Справа № 601/1122/19
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2020 рокуЛьвівСправа № 601/1122/19 пров. № СК-857/7859/19
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Гінди О.М.

суддів: Ніколіна В.В., Старунського Д.М.,

за участю секретаря судових засідань Чопко Ю.Т.

розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Тернопільській області на рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 04 липня 2019 року (головуючий суддя: Коротич І.А., місце ухвалення - м. Кременець) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Тернопільській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері містобудівної діяльності,

встановив:

ОСОБА_1 , 07.06.2019 звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати постанову № АА-23.05/1 від 23 травня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення винесену головним інспектором будівельного нагляду Галяс І.М. управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Тернопільській області про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 96 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 4250 грн.

Обґрунтовує позов тим, що оскільки дії, які ставляться у вину позивачу, зокрема, без набуття права на виконання будівельних робіт, збудовано гараж розміром 3.4*10м з металевих листів на фундаменті та альтанку на фундаменті розміром 2.3*3м, по АДРЕСА_1 , здійсненні у 1999-2000 роках, а тому має застосовуватися діюче на той час законодавство, яке встановлювало відповідальність за порушення містобудівних вимог.

Рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 04 липня 2019 року позов задоволено. Постанову № АА-23.05/1, винесену 23 травня 2019 року головним інспектором будівельного нагляду Галяс І.М. Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Тернопільській області, про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , скасовано з надсиланням справи на новий розгляд до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Тернопільській області.

Із цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що вказане рішення, прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить його скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, апелянт посилається на те, що за результатами позапланової перевірки було складено, зокрема: акт, припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, протокол про адміністративне правопорушення. Позивач відмовився від отримання вказаних документів. Під час проведення позапланової перевірки встановлено, що позивач без подання до відповідача повідомлення про початок виконання будівельних робіт збудував гараж та альтанку, чим порушив п. 1 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п. 13 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 466.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про його дату, час та місце.

У відповідності до ч. 3 ст. 268 і ч. 4 ст. 229 КАС України неприбуття сторін не перешкоджає апеляційному розгляду справи і такий проведено у їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити, оскільки постанова № АА-23.05/1 від 23 травня 2019 року в справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення на позивача не відповідає вимогам закону, так як в постанові та протоколі відносно факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 96 КУпАП відсутні відомості про час вчинення адміністративного правопорушення, що унеможливлює визначити можливість чи неможливість притягнення особи до відповідальності. Крім того, у постанові відсутні посилання на докази на підставі яких посадова особа визначила наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити з таких мотивів.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідачем згідно виданого направлення для проведення планового (позапланового) заходу від 02.05.2019 № Я-02.05/1 на підставі наказу Державно архітектурно-будівельної інспекції України від 08.09.2015 № 976 та звернення ОСОБА_2 від 15.04.2019, 15.05.2019 проведено позапланову перевірку щодо дотримання суб`єктом містобудування ОСОБА_3 Володимиром Володимировичем вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм стандартів і правил.

Під час проведення позапланової перевірки встановлено, що громадянин ОСОБА_1 без набуття права на виконання будівельних робіт, а саме без подання до Управління ДАБІ у Тернопільській області дозвільних документів на виконання будівельних робіт, збудував гараж розмірами в плані 3.4*10.0 м з металевих листів па фундаменті та альтанку на фундаменті розміром в плані 2.3*3,0 м по АДРЕСА_1 , чим порушив и. 1 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п. 13 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 466.

За результатами проведеної перевірки було складено: акт планового (позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотриманим суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності від 15.05.2019 № ТФ-15/05/1, припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 15.05.2019 № С-15.05/2, протокол про адміністративне правопорушення від 15.05.2019 № ЛА- 15.05/2.

Приписом про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності і будівельних норм, стандарті правил від 15.05.2019 С-15.05/2, зобов`язано привести об`єкт до вимог чинного законодавства шляхом реєстрації об`єкта в органах держархбудконтролю в термін до 15.07.2019.

Позивач відмовився від отримання вказаних документів.

Головний інспектор будівельного нагляду Галяс І.М. Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Тернопільській області, 23.05.2019, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, прийняв постанову № АА-23.05./1 про адміністративне правопорушення, якою визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 4250 грн.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 № 3038-VI (далі Закон № 3038-VI) встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону № 3038-VI, суб`єкти містобудування зобов`язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об`єктів.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 34 Закону № 3038-VI, замовник має право виконувати будівельні роботи після, зокрема, подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України.

Частиною 4 ст. 96 КУпАП, передбачено відповідальність за виконання будівельних робіт без подання повідомлення про початок виконання зазначених робіт щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, а також наведення недостовірних даних у такому повідомленні.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що ОСОБА_1 ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції не надав доказів набуття права на виконання будівельних робіт, не подав повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, зокрема, щодо спорудження гаража розмірами 3.4*10.0 м з металевих листів на фундаменті та альтанки на фундаменті розміром в плані 2.3*3,0 м по АДРЕСА_1 .

Оскільки, будівництво вказаних об`єктів здійснено з порушенням п. 1 ч. 1 ст. 34 Закону № 3038-VI, а тому відповідачем правомірно винесено оскаржувану постанову.

Щодо покликання позивача, що гараж розміром 3.4*10м з металевих листів на фундаменті та альтанку на фундаменті розміром 2.3*3м, по АДРЕСА_1 , збудовано у 1999-2000 роках, а тому має застосовуватися діюче на той час законодавство, яке встановлювало відповідальність за порушення містобудівних вимог, то суд апеляційної інстанції вважає такі безпідставними з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Статтею 38 КУпАП встановлено, що адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - два місяці з дня його виявлення.

У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 червня 1988 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення» постановлено, що при перевірці додержання органом (посадовою особою) встановленого ст.38 КУпАП України двомісячного строку застосування адміністративного стягнення судам слід мати на увазі, що при правопорушеннях, які тривають, зазначений строк обчислюється з дня виявлення правопорушення.

Так, продовжуваним адміністративним проступком називають ряд ідентичних проступків, які вчиняються неодноразово з однаковою метою, формою вини, тими ж суб`єктами, засобами дії і які складають у сукупності єдине правопорушення (наприклад, дрібне розкрадання державного або колективного майна).

Проте триваючими адміністративними проступками є проступки, пов`язані з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених правовою нормою (наприклад, проживання без паспорта, самовільне будівництво будинків або споруд тощо), припиняються або виконанням регламентованих обов`язків, або притягненням винної у невиконанні особи до відповідальності. Дуже часто ці правопорушення є наслідками протиправної бездіяльності.

Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно скоює правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків.

Отже, на думку суду апеляційної інстанції, враховуючи той факт, що фіксація правопорушення, яке є триваючим, вчинено 15.05.2019 згідно протоколом про адміністративне правопорушення № АА-15.05/2, а тому закон, який передбачає відповідальність за порушення вимог законодавства, будівельних норм, стандартів і правил під час будівництва, необхідно застосовувати, той який діє на момент виявлення такого правопорушення.

Тобто, відповідачем правомірно застосовано санкцію за вказане правопорушення, яке є триваючим, від двохсот п`ятдесяти до трьохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Також, суд апеляційної інстанції зазначає, що згідно ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскаржувана постанова винесена без з`ясування в повній мірі фактичних обставин справи, у зв`язку з чим така постанова підлягає скасуванню з надсиланням справи на новий розгляд до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Тернопільській області.

Однак, суд апеляційної інстанції вважає, що такий висновок суду першої інстанції є помилковим, оскільки скасування рішення суб`єкта владних повноважень і надіслання справи на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи), можливий лише у випадку, коли розгляд справи про адміністративне правопорушення здійсненний суб`єктом владних повноважень у якого відсутні повноваження на здійснення таких дій. Проте, у розглядуваних спірних правовідносинах, відповідач - Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Тернопільській області, є територіальним управлінням, центрального органу виконавчої влади, що здійснює управління у сфері містобудівної діяльності, архітектурно-будівельного контролю та нагляду, тобто є компетентним органом щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає помилковим висновок суду першої інстанції про необхідність задоволення позову, оскільки позивач без набуття права на виконання будівельних робіт, а саме без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт, збудував гараж розмірами в плані 3.4*10.0 м з металевих листів та фундаменті та альтанку на фундаменті розміром в плані 2.3*3,0 м по АДРЕСА_1 53 у АДРЕСА_1 , а тому в діях позивача є склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 96 КУпАП, а отже оскаржувана постанова винесена на підставі та в межах повноважень наданих відповідачу, у спосіб, що передбачений чинним законодавством України, а тому є законною.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції при задоволенні позову допустив невідповідність своїх висновків обставинам справи та неправильно застосував норми матеріального та процесуального права, що відповідно до приписів ст. 317 КАС України є підставою для скасування судового рішення та прийняття постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 271, 272, 286, 315, 317, 321, 322, КАС України, суд

постановив:

апеляційну скаргу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Тернопільській області задовольнити.

Рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 04 липня 2019 року у справі № 601/1122/19 скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. М. Гінда
судді В. В. Ніколін
Д. М. Старунський