прийнятого рішення. Натомість аргументи позивача, викладені у позові, ґрунтуються на припущеннях та не спростовують доказів, наданих відповідачем.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 7, 14-1, 122, 126, 222, 245, 247, 251, 252, 254, 258, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 2, 6, 20, 72, 77, 90, 242-246, 286 КАС України,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Миколаївській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Рішення набирає законної сили через 30 днів з дня складання повного тексту сторонами у разі, якщо вона не буде оскаржена. Якщо рішення буде оскаржено, то воно набирає законної сили після перегляду справи судом апеляційної інстанції якщо його не буде скасовано.

Апеляційну скаргу може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання повного тексту до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Гуденко О. А.