Справа № 303/4995/19
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2020-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2020 рокуЛьвівСправа № 303/4995/19 пров. № А/857/1794/20

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Старунського Д.М., Качмара В.Я.,

з участю секретаря судового засідання Чопко Ю.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Закарпатської митниці ДФС про скасування постанови про порушення митних правил за апеляційною скаргою Закарпатської митниці Держмитслужби на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 грудня 2019 року (суддя першої інстанції Монич В.О., м. Мукачево),

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Закарпатської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил №2054/30500/19 від 29.05.2019.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 грудня 2019 року позов задоволено. Скасовано постанову заступника начальника Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України Ясевич М.М від 29 травня 2019 року №2054/30500/19 в справі про порушення митних правил. Справу про адміністративне правопорушення закрито.

Із цим рішенням не погодилася Закарпатська митниця Держмитслужби та оскаржила його в апеляційному порядку. Вважає, що таке прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи, неправильним застосуванням норм права. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове - про відмову в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування вимог апелянт зазначив, надані суду документи вказували лише на те, що автомобіль перебував на ремонті, проте жодних доказів того, що такого ремонту транспортний засіб потребував в результаті аварії або дії обставин непереборної сили не містили, а подана митниці заява фактично є повідомленням про непідтверджену необхідність проведення такого ремонту, оскільки вона подана без відповідних підтверджуючих документів. Вважає, що судом не враховано, що перебування транспортного засобу позивача в ремонті не було спричинене аварією, дією обставин непереборної сили або внаслідок протиправних дій третіх осіб, тому положення ч. 1 ст. 460 МК України до спірних правовідносин не можуть бути застосовані. Крім того, зазначає, що оскільки позивач спромігся доставити автомобіль до сервісу ФОП СТО « ОСОБА_2 », відповідно у такий самий спосіб в останнього була можливість доставити транспортний засіб у митний орган до закінчення строків, прередбачених ст. 95 МК України.

У судове засідання позивач не з`явився, хоча був повідомлений про час та місце судового розгляду завчасно, що підтверджено телефонограмою від 14.02.2020. Також позивач подав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач про причини неявки суду не повідомив.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Судом встановлено, що 18.04.2019 в зону митного контролю митного поста «Тиса» Закарпатської митниці ДФС заїхав автомобіль марки «Mitsubishi», моделі «Shogun», кузов № НОМЕР_1 . Вказаний автомобіль був ввезений на митну територію України 21.11.2018 через митний пост «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС в режимі «транзит».

За результатами розгляду справи, заступником начальника Закарпатської митниці ДФС Ясевичем М.М. винесено постанову від 29.05.2019 №2054/30500/19, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 8500 гривень, за те, що він перевищив встановлений статтею 95 Митного Кодексу України строк транзитного перевезення автомобіля марки «Mitsubishi», моделі «Shogun», кузов № НОМЕР_2 , більше ніж на десять діб.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувана постанова митного органу є протиправною.

Апеляційний суд не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних мотивів.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За визначенням статті 90 Митного кодексу України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Частиною 1 статті 381 Митного кодексу України передбачено, що громадянам дозволяється поміщувати у митний режим транзиту транспортні засоби особистого користування з метою прохідного транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом, та переміщуються громадянами-нерезидентами.

Згідно зі статтею 95 Митного кодексу України для автомобільного транспорту встановлено строк транзитного перевезення в десять діб, а у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - п`ять діб.

Відповідно до положень частини 2 статті 95 Митного кодексу України до строків, зазначених у частині першій цієї статті, не включається час дії обставин, зазначених у статті 192 Митного кодексу України. Разом з тим нормами частини 1 статті 192 Митного кодексу України визначено, що у разі, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до митного органу призначення, перевізник зобов`язаний терміново повідомити найближчий митний орган про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Відповідно до частини 3 статті 470 Митного кодексу України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу митного органу - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Підставами для притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України, є, зокрема, порушення строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари, транспортні засоби більше ніж на десять діб.

Згідно інформації про перетин кордону транспортним засобом, бази даних вбачається, що 21.11.2018 ОСОБА_1 через митний пост «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС ввіз на територію України транспортний засіб марки «Mitsubishi», моделі «Shogun», кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , в митному режимі «транзит».

Термін вивезення (транзиту) вищевказаного автомобіля з митної території закінчувався 01.12.2018, про виконання цього обов`язку позивач був обізнаний.

Разом з тим, автомобіль у встановлений строк вивезено не було і в інший митний режим не заявлено.

Посилаючись на незаконність оскаржуваної постанови і поважність причин невивезення автомобіля у встановлений законом строк, позивач вказав на те, що автомобіль перебував у ремонті, підтвердженням чого є довідка № 145/19 від 18.04.2019, видана ФОП ОСОБА_2 та квитанція до прибуткового касового ордера №69 від 18.04.2019, яка видана на підставі акту №388.

З урахуванням наведеного суд першої інстанції дійшов висновку про підставність позовних вимог, проте апеляційний суд з такими висновками не погоджується з урахуванням наступного.

Згідно ч. 1 ст. 460 Митного кодексу України вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Вимогами ч. 1 ст. 192 Митного кодексу України передбачено, що якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов`язаний:

1) вжити всіх необхідних заходів для забезпечення збереження товарів та недопущення будь-якого їх використання;

2) терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Порядок визначення особливості виконання митних формальностей при поміщенні товарів у митні режими, передбачені Митним кодексом України, та під час перебування товарів у відповідному митному режимі, передбачено Порядком виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Мінфіну 31.05.2012 № 657 та зареєстрованого в Мінюсті 02.10.2012 за № 1669/21981 (далі - Порядок).

Пункт 5 розділу VIII даного Порядку передбачає, що при наявності факту аварії чи дії обставин непереборної сили, що має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

Керівник митного органу, в зоні діяльності якого перебувають товари, транспортні засоби, що потрапили в аварію або під дію обставин непереборної сили, або особа, що виконує його обов`язки, після отримання заяви невідкладно організовує проведення огляду території чи іншого місця, де знаходяться, знаходились або можуть знаходитися товари і транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, за винятком випадків, коли такий огляд проводити недоцільно з урахуванням характеру аварії чи обставин непереборної сили та їх наслідків. Огляд території чи іншого місця, де знаходяться, знаходились або можуть знаходитися товари і транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, також не проводиться у разі відсутності протягом тривалого часу внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили можливості дістатися до місця пригоди.

За результатами огляду складається акт встановленої форми у трьох примірниках. Один примірник акта вручається особі, відповідальній за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, другий - невідкладно надсилається митному органу, під контролем якого перебувають товари, транспортні засоби, що потрапили в аварію або під дію обставин непереборної сили, а третій - залишається у справах митного органу, посадовими особами якого він був складений.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що підставою для звільнення від адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачене частиною третьою статті 470 Митного кодексу України, є, окрім підтвердження обставин аварії/непереборної сили відповідними документами, повідомлення митного органу про обставини події, місцезнаходження транспортного засобу, а також подання інформації, яка надає можливість ідентифікувати такий транспортний засіб.

Утім, як встановлено судом, позивач, подавши заяву до Закарпатської митниці ДФС щодо здійснення ремонту автомобіля, не підтвердив зазначені ним обставини (несправність автомобіля та неможливість його переміщення) жодними доказами, у зв`язку із чим посадові особи управління протидії митним правопорушенням органу доходів і зборів не мали можливості перевірити даний факт.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постановах від 31 січня 2020 року (справа № 489/793/17), від 08 жовтня 2019 року (справа №523/17594/15-а)

Також апеляційний суд критично оцінює подану позивачем до суду довідку ФОП ОСОБА_2 в контексті підтвердження аварії або дії непереборної сили, оскільки в цьому документі не вказано про пошкодження автомобіля, їх вплив на можливість його пересування.

Виходячи з наведеного та зазначених положень МК України, прострочений термін перебування автомобіля марки «Mitsubishi», моделі «Shogun», кузов № НОМЕР_1 , на митній території України станом на дату складання постанови про порушення митних правил від дня його ввезення склав чотири місяці сімнадцять діб.

Таким чином, у справі доведено факт ввезення позивачем на митну територію України транспортного засобу марки «Mitsubishi», моделі «Shogun», кузов № НОМЕР_1 , а також його невивезення за межі митної території України у строк, встановлений ст. 95 МК України.

Відтак, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку те, що постанова в справі про порушення митних правил №2054/30500/19 від 29.05.2019 винесена посадовою особою Закарпатської митниці ДФС без встановлення всіх обставин справи та без їх належної оцінки, а тому підлягає до скасування.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315, п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення. Підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги те, що судом першої інстанції ухвалено судове рішення з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, апеляційну скаргу слід задовольнити та скасувати оскаржуване судове рішення з прийняттям нового про відмову в позові.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 272, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Закарпатської митниці Держмитслужби задовольнити, рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 грудня 2019 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. О. Большакова
судді Д. М. Старунський
В. Я. Качмар