Справа № 340/2659/19
Суддя: А.В. Сагун
Дата ухвалення: 2020-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2020 року м. Кропивницький Справа № 340/2659/19

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сагуна А.В.;

за участю секретаря судового засідання Гуріної І.С.;

представника позивача Довженка Д.С.;

представника відповідача Данілова С.О.;

представники третіх осіб ТОВ ВІРЛЕНТ КОМПАНІ, ТОВ ДАП ВЕСТ та ТОВ КОМІНВЕСТ - АТГ - не з`явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю Соколівський м`ясокомбінат Українські ковбаси до Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача товариство з обмеженою відповідальністю ВІРЛЕНТ КОМПАНІ, товариство з обмеженою відповідальністю ДАП ВЕСТ, товариство з обмеженою відповідальністю КОМІНВЕСТ - АТГ про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ Соколівський м`ясокомбінат Українські ковбаси звернулось до суду з позовною заявою, в якій просить:

- визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області форми Р №1 від 18.10.2019 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на суму 1 715 926,00 грн. і застосовано штрафну (фінансову) санкцію в розмірі 25%, що дорівнює 428 981,00грн.;

- визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області №1 від 18.10.2019 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток в сумі 2865 571,00 грн. і застосовано штрафну (фінансову) санкцію в розмірі 25%, що дорівнює 716 393,00 грн.

В обґрунтування вимог позивачем зазначено, що податковий орган прийняв протиправні податкові повідомлення-рішення, які підлягають скасуванню, оскільки ґрунтуються на помилкових висновках контролюючого органу, викладених у акті перевірки.

Представник відповідача у наданому до суду відзиві на позов проти заявленого позову заперечував та зазначив, що податкові повідомлення-рішення прийнято контролюючим органом у зв`язку із встановленням перевіркою обставин порушення ТОВ Соколівський м`ясокомбінат Українські ковбаси норм діючого законодавства, які належним чином зафіксовано у акті перевірки. Отже, позовні вимоги позивача є такими, що не підлягають задоволенню (т.6 а.с.64-69).

Представником позивача подано відповідь на відзив на позовну заяву (т.6 а.с.92).

Представником відповідача надано до суду заперечення на відповідь на відзив ( т.9 а.с.194).

Ухвалою суду від 30.10.2019 відкрито провадження в адміністративній справі № 340/2659/19.

Зобов`язано відповідача надати до суду належним чином завірені копії документів по господарським взаємовідносинам з Товариством з обмеженою відповідальністю Вірлент Компані, Товариством з обмеженою відповідальністю ДАП ВЕСТ; Товариством з обмеженою відповідальністю КОМІНВЕСТ - АТГ, які вилучені 14.08.2019 року в ході обшуку.

Зобов`язано відповідача надати до суду:

- детальний розрахунок (по періодах та сумах) податкових повідомлень-рішень №1 від 18.10.2019, а також №1 від 18.10.2019;

- докази на підставі яких прийняті податкові повідомлення-рішення №1 від 18.10.2019, а також №1 від 18.10.2019(т.1 а.с. 1-2).

Ухвалою суду від 27 листопада 2019 року залучено до участі у справі, у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: товариство з обмеженою відповідальністю ВІРЛЕНТ КОМПАНІ (код ЄДРПОУ - 41381778, адреса: 02094, м. Київ, проспект Юрія Гагаріна, будинок 14); товариство з обмеженою відповідальністю ДАП ВЕСТ (код ЄДРПОУ -41715959, адреса: 61002, м. Харків, вул. Каразіна, буд. 2); товариство з обмеженою відповідальністю КОМІНВЕСТ - АТГ (код ЄДРПОУ - 41827882, адреса: 54001, м. Миколаїв, вул. Велика морська, будинок 79/1 А) (т.9, а.с.64).

Усною ухвалою із занесенням до протоколу судового засідання відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача про направлення судових доручень про допит свідків, зупинення провадження у справі та в задоволенні заяви про заміну порядку з`ясування обставин справи, дослідження доказів та виклик свідків, в зв`язку з порушенням вимог ст.ст. 79, 92 КАС України (т.11 а.с. 52-54, 65-69, 88-93).

Представником третьої особи на стороні позивача директором ТОВ «ДАП ВЕСТ» Ліщинським Д.А. надані письмові пояснення, копії первинних документів на підтвердження господарських відносин з позивачем та іншими контрагентами ( т. 7, а.с. 112-242, т.9, а.с.176-179, т. 3, а.с. 126- 250, т.4, а.с. 1-6).

Крім того, до суду надано заяву Ліщинського Д.А. на ім`я начальника ГУ ДПС у Кіровоградській області від 05.09.2019 відповідно до якої пояснення від його імені 27.05.2019 надані працівникам ГУ ДФС у Кіровоградської області підписав під тиском та в зв`язку з погрозою порушити проти нього кримінальне провадження (т.9 а.с.178).

Також, надано нотаріально завірену заяву директора ТОВ «ДАП ВЕСТ» Ліщинського Д.А. в якій він зазначає про здійснення товариством господарської діяльності з дотриманням вимог чинного законодавства України (т.9 а.с. 179).

Представником третьої особи на стороні позивача директором ТОВ «Вірлент Компані» Лисенко В.В. у письмових поясненнях повідомлено про здійснення господарських операцій з позивачем у в 2017 - 2018 роках та надано копії первинних бухгалтерських документів ( т.6 а.с. 103-250, т.7 а.с. 1-111, т.9 а.с.103-175, т.4 а.с.7 -250, т.5 а.с.1-16).

Представником третьої особи на стороні позивача директором ТОВ «КОМІНВЕСТ - АТГ» Кирилюком С.О. надані письмові пояснення, копії первинних документів на підтвердження господарських відносин з позивачем та іншими контрагентами ( т. 8 а.с.1-250, т.9 а.с.1-38, 92-96, т.5 а.с. 17-250, т.6 а.с.1-63).

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача у судовому засіданні проти заявленого позову заперечував з підстав, викладених у відзиві на позов та письмових поясненнях.

В судовому засіданні представник третьої особи на стороні позивача ТОВ «ДАП ВЕСТ» просив задовольнити позовні вимоги з підстав зазначених у позові та письмових поясненнях.

Судом допитано свідка - директора ПП "НВ Плюс" Лисенко Н.В., яка підтвердила здійснення господарських операцій щодо реалізації товару, олія соняшникова, належного позивачу (т. 10 а.с.68)

Свідком, до суду надано письмові пояснення та копії первинних документів на підтвердження господарських операцій з реалізації товару (т. 10 а.с.69-143).

Також, допитано в якості свідка директора ТОВ «Вірлент Компані» та ТОВ "Зерноторг 2017" ОСОБА_1 який підтвердив здійснення господарської діяльності з реалізації товару олія соняшникова (т. 10 а.с.44).

Свідком, до суду надано письмові пояснення та копії первинних документів на підтвердження господарських операцій з реалізації товару (т. 10 а.с.146-230).

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, третьої особи, свідків, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, вивчивши доводи позову та заперечень проти нього, встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю Соколівський м`ясокомбінат Українські ковбаси, код ЄДРПОУ - 34374788, зареєстровано у відповідності до норм діючого законодавства як суб`єкт господарювання (т.1 а.с.30-52).

Судовим розглядом справи встановлено, що Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області проведено документальну планову виїзну перевірку позивача з питань дотримання податкового законодавства за період з 01.07.2016 року по 30.06.2019 , іншого законодавства за період з 01.07.2016 року по 30.06.2019 року, відповідно до затвердженого плану (переліку питань) документальної планової виїзної перевірки.

Відповідно до висновків акту перевірки від 26.09.2019 року №7/ 11 - 28 - 05 - 01/34374788 (т.1 а.с. 52-200) перевіркою, зокрема, встановлено порушення позивачем:

- п. 44 ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134. ст. 134 Податкового кодексу України, п. 5, п. 21 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 2 865 571,00грн., в т.ч. по періодах: IV квартал 2017 року на суму 384 955,00грн.; II квартал 2018 року на суму 199 939,00грн.; III квартал 2018 року на суму 656329,00грн.; IV 2018 року на суму 1 105 121,00грн.; І квартал 2019 року на суму 519 227,00грн.;

- п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 1175 926,00грн., в т.ч. по періодах: грудень 2017 року на суму 356 440,00грн.; червень 2018 року на суму 185129,грн.; липень 2018 року на суму 129423,00грн.; серпень 2018 року на суму 49217,00грн.; вересень 2018 року на суму 284603,00грн.; жовтень 2018 року на суму 36481,00грн.; листопад 2018 року на суму 134282,00грн.; грудень 2018 року на суму 59586,00грн.; лютий 2019 року на суму 229678,00 грн.; червень 2019 року на суму 251087,00грн. (т.1 а.с. 130).

Позивачем подано заперечення на акт перевірки ( т.1 а.с. 201-210).

Відповідачем повідомлено позивача про розгляд заперечень (т.1 а.с.211).

На підставі висновків акту перевірки та у зв`язку із встановленим порушенням відповідачем прийнято, зокрема:

- податкове повідомлення - рішення форми Р №1 від 18.10.2019 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на суму 1 715 926,00 грн. і застосовано штрафну (фінансову) санкцію в розмірі 25%, що дорівнює 428 981,00грн. (т.1 а.с.212, т.2 а.с.142);

- податкове повідомлення - рішення №1 від 18.10.2019 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток в сумі 2865 571,00 грн. і застосовано штрафну (фінансову) санкцію в розмірі 25%, що дорівнює 716 393,00 грн. (т.1 а.с.213, т.2 а.с.143).

Позивач, не погодившись із зазначеними податковими повідомленнями-рішеннями, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку правомірності прийняття контролюючим органом податкових повідомлень-рішень, суд зазначає наступне.

Основними висновками щодо порушення податкового законодавства, які інкримінуються ТОВ «Соколівський мясокомбінат «Соколівські ковбаси», стали господарські взаємовідносини з такими контрагентами: ТОВ «ДАП ВЕСТ» (код ЄДРПОУ - 41715959) в 2019 році, ТОВ «Вірлент Компані» (код ЄДРПОУ - 41381778) в 2017 - 2018 роках та ТОВ «КОМІНВЕСТ - АТГ» (код ЄДРПОУ - 418278882), безпідставне віднесення витрат по цім правовідносинам до витрат, що враховуються під час визначення податкових зобов`язань з податку на прибуток, а також безпідставне формування податкового кредиту з податку на додану вартість по цим взаємовідносинам.

При цьому відповідач не заперечує наявність у ТОВ «Соколівський мясокомбінат «Соколівські ковбаси» такої продукції, як олія соняшникова, однак заперечує факт придбання такого товара у контрагентів ТОВ «ДАП ВЕСТ», ТОВ «Вірлент Компані» та ТОВ «КОМІНВЕСТ - АТГ», оскільки вказані підприємства не звітували щодо придбання вказаного товару та подальшої її реалізації ( т.9 а.с.194).

Під час судового розгляду з`ясовано, що позивач та його контрагент на момент здійснення господарських операцій були зареєстровані як суб`єкти господарювання та як платники податків, відомості про них були внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців.

Судом встановлено, що між покупцем - ТОВ «Соколівський мясокомбінат «Українські ковбаси» в особі директора Іванюка В.В. та постачальником ТОВ «ДАП ВЕСТ», в особі директора Ліщинського Д.А., укладено Договір поставки №1202-19 від 12.02.2019 року на поставку олії соняшникової врожаю 2018 року.

Згідно вказаного вище договору, поставка (передача) товару за даним Договором визначається як обов`язок постачальника здійснити всі формальності і фактичні дії з передачі товару, спрямовані виникнення права власності на товар у покупця. Поставка товару здійснюється у момент передачі товару шляхом підписання сторонами двостороннього акту приймання-передачі. Також постачальник повинен надати разом з актами приймання - передачі товарно-транспортні накладні та декларації виробника. Датою поставки Товару вважається дата підписання сторонами двостороннього, акту приймання-передачі товару.

З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що на виконання умов зазначеного договору на користь позивача було поставлено товарно-матеріальні цінності.

Так, на виконання вказаного договору сформовано специфікацію №1 від 12.02.2019 року, виписано видаткові накладні №21 від 28.02.2019 року на 67,852 тони олії соняшникової на 1 465 603,20 грн. (в т. ч. ПДВ 244 267,20грн.) та №22 від 01.03.2019 року на 65,694 тони олії соняшникової на 1418 990,40грн. (в т.ч. ПДВ 236 498,40грн.). Всього позивачем отримано товару за двома видатковими накладними на загальну суму 2 884 593,60грн. (в т.ч. ПДВ 480 765,60грн.).

Між сторонами складено акти приймання - передачі товару №1 від 28.02.2019 року та №2 від 01.03.2019 року.

Місце приймання - передачі товару - Термінал ТОВ «ЕВЕРІ» (Україна, м. Миколаїв, вул. Громадянська, 117).

Перевезення вантажу відбулось залізничним транспортом, що підтверджується накладною. Згідно вказаної накладної одержувач ТОВ «ЕВЕРІ» (Україна, м. Миколаїв, вул. Громадянська, 117), відправник ТОВ «Акрукс Груп» (код ЄДРПОУ - 40817517, м. Київ, площа Спортивна, 1 - А).

Оплата за отриману продукцію здійснювалась в безготівковій формі, що підтверджено платіжними дорученнями №594 від 28.03.2019 року на суму 80000,00грн.; №1674 від 02.04.2019 року на суму 66560,00грн.; №737 від 19.04.2019 року на суму 250000,00грн.; №753 від 22.04.2019 року на суму 550000,00грн.; №749 від 22.04.2019 року на суму 500000,00грн.; №752 від 22.04.2019 року на суму 298000,00грн.; №765 від 23.04.2019 року на суму640000,00грн.; №754 від 23.04.2019 року на суму 200000,00грн.; №1795 від 07.05.2019 року на суму 100000,00грн.; №865 від 08.05.2019 року на суму 100000,00грн.; №937 від 20.05.2019 року на суму 50000,00грн.№ 957 від 23.05.2019 року на суму 30000,00грн.; №967 від 24.05.2019 року на суму 20033,60грн. ( т.2 а.с.224-250, т.3 а.с. 1-4).

Основним обґрунтуванням невизнання вказаної господарської операції контролюючим органом стало те, що 19.08.2019 року співробітниками оперативного управління ГУ ДФС у Кіровоградській області встановлено та допитано як свідка директора ТОВ «ДАП ВЕСТ» - громадянина ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_1 ), який повідомив, що до реєстрації товариства та ведення фінансово - господарської діяльності не має ніякого відношення, також останньому не відомо чим вказане підприємство займається. Зі слів ОСОБА_2 , останній навіть не знав, що являється керівником ТОВ «ДАП ВЕСТ». Розрахункові рахунки в банку не відкривав, жодних договорів купівлі - продажу товарно - матеріальних цінностей не укладав та не підписував. Електронний цифровий підпис не отримував і не доручав цього робити третім особам (т.1 а.с.61). Копію протоколу допиту ОСОБА_2 представниками відповідача до суду не надано.

За ланцюгом постачання товару олії соняшникової неможливо прослідкувати його походження, що ставить під сумнів реальність здійснених операцій між ТОВ «Соколівський м`ясокомбінат «Українські ковбаси» та ТОВ «ДАП ВЕСТ», на виконання Договору поставки №1202-19 від 12.02.2019 року на поставку олії соняшникової врожаю 2018 року (т.1 а.с.66).

Вказані обставини призвели до того, що контролюючий орган не визнав ці господарські операції і вважає, що ТОВ «Соколівський м`ясокомбінат «Українські ковбаси», безпідставно віднесло суму 2 884 593,60грн. до витрат, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування податком на прибуток, що призвело до заниження податку на прибуток на цю суму в І кварталі 2019 року, а також безпідставно сформувало податковий кредит в сумі 480 765,60 грн. в І кварталі 2019 року по цій господарській операції, що призвело до його завищення.

Також, представником відповідача зазначено, що в ході досудового розслідування проведено почеркознавчу експертизу наданих ОСОБА_3 зразків почерку та підпису. За результатами якої встановлено, що підпис та почерк у фінансово-господарських документах по взаємовідносинах ТОВ «Дап Вест» з ТОВ «Соколівський м 'ясокомбінат «Українські ковбаси» не належить ОСОБА_2 ( т. 11 а.с. 35-39).

Однак, як вже зазначалось вище, до суду надано заяву ОСОБА_2 на ім`я начальника ГУ ДПС у Кіровоградській області від 05.09.2019 відповідно до якої пояснення від його імені 27.05.2019 надані працівникам ГУ ДФС у Кіровоградської області підписав під тиском та в зв`язку з погрозою порушити проти нього кримінальне провадження (т.9 а.с.178).

Також, надано нотаріально завірену заяву директора ТОВ «ДАП ВЕСТ» Ліщинського Д.А. в якій він зазначає про здійснення товариством господарської діяльності з дотриманням вимог чинного законодавства України (т.9 а.с. 179).

Крім того, згідно наданого представником ТОВ «ДАП ВЕСТ» копії висновку експертного дослідження за результатами проведення почеркознавчого дослідження від 21.01.2020 №197/198/20-27 встановлено, що підпис та почерк у фінансово-господарських документах по взаємовідносинах ТОВ «Дап Вест» з ТОВ «Соколівський м 'ясокомбінат «Українські ковбаси» належить ОСОБА_2 ( т.10 а.с. 50-63).

Надаючи оцінку, висновкам відповідача, суд зазначає, що саме на контрагента ТОВ «ДАП ВЕСТ», як постачальника покладено обов`язок надання позивачу разом з актами приймання-передачі товарно-транспортних накладних та декларації виробника.

Відповідачем не доведено, в судовому засіданні, саме порушення позивачем податкового законодавства при здійсненні господарських відносин з ТОВ «ДАП ВЕСТ».

Судом встановлено, що між покупцем - ТОВ «Соколівський м`ясокомбінат «Українські ковбаси» та постачальником -ТОВ «ВІРЛЕНТ КОМПАНІ» 16.11.2017 року укладено Договір поставки №16/11.

До вказаного договору сторони підписали специфікації: №1 від 16.11.2017 року на суму 2 340 000,00грн. (в т.ч. ПДВ - 390 000,00грн.); №2 від 01.06.2018 року на суму 2 226 000,00грн. (в т.ч. ПДВ 371 000,00грн ); №3 від 10.09.2018 року на суму 2 420 220,00грн. (в т.ч. ПДВ -403 370,00грн.).

Згідно вказаного вище договору, поставка (передача) товару за даним Договором визначається як обов`язок постачальника здійснити всі формальності і фактичні дії з передачі товару, спрямовані виникнення права власності на товар у покупця. Поставка товару здійснюється у момент передачі товару шляхом підписання сторонами двостороннього акту приймання-передачі. Також постачальник повинен надати разом з актами приймання - передачі товарно-транспортні накладні та декларації виробника. Датою поставки Товару вважається дата підписання сторонами двостороннього, акту приймання-передачі товару.

Місцем поставки товару є Термінал ТОВ «ЕВЕРІ» (Україна, м. Миколаїв, вул. Громадянська, 117).

Позивачем за поставлений товар з ТОВ «ВІРЛЕНТ КОМПАНІ» здійснено безготівковий розрахунок, що підтверджено платіжним дорученнями Банку, дебіторська або кредиторська заборгованість по розрахунках з відсутня.

З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що на виконання умов зазначеного договору на користь позивача було поставлено товарно-матеріальні цінності - олія соняшникова.

Так, товар постачався згідно видаткових накладних, що складені Постачальником (ТОВ «ВІРЛЕНТ КОМПАНІ») та Покупцем (ТОВ «СОКОЛІВСЬКИИ М`ЯСОКОМБІНАТ «УКРАЇНСЬКІ КОВБАСИ»).

До перевірки та до суду надано акти приймання передачі товару до договору поставки №16/11 від 16.11.17 складені Постачальником (ТОВ «ВІРЛЕНТ КОМПАНІ») та Покупцем (ТОВ «СОКОЛІВСЬКИИ М`ЯСОКОМБІНАТ «УКРАЇНСЬКІ КОВБАСИ») та товаро транспортні накладні (ф. №1-ТН).

Також до суду надано типові сертифікати якості на олію соняшникову нерафіновану не виморожену, в яких зазначено, що виробником олії є ТОВ «АГРО ПОСТАЧ», адреса: 28500, Кіровоградська область, м. Долинська, вул. Пролетарська, 125 (код ЄДРПОУ - 38797874) ( т. 3 а.с.5-125).

Перевіркою відповідача встановлено, що згідно з податковою звітністю, що подана ТОВ «Соколівський м`ясокомбінат «Українські ковбаси» загальна сума господарської операції по придбанню олії соняшникової у ТОВ «ВІРЛЕНТ КОМПАНІ» в період з листопада 2017 року по вересень 2018 року становить 6 895 687,26грн. (в т.ч. ПДВ 1149 281,21грн.).

Зокрема, за листопад 2017 року на загальну суму 554040,00грн, в т.ч. ПДВ 92340,00грн. (включено до податкового кредиту в грудні 2017 року), за грудень 2017 року на загальну суму 1 584 600,00грн. в т.ч. ПДВ - 264 100,00грн.; за червень 2018 року на загальну суму 1 110 774,00грн., в т.ч. ПДВ - 185129,00грн.; за липень 2018 року на загальну суму 1 071 841,26грн., в т.ч. ПДВ - 178640,21грн.; за вересень 2018 року на загальну суму 2 574 432,00грн., в т.ч. ПДВ - 429072,00грн. (т.1 а.с.66-70).

Крім того, ТОВ «Соколівський м`ясокомбінат «Українські ковбаси» отримало від ТОВ «ВІРЛЕНТ КОМПАНІ» знижку за листопад грудень 2017 року в сторону зменшення на 46900,00грн. (в т.ч. ПДВ 9 380,00грн.).

У зв`язку із вказаними обставинами ТОВ «Соколівський м`ясокомбінат «Українські ковбаси» провело коригування податкових накладних № 8 - 11 в 2018 році, шляхом подання уточнюючої декларації з ПДВ за грудень 2017 року. Відповідно до неї, сума податку на додану вартість, що віднесена до податкового кредиту за грудень 2017 року складає 356 440,00грн.

Обґрунтуванням невизнання вказаної господарської операції контролюючим органом стало те, що ГУ ДФС у Кіровоградській області відправило на адресу ТОВ «АГРО ПОСТАЧ» запит, щодо взаємовідносин із ТОВ «ВІРЛЕНТ КОМПАНІ» в червні - липні та вересні 2018 року №11289/11-28-14-04-08 від 01.11.2018 року. На вказаний запит надійшла відповідь від ТОВ «АГРО ПОСТАЧ» про спростування факту надання послуг зберігання та доробки олії соняшникової для ТОВ «ВІРЛЕНТ КОМПАНІ», а також видачу сертифікатів якості на олію соняшникову.

Відповідно до товарно - транспортних накладних, що вилучені в ході обшуку у ТОВ «Соколівський м`ясокомбінат «Українські ковбаси», було встановлено, що перевізником вказаного товару виступало ТОВ «МИРТРАНС» (код ЄДРПОУ - 39839637).

Керівник вказаного товариства є ОСОБА_4 була допитана працівниками ОУ ГУ ДФС у Кіровоградській області 29.08.2019 року. В своїх поясненнях остання повідомила про те, що ТОВ «МИРТРАНС» не здійснювало перевезення олії соняшникової нерафінованої від виробника ТОВ «АГРО ПОСТАЧ» на замовлення ПП «Н.В. Плюс» (за адресою ТОВ «Евері», м.Миколаїв, вул. Громадянська, 117).

Крім того, було допитано власника транспортних засобів, громадянина ОСОБА_5 , який у своїх поясненнях зазначив про те, що автомобілі, які йому належать на праві власності, не здійснювали перевезення олії соняшникової на замовлення ТОВ «ВІРЛЕНТ КОМПАНІ».

Копії протоколів допиту ОСОБА_4 , ОСОБА_5 представникам відповідача до суду не надано.

Вказані обставини призвели до того, що контролюючий орган не визнав ці господарські операції і вважає, що ТОВ «Соколівський м`ясокомбінат «Українські ковбаси», безпідставно віднесло суму 6 895 687,26грн. до витрат, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування податком на прибуток, що призвело до заниження податку на прибуток на цю суму (в тому числі по періодах: IV квартал 2017 року в сумі 2138 640,00грн., в т.ч. ПДВ - 356440,00грн.; II квартал 2018 року в сумі 1 110 774,00грн., в т.ч. ПДВ - 185129,00грн.; III квартал 2018 року в сумі З 646 273,26грн. (липень 2018 року - 1 071 841,26грн., вересень 2018 року 2 574 432,00грн.) в т.ч. ПДВ - 607 712,21грн. (за липень 2018 року -178 640,21 грн., за вересень 2018 року - 429 072,00грн.).

Крім того, у зв`язку із не визнанням вказаної господарської операції, контролюючий орган вважає, що ТОВ «Соколівський м`ясокомбінат «Українські ковбаси» не мало право, на думку відповідача, формувати по цим операціям податковий кредит з податку на додану вартість всього в сумі 1 149 281грн., а тому зависило вказані показники (в тому числі по періодах: IV квартал 2017 року ПДВ - 356440,00грн.; II квартал 2018 року ПДВ - 185129,00грн.; III квартал 2018 року ПДВ - 607 712,21грн. (за липень 2018 року -178 640,21 грн., за вересень 2018 року - 429 072,00грн.).

Надаючи оцінку, висновкам відповідача, суд зазначає, що саме на контрагента ТОВ «Вірлент Компані», як постачальника покладено обов`язок надання позивачу разом з актами приймання-передачі товарно-транспортних накладних та декларації виробника.

Відповідачем не доведено, в судовому засіданні, саме порушення позивачем податкового законодавства при здійсненні господарських відносин з ТОВ «Вірлент Компані».

Судом встановлено, що між покупцем - ТОВ «Соколівський м`ясокомбінат «Українські ковбаси» та постачальником -ТОВ «КОМІНВЕСТ - АТГ» укладено Договір поставки №15/10-18 від 15.10.2018 року.

Згідно вказаного вище договору, поставка (передача) товару за даним Договором визначається як обов`язок постачальника здійснити всі формальності і фактичні дії з передачі товару, спрямовані виникнення права власності на товар у покупця. Поставка товару здійснюється у момент передачі товару шляхом підписання сторонами двостороннього акту приймання-передачі. Також постачальник повинен надати разом з актами приймання - передачі товарно-транспортні накладні та декларації виробника. Датою поставки Товару вважається дата підписання сторонами двостороннього, акту приймання-передачі товару.

З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що на виконання умов зазначеного договору на користь позивача було поставлено товарно-матеріальні цінності - олія соняшникова.

На виконання вказаного договору сторонами складено специфікації, ТОВ «КОМІНВЕСТ - АТГ» видано видаткові накладні на суму 6 139 560,00грн.

Між сторонами складені акти приймання передачі товару, на товар наявні сертифікати якості видані ТОВ «САУНДАГРО», товар поставлений за адресою: ТОВ «Евері», м.Миколаїв, вул. Громадянська, 117, згідно наданих товарно транспортних накладних ( ф. №1 ТН).

Всього ТОВ «Соколівський м`ясокомбінат «Українські ковбаси» перерахувало ТОВ «КОМІНВЕСТ - АТГ» за Договором поставки №15/10-18 від 15.10.2018 року 5 231 672,47грн. Станом на 30.06.2019 року рахується кредиторська заборгованість в сумі 907 887,53грн. ( т. 2 а.с.144 - 223).

Проте, контролюючий орган не визнав реальність вказаної господарської операції, з наступних причин.

В акті перевірки зазначено, що у контролюючого органу наявна податкова інформація про те, що ТОВ «САУНДАГРО», яке видало сертифікати якості на товар не знаходиться за адресою реєстрації (т.1 а.с.91).

Зазначена інформація, представниками відповідача, до суду не надана

ТОВ «КОМІНВЕСТ - АТГ» не реєструвало та не декларувало придбання олії соняшникової у ТОВ «САУНДАГРО». Крім того, ТОВ «КОМІНВЕСТ - АТГ» було відмовлено в реєстрації податкових накладних по взаємовідносинам з ТОВ «Соколівський м`ясокомбінат «Українські ковбаси», крім реєстрації податкової накладної №1 від 16.10.2018 року на суму на суму 515 280,00грн. в т.ч. ПДВ - 85880,00грн. Ці обставини, на думку контролюючого органу свідчать про фактичну відсутність поставки товару по ланцюгу постачання. Вказані обставини призвели до того, що контролюючий орган не визнав ці господарські операції і вважає, що ТОВ «Соколівський м`ясокомбінат «Українські ковбаси», безпідставно віднесло суму 6 139 560,00грн. до витрат, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування податком на прибуток, що призвело до заниження податку на прибуток в IV кварталі 2018 року на цю суму.

Крім того, у зв`язку із не визнанням вказаної господарської операції, контролюючий орган вважає, що ТОВ «Соколівський м`ясокомбінат «Українські ковбаси» не мало право формувати по цим операціям податковий кредит з податку на додану вартість в жовтні 2018 року (по податковій накладній №1 яка зареєстрована в ЄРПН 16.10.2018 року на суму 515 280,00грн. в т.ч. ПДВ - 85880,00грн.).

Представник відповідача посилається на матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000047, а саме на ТТН які були вилучені в ході проведення обшуку у ТОВ «Соколівський м`ясокомбінат «Українські ковбаси», відповідно до яких перевезення олії соняшникової здійснювалось перевізником ФОП Лисенко: ТТН №01288 від 20.11.2018 ;ТТН №01341 від 05.12.2018;ТТН №01606 від 24.11.2018 ;ТТН №01385 від 10.11.2018; ТТН №01289 від 20.11.2018;ТТН №01292 від 21/11.2018 ;ТТН №01342 від 06.11.2018;ТТН №01370 від 08.11.2018;ТТН №01377 від 09.11.2018.

В ході відпрацювання, було допитано власників транспортних засобів, які зазначені у вказаних ТТН, а саме: Стьопочкіна Сергія ОСОБА_6 (ТТН №№ 01289,01292, 01342, 01370, 01377); ОСОБА_7 (ТТН №№ 01288, 01341); ОСОБА_8 (ТТН №№ 01385,01306), які повідомили, що вказані автомобілі та напівпричепи не здійснювали перевезень згідно вищезазначених ТТН в тому числі олії соняшникової на замовлення ТОВ «Комінвест-АТГ» в адресу: м. Миколаїв, вул. Громадянська 117, термінал ТОВ «Евері» (т. 10 а.с.2-23, т.9 а.с. 195-231).

Згідно листа ТОВ «Евері»№ 813 від 27.11.2019, олія по вказаних ТТН не прибувала в адресу терміналу ТОВ «Евері» (т.9 а.с. 232).

Також, згідно пояснень представника відповідача, в ході досудового розслідування досліджено факти завантаження олії соняшникової за адресами, які вказані в ТТН, а саме: Миколаївська область, Братський район, смт. Братське, вул. Промислова, буд. 4. Згідно інформації, отриманої з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон та відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна з реєстраційним номером 4, встановлено, що за адресою Миколаївська область, Братський район, смт. Братське, вул. Промислова, буд. 4 розташовується майновий комплекс промислового призначення, що належить ТОВ «Нові Енергозберігаючі Технології» (, м. Дніпро, вул. Кільченська, 17). Щодо вищезазначеного об`єкта нерухомості зареєстровано ряд записів про обтяження, зокрема: 28.02.2017р. Центральним районним судом м. Миколаєва на вищезазначений об`єкт нерухомості накладено арешт у вигляді заборони користування вказаним майном (т.11 а.с.40-47).

29.10.2019 року допитано гр. ОСОБА_9 , який в період з 11.04.2018 року по 09.01.2019 року являвся засновником ТОВ «Саундагро» (), останньому не відомо про факти поставки/реалізації чи завантаження олії соняшникової в адресу ТОВ «КОМІНВЕСТ-АТГ», протоколу допиту до суду представником відповідача не надано.

Також, в ході досудового розслідування проведено почеркознавчу експертизу зразків почерку та підпису гр. ОСОБА_10 , за результатами якої встановлено, що підпис та почерк у фінансово-господарських документах по взаємовідносинах ТОВ «Комінвест-АТГ» з ТОВ «Соколівський м`ясокомбінат «Українські ковбаси» виконані двома іншими особами, а не самим ОСОБА_10 (т.11 а.с.35-39).

Суд зазначає, що вказані докази отримано після проведення перевірки та прийняття відповідачем оскаржуваних рішень.

Надаючи оцінку, висновкам відповідача, суд зазначає, що саме на контрагента ТОВ «КОМІНВЕСТ - АТГ» , як постачальника покладено обов`язок надання позивачу разом з актами приймання-передачі товарно-транспортних накладних та декларації виробника.

Відповідачем не доведено, в судовому засіданні, саме порушення позивачем податкового законодавства при здійсненні господарських відносин з ТОВ «КОМІНВЕСТ - АТГ».

Також суд зазначає, що відповідачем не встановлено формування позивачем податкового кредиту не на підставі податкових накладних зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Крім того, до суду надано копія рішення Миколаївського окружного адміністративного суду у справі № 400/1068/19 від 27.06.2019, що набрало законної сили, яким зокрема зобов`язано Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних наступні податкові накладні товариства з обмеженою відповідальністю "Комінвест - АТГ",( вул. Велика Морська, 79/1, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 41827882):податкову накладну від 20.11.2018 року № 18 на суму 583440,00 грн.; податкову накладну від 20.11.2018 року № 13 на суму 424320,00 грн.;податкову накладну від 21.11.2018 року № 15 на суму 426360,00 грн.; податкову акладну від 21.11.2018 року № 20 на суму 581400,00 грн.; податкову накладну від 22.11.2018 року № 22 на суму 534480,00 грн.; податкову накладну від 24.11.2018 року № 30 на суму 461040,00 грн.; податкову накладну від 05.12.2018 року № 6 на суму 450840,00 грн.; податкову накладну від 06.12.2018 року № 7 на суму 442680,00 грн.; податкову накладну від 07.12.2018 року № 8 на суму 410040,00 грн.; податкову накладну від 08.12.2018 року № 9 на суму 440640,00 грн.; податкову накладну від 09.12.2018 року № 10 на суму 408000,00 грн.; податкову накладну від 10.12.2018 року № 11 на суму 461040,00 грн.. (т. 6 а.с.47-62).

Згідно з п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством України. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до п.44.2 ст.44 Податкового кодексу України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Згідно з пп.134.1.1 п.134 ст.134 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Відповідно до п.5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 Дохід, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 р. №290 дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов`язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена.

З огляду на п.5, 6 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 Витрати, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 р. №318 (далі за текстом П(с)БО 16 Витрати) витрати відображаються в бухгалтерському обліку одночасно зі зменшенням активів або збільшенням зобов`язань.

Витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.

На підставі п.7 П(с)БО 16 Витрати витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені.

Витрати, які неможливо прямо пов`язати з доходом певного періоду, відображаються у складі витрат того звітного періоду, в якому вони були здійснені.

Відповідно до п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг.

В силу п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

При цьому в п.198.2 ст.198 Податкового кодексу України передбачено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Суд враховує, що визначальним фактором для формування податкового кредиту платником податку є подальше використання придбаних товарів в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності такої особи платника податку.

Згідно з пп.14.1.36 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України господарська діяльність діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Мета отримання доходу як кваліфікуюча ознака господарської діяльності кореспондується з вимогою щодо наявності розумної економічної причини (ділової мети) під час здійснення такої господарської діяльності.

З огляду на пп.14.1.231 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України розумна економічна причина (ділова мета) причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Отже, господарська операція може вважатися вчиненою в межах господарської діяльності платника податків, якщо вона здійснена за наявності розумних економічних причин (ділової мети) і пов`язана з господарською діяльністю платника податків.

Суд зауважує, що господарська діяльність платника податків повинна здійснюватися з належною податковою обачністю, як законною передумовою одержання податкової вигоди, що узгоджується з правовою позицією викладеною в рішенні Європейського суду з прав людини Булвес АД проти Болгарії.

Згідно досліджених судом письмових доказів встановлено, що ТОВ «Соколівський м`ясокомбінат «Українські ковбаси» по договорам поставки з ТОВ «ДАП ВЕСТ», ТОВ «ВІРЛЕНТ КОМПАНІ» та ТОВ «КОМІНВЕСТ - АТГ» отримало товар (олію соняшникову) в місці його розвантаження: ТОВ «Евері», м. Миколаїв, вул. Громадянська, 117.

При цьому відповідач не заперечує наявність у ТОВ «Соколівський мясокомбінат «Соколівські ковбаси» такої продукції, як олія соняшникова, однак заперечує факт придбання такого товару у контрагентів ТОВ «ДАП ВЕСТ», ТОВ «Вірлент Компані» та ТОВ «КОМІНВЕСТ - АТГ», оскільки вказані підприємства не звітували щодо придбання вказаного товару та подальшої її реалізації ( т.9 а.с.194).

Однак, як свідчать наявні в матеріалах справи докази, товар придбаний у ТОВ «ДАП ВЕСТ», ТОВ «Вірлент Компані» та ТОВ «КОМІНВЕСТ - АТГ», позивачем було реалізовано кінцевим споживачам згідно договорів комісії від 15.10.2018 року №151018 К укладеного з ТОВ «ЗЕРНОТОРГ 2017» та від 16.11.2017 року №16/11 - 1к укладений з ПП «Н.В. Плюс».

Так, між ТОВ «Соколівський м`ясокомбінат «Українські ковбаси» (як Комітентом) та ТОВ «ЗЕРНОТОРГ 2017» (як Комісіонером), укладено Договір комісії від 15.10.2018 року №151018 -К на реалізацію олії соняшникової (сира, нерафінована, із соняшнику врожаю 2018 року).

Згідно з додатком №3 від 15.02.2019 року до цього договору Комісіонер від свого імені, але за рахунок і на користь Комітента продає на експорт наступний товар: олія соняшникова нерафінована, українського походження, врожаю 2018 року. Кількість товару 130 тон +/- 10%, ціна 1 тони товару не нижче 18000,00грн., що еквівалентно 662,74 доларам США відповідно до курсу НБУ на дату підписання цього Договору.

На виконання вказаного договору складено акти приймання передачі товару на комісію.

В свою чергу, ТОВ «ЗЕРНОТОРГ 2017» укладено експортний контракт №210219від 21.01.2019 року з SUNOIL TRADE LTD (Лондон, Великобританія) на поставку олії соняшникової нерафінована, врожаю 2018 року в кількості 130 тон +/- 10%. Загальна вартість контракту складає 85 800,00 доларів США.

Згідно з вантажно - митною декларації від 16.04.2019 року №504120/2019/103234 ТОВ «ЗЕРНОТОРГ 2017» відвантажено на адресу фірми - нерезидента 133,546тон олії соняшникової нерафінованої на загальну суму 88 140,36 доларів США, що еквівалентно 2 363 061,03 грн.

Відповідно до додатку №1 від 15.10.2018 року до вказаного договору комісії, Комісіонер від свого імені, але за рахунок і на користь Комітента продає на експорт наступний товар: олія соняшникова нерафінована, українського походження, врожаю 2018 року. Кількість товару 70 тон +/-10%, ціна 1 тони товару не нижче 19000,00грн.,що еквівалентно 680,42 доларам США відповідно до курсу НБУ на дату підписання цього Договору.

Згідно з додатком №2 від 14.11.2018 року до вказаного договору комісії, Комісіонер від свого імені, але за рахунок і на користь Комітента продає на експорт наступний товар: олія соняшникова нерафінована, українського походження, врожаю 2018 року. Кількість товару 275 тон +/-10%, ціна 1 тони товару не нижче 17000,00грн.,що еквівалентно 610,55 доларам США відповідно до курсу НБУ на дату підписання цього Договору.

Також, ТОВ «ЗЕРНОТОРГ 2017» укладено експортний контракт №261119 від 26.01.2019 року з SUNOIL TRADE LTD (Лондон, Великобританія) на поставку олії соняшникової нерафінована, врожаю 2018 року в кількості 290 тон +/- 10%. Загальна вартість контракту складає 177 190,00 доларів США.

Всього по вказаному контракту відвантажено298,3 тони товару, що підтверджується вантажно - митною декларацією від 22.12.2018 року №504120/2018/111539 на загальну суму 182 261,30доларів США або 5 000 1444,47грн. (т 10 а.с.146 -230).

Вказані обставини підтверджено при допиті свідка директора ТОВ "Зерноторг 2017" ОСОБА_1 , який повідомив про здійснення господарської діяльності з реалізації товару олія соняшникова (т. 10 а.с.44).

Крім того, між ТОВ «Соколівський м`ясокомбінат «Українські ковбаси» (як Комітентом) та ПП «Н.В. Плюс» (як Комісіонером), код СДРПОУ -36415883, укладено Договір комісії від 16.11.2017 року №16/11 - 1к на реалізацію олії соняшникової.

Згідно з додатком №3 від 01.06.2018 року, що підписаний між Сторонами до вказаного договору комісії, Комісіонер від свого імені, але за рахунок і на користь Комітента продає на експорт наступний товар: олія соняшникова нерафінована, українського походження, врожаю 2017 року. Кількість товару 100 тонн +/- 10%, ціна 1 тони товару не нижче 18620,00грн., що еквівалентно 713,00 доларам США відповідно до курсу НБУ на дату підписання цього Договору.

Згідно з додатком №4 від 07.09.2018 року, що підписаний між Сторонами до вказаного договору комісії, Комісіонер від свого імені, але за рахунок і на користь Комітента продає на експорт наступний товар: олія соняшникова нерафінована, українського походження, врожаю 2017 року. Кількість товару 110,00 тон +/- 10%, ціна 1 тони товару не нижче 18335,00грн., що еквівалентно 648,70 доларам США відповідно до курсу НБУ на дату підписання цього Договору.

За умовами вказаного Договору комісії від 16.11.2017 року №16/11-1к, Комітентом передано на комісію товар в кількості 251,06 тони.

Крім того, ПП «Н.В. Плюс» уклало з фірмою - нерезидентом МОNТGОМЕRY SALE LР (Дублін, Ірландія) зовнішньоекономічний контракт №0696/18 від 10.09.2018 року на поставку олії соняшникової в кількості 200,00тон +/- 10%.

Згідно вантажно - митної декларації від 09.10.2018 року №504120/2018/108573 ПП «Н.В. Плюс» відвантажило на адресу фірми нерезидента товару в кількості 200,9 тонн, на загальну суму 140 595,00 доларів США або 3 949 021,11 грн. 24.09.2018 року №504120/2018/1079: адресу фірми нерезидента товару в 9947,00 доларів США або 279 141,47 грн. та вантажно - митної декларації від 6 ПП «Н.В. Плюс» відвантажило на кількості 14,2 тонн на загальну суму 9 947,00 доларів США (т. 10 а.с 69-143).

Вказані обставини підтверджено допитом свідка свідка - директора ПП "НВ Плюс" Лисенко Н ОСОБА_11 В., яка повідомила про здійснення господарських операцій щодо реалізації товару, олія соняшникова, належного позивачу (т. 10 а.с.68)

Оцінивши наявні в матеріалах справи копії первинних документів, суд доходить висновку, що зазначені документи не мають дефекту форми, змісту або походження, котрі в силу ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості. А відтак, вказані документи підтверджують здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами ТОВ «ДАП ВЕСТ», ТОВ «Вірлент Компані» та ТОВ «КОМІНВЕСТ - АТГ».

Стосовно посилань представника відповідача у відзиві на позовну заяву та в акті перевірки на те, що підставою для встановлених порушень позивача слугувала наявна у контролюючого органу інформація стосовно контрагентів суд зазначає наступне.

Представником відповідача не надано до суду доказів проведення перевірок ТОВ «ДАП ВЕСТ», ТОВ «Вірлент Компані» та ТОВ «КОМІНВЕСТ - АТГ» щодо дотримання, останніми, вимог податкового законодавства.

Згідно пояснень, в судовому засіданні, представника третьої особи ТОВ «ДАП ВЕСТ» така перевірка по господарським взаємовідносинам з позивачем на товаристві не проводилась.

Крім того, частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законодавством України не передбачена відповідальність юридичної особи за можливими допущеними порушеннями законодавства інших юридичних осіб, на господарюючих суб`єктів не покладається обов`язок та не надається право контролювати дотримання законодавства платником податків, який виступає контрагентом у господарській операції. Ведення податкового обліку покладено на кожного окремого платника податку. Такий платник несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів. Чинне законодавство не містить норм щодо солідарної відповідальності платників податків. Виходячи з наведеного, порушення, допущені одним платником податків у відображенні в податковому обліку певної господарської операції, за загальним правилом, не впливають на права та обов`язки іншого платника податків. Крім того, чинне законодавство не покладає на підприємство обов`язок збирання інформації про стан господарської діяльності та порушення підприємств-контрагентів. Навіть якщо контрагент не виконав свого зобов`язання по сплаті податку, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи.

Юридична відповідальність кожного платника податків, відповідно до ст. 61 Конституції України, має індивідуальний характер, поширюються на діяння, що визнаються законом протиправними та були вчинені саме цим платником. Притягнення суб`єкта права до юридичної відповідальності за діяння, що було вчинено іншою особою, є неможливим.

Така ж позиція узгоджується із позицією Верховного суду України викладеною в постановах №10/21 від 02.03.2010 року, №09/05 від 13.01.2009 року, №08/28 від 12.02.2008 року.

Крім того, суд зазначає, що належними та допустимими в розумінні статті 124 Конституції України, положень Кодексу адміністративного судочинства України доказами факту вчинення платником податків нікчемного правочину або факту відображення в обліку показників господарських операцій, які в дійсності не відбулись, можуть бути або обвинувальний вирок суду по кримінальній справі (оскільки діяння платника податків по протиправному заволодінню майном іншої особи або ухиленню від сплати податків, тобто вчинення нікчемного правочину, є об`єктивною стороною злочинів, передбачених статтею 191 Кримінального кодексу України та статтею 212 Кримінального кодексу України), або рішення суду у справі про стягнення одержаного за нікчемним правочином (оскільки наслідком вчинення платником податків нікчемного правочину відповідно до статей 207, 208, 250 Господарського кодексу України є застосування конфіскаційного заходу у вигляді стягнення одержаного за нікчемним правочином, або рішення суду про визнання правочину недійсним (оскільки відповідно до частини 3 статті 228 Цивільного кодексу України вчинення платником податків правочину, котрий суперечить інтересам держави і суспільства, є підставою для звернення до суду з вимогою про визнання такого правочину недійсним).

Суд вказує, що матеріали справи не містять доказів наявності між позивачем та його контрагентами ТОВ «ДАП ВЕСТ», ТОВ «Вірлент Компані» та ТОВ «КОМІНВЕСТ - АТГ» при укладанні і виконанні договорів, взаємоузгоджених зловмисних дій, спрямованих на порушення вимог чинного законодавства.

Ведення податкового обліку покладено на кожного окремого платника податку. Такий платник несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів. Чинне законодавство не містить норм щодо солідарної відповідальності платників податків.

Суд зазначає, що податкове законодавство не ставить в залежність податковий облік платника податку від ведення такого обліку іншими особами, зокрема, від фактичної сплати його контрагентами податків до бюджету, від знаходження постачальника за юридичною адресою, а також від його господарських та виробничих можливостей. При цьому питання декларування сум податкового кредиту не залежить від розрахунків з бюджетом третіх осіб. Натомість у разі, якщо такі особи не виконали свого зобов`язання по сплаті податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо таких осіб.

Викладене узгоджується з висновком Верховного Суду зазначеним у постанові від 31.01.2019 р. у справі №П/811/1930/17.

Таким чином, не встановлення джерела походження товару у контрагента, а також факти відсутності у такого контрагента трудових ресурсів, основних фондів, виробничих потужностей, земельних ділянок тощо, самі по собі не свідчать про нереальність господарських операцій та не є підставою для позбавлення платника податку права на формування податкового кредиту.

Суд враховує, що доказами наданими позивачем та дослідженими судом під час розгляду справи підтверджено факт реальності господарських операцій ТОВ «Соколівський м`ясокомбінат «Українські ковбаси» по договорам поставки з ТОВ «ДАП ВЕСТ», ТОВ «ВІРЛЕНТ КОМПАНІ»,ТОВ «КОМІНВЕСТ - АТГ» та зміну майнового стану ТОВ «Соколівський м`ясокомбінат «Українські ковбаси» внаслідок таких господарських операцій.

Посилання представника відповідача на факт порушення кримінального провадження, в якому фігурує позивач та його контрагенти, суд не приймає до уваги з огляду на положення частини шостої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України.

За положеннями цієї норми наявність кримінального провадження, що перебуває у правоохоронних органів, що здійснюють його розслідування за фактом фіктивного підприємства може мати юридично-правове значення, але не виключно, у випадку наявності вироку суду в кримінальному провадженні, ухвали про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, як такі, що є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відсутність в матеріалах справи таких судових рішень унеможливлює прийняття доводів відповідача щодо нереальності господарських операцій між позивачем та контрагентом-постачальником відносно якого порушено кримінальне провадження.

Подібна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 15.05.2018р. у справі №822/2348/16.

У постанові від 27.03.2018р. у справі №816/809/17 Верховний Суд зазначив, що сам факт порушення кримінальної справи та отримання свідчень (пояснень) посадових осіб господарюючих суб`єктів, в рамках такої кримінальної справи, не є беззаперечним фактом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків всіх господарських операцій проведених позивачем та його контрагентами. Окрім того, Суд також зауважив, що під час проведення господарських операцій платник податків може бути і необізнаним стосовно дійсного стану правосуб`єктності своїх контрагентів і реально отримати від них товари (роботи чи послуги), незважаючи на те, що контрагенти можливо і мають наміри щодо порушення податкового законодавства.

Обставини реєстрації кримінального провадження відносно контрагентів позивача та отримання свідчень (пояснень) посадових осіб господарюючого суб`єкта, в рамках такого провадження, не є беззаперечним фактом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків всіх господарських операцій проведених позивачем та його контрагентом.

Зазначена позиція суду узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 19.03.2019 року по справі №826/3740/17.

Враховуючи наведене вище суд зазначає, що ні на момент проведення перевірки та фіксації її наслідків контролюючим органом, ні станом на час розгляду судом даної справи інформація стосовно винесення вироку щодо посадових осіб ТОВ «Соколівський м`ясокомбінат «Соколівські ковбаси», ТОВ «ДАП ВЕСТ» ТОВ «Вірлент Компані», ТОВ «КОМІНВЕСТ - АТГ» відсутня.

Відтак, матеріали досудового розслідування відносно зазначених контрагентів позивача не можуть бути єдиним беззаперечні доказом не реальності господарських операцій між позивачем та контрагентами.

Окремо слід звернути увагу на те, що відповідач за результатами дослідження ТТН посилається на нереальність господарських операцій між позивачем та його контрагентами-постачальниками. При цьому, контролюючий орган вказує на неможливість підтвердження перевезення товарів у зв`язку із інформацією, викладеною в них щодо перевізників та водіїв.

Суд зауважує, що факт передання товарів та, відповідно, набуття права власності на них, підтверджуються наявними в матеріалах справи видатковими накладними, форма і зміст яких жодним чином не заперечується відповідачем.

Стосовно недоліків в оформленні товарно-транспортних накладних суд зазначає, що товарно-транспортні накладні не є обов`язковими при оподаткуванні операцій за договорами купівлі-продажу чи поставки, однак є обов`язковими при оподаткуванні операцій за договорами перевезення, а тому наявність недоліків у оформленні товарно-транспортних накладних не може бути самостійним доказом безтоварності господарських операцій позивача з його контрагентами, натомість, факт передання товару позивачу підтверджується належно оформленими видатковими накладними, які наявні в матеріалах справи.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеною у постанові від 24.05.2019 р. у справі №816/1371/16 (провадження №К/9901/37923/18).

Крім того суд зазначає, що відповідно до укладених договорів, які були досліджені в судовому засіданні, саме на контрагентів ТОВ «ДАП ВЕСТ», ТОВ «Вірлент Компані», ТОВ «КОМІНВЕСТ - АТГ» покладено обов`язок надання позивачу разом з актами приймання-передачі товарно-транспортні накладні та декларації виробника.

Суд приймає до уваги, що повідомлені відповідачем фактичні обставини, встановлені в ході досудового розслідування, викликають сумнів щодо діяльності контрагентів позивача ТОВ «ДАП ВЕСТ», ТОВ «Вірлент Компані», ТОВ «КОМІНВЕСТ - АТГ», а не позивача та не можуть бути єдиною підставою для визнання нереальними господарських операцій.

Відповідачем не доведено, в судовому засіданні, саме порушення позивачем податкового законодавства при здійсненні господарських відносин з ТОВ «ДАП ВЕСТ», ТОВ «Вірлент Компані», ТОВ «КОМІНВЕСТ - АТГ».

Відповідно до п. 56.21 ст. 56 Податкового кодексу України у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

При застосуванні норм права суд враховує правові висновки судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України (постанова від 22.03.2016 року у справі № 810/6201/14, постанова від 12.04.2016 року у справі № 2а-4201/11/2670, постанова від 12.04.2016 року № 826/17617/13) на які посилається представник відповідача, та зазначає, що в ході судового розгляду досліджено протоколи допиту свідків в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні, з урахуванням інших доказів у справі; судом не встановлено, що контрагенти позивача заперечують свою участь у створенні товариств та здійсненні господарської діяльності з позивачем, зокрема й у підписанні будь-яких первинних документів; відповідачем не надано доказів фіктивності контрагентів позивача, зокрема вироків або постанов суду.

Отже, висновки перевіряючих під час проведення перевірки стосовно порушення позивачем положень податкового законодавства по взаємовідносинам з контрагентами ТОВ «ДАП ВЕСТ», ТОВ «Вірлент Компані» та ТОВ «КОМІНВЕСТ - АТГ» є передчасними та спростовані дослідженими судом доказами, то на разі наявні підстави для визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень форми Р №1 від 18.10.2019 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на суму 1715 926,00 грн. і застосовано штрафну (фінансову) санкцію в розмірі 25%, що дорівнює 428 981,00грн., та №1 від 18.10.2019 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток в сумі 2865 571,00 грн. і застосовано штрафну (фінансову) санкцію в розмірі 25%, що дорівнює 716 393,00 грн.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Згідно положень статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час розгляду справи ГУ ДФС у Кіровоградській області не доведено порушення позивачем п. 44 ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134. ст. 134, п.198.1, 198.2, 198.3 ст.198 Податкового кодексу України, п. 5, п. 21 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід».

Таким чином, з врахуванням вищевикладеного, повно і всебічно з`ясувавши обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивачем понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 19 210,00 грн. (т.1 а.с.3), а тому суд стягує на користь ТОВ «Соколівський м`ясокомбінат «Соколівські ковбаси» документально підтверджені судові витрати (судовий збір) в розмірі 19 210,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Кіровоградській області.

Керуючись ст.ст. 139, 243 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Соколівський м`ясокомбінат Українські ковбаси (, проспект Соколівський, 17, с. Соколівське, Кропивницький район, Кіровоградська область, 27641,) до Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області (, вул. Велика Перспективна, буд.55, м. Кропивницький, 25006), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача товариство з обмеженою відповідальністю ВІРЛЕНТ КОМПАНІ (код ЄДРПОУ - 41381778, адреса: 02094, м. Київ, проспект Юрія Гагаріна, будинок 14), товариство з обмеженою відповідальністю ДАП ВЕСТ (код ЄДРПОУ -41715959, адреса: 61002, м. Харків, вул. Каразіна, буд. 2); товариство з обмеженою відповідальністю КОМІНВЕСТ - АТГ (код ЄДРПОУ - 41827882, адреса: 54001, м. Миколаїв, вул. Велика морська, будинок 79/1 А) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області форми Р №1 від 18.10.2019, яким товариству з обмеженою відповідальністю Соколівський м`ясокомбінат Українські ковбаси збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на суму 1 715 926,00 грн. і застосовано штрафну (фінансову) санкцію в розмірі 25%, що дорівнює 428 981,00грн.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області №1 від 18.10.2019 року, яким товариству з обмеженою відповідальністю Соколівський м`ясокомбінат Українські ковбаси збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток в сумі 2 865 571,00 грн. і застосовано штрафну (фінансову) санкцію в розмірі 25%, що дорівнює 716 393,00 грн.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю Соколівський м`ясокомбінат Українські ковбаси, судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області у розмірі 19210 грн. (дев`ятнадцять тисяч двісті десять грн.).

Рішення набирає законної сили у порядку та строки, встановлені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржене у порядку та строки, встановлені статтями 293, 295-296 та пунктом 15.5 Перехідних положень цього Кодексу.

Дата складання повного рішення суду 27.02.2019.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду А.В. Сагун