Справа № 160/12896/19
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2020-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2019 року товариство з обмеженою відповідальністю «Прем`єр» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до головного управління ДПС у Дніпропетровській області, у якій позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати наказ від 17.12.2019 року № 1720-п головного управління ДПС у Дніпропетровській області.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що у зв`язку з ненаданням позивачем письмових пояснень та завірених копій запитуваних документів на запит головного управління ДПС у Дніпропетровській області, відповідач видав наказ про проведення документальної позапланової виїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «Прем`єр» № 1720-п від 17.12.2019 року, який, на думку позивача, було прийнято за відсутності встановлених законодавством підстав для призначення та проведення такої перевірки, чим порушено права та законні інтереси позивача.
Позивач вважає спірний наказ відповідача протиправним, у зв`язку з чим він звернувся до суду з даним позовом та просить позовні вимоги задоволити в повному обсязі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами.
У відповідності до п.3 ч.6 ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України дана справа є справою незначної складності та згідно з ст. ст. 257, 262 Кодексу адміністративного України розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Відповідно до ч. 2 ст. 257 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС Україна) за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
Згідно з ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Відповідно до ст. 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2019 року було запропоновано відповідачу у разі невизнання позову протягом 15 днів з моменту отримання ухвали суду надати відзив на позовну заяву.
Також, відповідач вказує, що наявність незначних невідповідностей у направлені на проведення перевірки та службовому посвідченні (зокрема, наявність посвідчення старого зразка) не може бути обгрутованою підставою не допуску посадових осіб податкових органів до проведення перевірки. Це свідчить про факт недобросовісного, тобто, вчиненого із метою ухилення від допуску посадових осіб податкового органу до проведення перевірки.
Крім того, зазначає, що оскаржуваний наказ про проведення документальної позапланової виїзної перевірки містить мету призначення перевірки та її підстави, в абзаці першому наказу перелічені підстави проведення такої перевірки та її мета. Тому, доводи позивача, в тому числі практика Верховного суду України з цього приводу не може бути врахована судом, адже такі твердження є безпідставними та ні чим не обґрунтованими.
Узадоволенні позову просив відмовити в повному обсязі.
10 лютого 2020 року від позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій підтримано позицію, викладену в позовній заяві.
Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, відзив на позов та відповідь на відзив, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 04.06.2019 року у справ №160/505/19 визнано протиправним та скасовано наказ ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 23.11.2018 року № 6703-п, який був підставою для проведення перевірки ТОВ Прем`єр, за результатами якої складено зазначений акт.
У зв`язку з цим відповідачем вказано про необхідність надання інформації (пояснення та їх документальні підтвердження) з приводу наведених вище фактів, а саме даних вказаних у податкових деклараціях з орендної плати за землю за 2017-2018 роки та документів та основі яких вони складені: договір оренди землі з додатковими угодами; документи, що підтверджують нормативну грошову оцінку землі -витяги із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки у 2017-2018 роках.
Після надання відповіді на попередній запит контролюючого органу інформація і обставини не змінились.
Таким чином, позивач звернув увагу, що контролюючим органом запитується інформація, що була отримана контролюючим органом раніше в установленому законом порядку, як за попереднім запитом, так і під час адміністративного і судового оскарження.
Не погоджуючись із вказаним наказом про проведення перевірки, позивач оскаржив його правомірність до суду.
Вирішуючи спір по суті, суд зазначає наступне.
Згідно з пп. 20.1.4. п. 20.1. ст. 20 Податкового кодексу України (далі по тексту ПК України) контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Пунктом 75.1 статті 75 ПК України (в редакції станом на час прийняття оскарженого наказу) визначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Відповідно до пп. 75.1.2. п. 75.1. ст. 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.
Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.
Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.
Згідно положень п. 79.1 та 79.2. ст. 79 ПК України документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу.
Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.
Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.
Порядок проведення документальних позапланових перевірок визначений статтею 78 ПК України.
Так, пунктом 78.1 ст. 78 ПК України встановлено, що документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема:
- отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту (пп. 78.1.1);
- виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту (пп. 78.1.4).
Згідно з пунктом 78.5 статті 75 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час призначення перевірки) допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.
Пунктом 81.1 статті 81 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час призначення перевірки) передбачено, що Посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:
- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;
- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;
- службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.
Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.
В той же час, платник податків, який вважає порушеним порядок та підстави призначення виїзної перевірки щодо нього, має право не погодитись з рішенням про призначення перевірки і оскаржити його в суді або застосувати інші заходи, передбачені статтею 81 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), шляхом недопущення посадових осіб контролюючого органу до її проведення. Якщо ж допуск до виїзної податкової перевірки відбувся і наказ реалізований як прийнятий в межах закону і компетенції, в подальшому предметом розгляду в суді має бути зміст виявлених порушень податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на податкові органи.
Таким чином, при вирішенні питання про належний спосіб захисту порушеного права суду в кожному конкретному випадку необхідно виходити з того, що такий захист повинен найбільш повно відповідати меті (цілі), задля досягнення якої був направлений позов.
Зазначені правові висновки викладені в постановах Верховного Суду, зокрема у справах № 804/1297/16 та № 805/3873/17-а.
В даному випадку, позивачем обрано належний спосіб захисту порушеного права, оскільки ним не було допущено перевіряючих до проведення перевірки.
Стосовно відповідності письмового запиту приписам Податкового кодексу України, суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 73.3 ст. 73 ПК України контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.
Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і повинен містити:
1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує;
2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати;
3) печатку контролюючого органу.
Перелік підстав, за наявності яких податковий орган може надіслати платнику податків письмовий запит про подання інформації, визначений у п. 73.3 статті 73 ПК України.
Так, письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб`єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав:
1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи;
2) для визначення відповідності умов контрольованої операції принципу "витягнутої руки" під час здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статті 39 цього Кодексу та/або для визначення рівня звичайних цін у випадках, визначених цим Кодексом;
3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків;
4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків:
податкової накладної покупцю або про допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування;
акцизної накладної покупцю або про порушення порядку заповнення та/або порядку реєстрації акцизної накладної;
5) у разі проведення зустрічної звірки;
6) в інших випадках, визначених цим Кодексом.
Як зазначалося вище, у запиті від 04 жовтня 2019 року податковим органом зазначено про отримання витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки та про невідповідність даних, що містяться в податкових деклараціях з орендної плати за землю на 2017-2018 роки.
Про ці та інші обставини позивачем було повідомлено відповідача листом № 84 від 09.12.2019 року, проте, податковий орган на лист платника податків відреагував виданням наказу про проведення перевірки, що свідчить про формальний підхід податкового органу до виконання своїх обов`язків та про недодержання прав позивача щодо обґрунтованості, безсторонності та розсудливості при прийнятті оскарженого наказу.
Відповідно до п. 20.3 ст. 20 ПК України контролюючим органам забороняється вимагати від платника податків надання:
інформації, що була отримана контролюючим органом раніше в установленому законом порядку, в тому числі інформації, що міститься та опрацьовується в інформаційних базах, що ведуться відповідно до статті 74 цього Кодексу;
документів, у яких містяться відомості, внесені до відповідних інформаційних баз, що ведуться відповідно до статті 74 цього Кодексу.
Згідно з п. 85.1 ст. 85 ПК України забороняється витребування документів від платника податків будь-якими посадовими (службовими) особами контролюючих органів у випадках, не передбачених цим Кодексом.
Стосовно призначення повторного проведення перевірки у період, який раніше вже був охоплений при проведенні попередньої перевірки, суд зазначає наступне.
Як вбачається з оскарженого наказу від 17.12.2019 № 1720-п, в останньому міститься посилання на п.п. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 ПК України.
При цьому, відповідно до п. 78.2 статті 78 ПК України контролюючим органам забороняється проводити документальні позапланові перевірки, які передбачені підпунктами 78.1.1, 78.1.4, 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, у разі, якщо питання, що є предметом такої перевірки, були охоплені під час попередніх перевірок платника податків.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 04.06.2019 року у справ №160/505/19 визнано протиправним та скасовано наказ ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 23.11.2018 року № 6703-п, який був підставою для проведення перевірки ТОВ Прем`єр, за результатами якої складено зазначений акт.
Отже, оскільки період з 01.01.2017 року по 30.09.2018 року вже був предметом перевірки, то у податкового органу були відсутні підстави, визначені законом, для призначення і проведення в цій частині документальної позапланової перевірки.
Враховуючи вищенаведене, суд робить висновок, про відсутність у відповідача підстав, передбачених підпунктом 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 ПК України, для прийняття спірного наказу та призначення документальної позапланової виїзної перевірки, у зв`язку з чим цей наказ є протиправним та підлягає скасуванню.
Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Прем`єр» до головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з відмовою позивачу в задоволенні позову понесені ним судові витрати, пов`язані зі зверненням до суду, не відшкодовуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправним та скасувати наказ головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 17.12.2019 року № 1720-п «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Прем`єр».
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.В. Ніколайчук