Справа № 159/6535/19
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2020-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2020 рокуЛьвівСправа № 159/6535/19 пров. № А/857/571/20
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді - Мікули О. І.,

суддів- Гінди О. М., Кушнерика М. П.,

з участю секретаря судового засідання - Ратушної М. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в залі суду апеляційну скаргу поліцейського роти з обслуговування м. Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області ДПП Гречини Наталії Павлівни на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 12 грудня 2019 року у справі № 159/6535/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції, поліцейського роти з обслуговування м. Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області ДПП Гречини Наталії Павлівни про визнання незаконною та скасування постанови,-

суддя в 1-й інстанції - Панасюк С. Л.,

час ухвалення рішення - 12.12.2019 року,

місце ухвалення рішення - м. Ковель,

дата складання повного тексту рішення - не зазначено,

в с т а н о в и в:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідачів - Управління патрульної поліції у Волинській області ДПП, поліцейського роти з обслуговування м. Ковель УПП у Волинській області ДПП Гречини Н. П., в якому просив поновити строк на оскарження постанови, скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення ВР №238550 від 07 березня 2019 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та ч.5 ст.121 КУпАП та закрити провадження по справі.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 12 грудня 2019 року позов задоволено. Поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду. Позов задоволено. Скасовано постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, серії ВР №238550 від 07 березня 2019 року, винесену поліцейським роти з обслуговування м. Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області ДПП Гречиною Н. П., про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.122, ч.5 ст.121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм процесуального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки тому факту, що законом чітко визначено, що для звернення в суд щодо оскарження постанови у справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху встановлено десятиденний строк з дня вручення особі постанови. Зазначає, що позивач на місці розгляду справи про адміністративне правопорушення відмовився отримати примірник оскаржуваної постанови під підпис. Таким чином, вважає, що ОСОБА_1 пропущено встановлений законом строк звернення до суду і ним не надано суду належних обґрунтувань та доказів на підтвердження поважності причин пропуску цього строку, що є підставою для залишення позовної заяви без розгляду. Просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити або залишити позовну заяву без розгляду.

Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до ч.4 ст.304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Учасники справи в судове засідання не прибули, хоча про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, згідно з ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій, тому колегія суддів вважає можливим проведення розгляду справи в їх відсутності за наявними у справі матеріалами, та на основі наявних у ній доказів, згідно з ч.4 ст.229 КАС України без фіксування судового засідання технічними засобами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою серії ВР №238550 від 07 березня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.122 та ч.5 ст.121 КУпАП та накладено штраф у розмірі 425 грн.

Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що позивач 07 березня 2019 року о 15 год. 14 хв. в м. Ковелі, по вул. Шевченка, 48, керуючи автомобілем марки «Опель», державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив обгін ближче ніж за 50 м. перед пішохідним переходом та при цьому не був пристебнутий ременем пасивної безпеки, чим порушив вимоги п.2.3 (в), п.14.6 (в) ПДР України та вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст.122, ч.5 ст.121 КУпАП.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено строк з поважних причин, у зв`язку з чим поновив такий, а також відповідачем не доведено факт вчинення позивачем адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.122 та ч.5 ст.121 КУпАП, а тому постанова ВР №238550 від 07 березня 2019 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн підлягає скасування, а провадження у справі - закриттю.

Даючи правову оцінку такому висновку суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Ст.222 КУпАП передбачає, що органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (ч.ч.1-3,5-6 ст.121, ст.ст.121-1, 121-2, ч.1-3 ст.122, ч.1 ст.123, ст.ст.124-1 - 126) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно зі ст.9 КУпАП адміністративним правопорушення (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ч.5 ст.14 Закону України "Про дорожній рух" передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ч.2 ст.122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно з ч.5 ст.121 КУпАП порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.2.3 (в) ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися особі, яка навчає водінню, якщо за кермом учень, а в населених пунктах, крім того, водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких заважають користуватися ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів і таксі.

П.14.6 (в) ПДР України передбачає, що обгін заборонено ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті і 100 м - поза населеним пунктом.

Згідно з п.9 ст.31 Закону України "Про Національну поліцію" передбачає, що поліція може застосовувати технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засоби фото-, і кінозйомки, відеозапису.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 07 березня 2019 року о 15 год. 14 хв. в м. Ковелі, по вул. Шевченка, 48, керуючи автомобілем марки «Опель», державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив обгін ближче ніж за 50 м. перед пішохідним переходом та при цьому не був пристебнутий ременем пасивної безпеки, чим порушив вимоги п.2.3 (в), п.14.6 (в) ПДР України та вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст.122, ч.5 ст.121 КУпАП.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Ст.72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Колегія суддів звертає увагу на те, що у матеріалах справи міститься лише оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення від 07 березня 2019 року, якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.122 КУпАП та ч.5 ст.121 КУпАП.

Разом з тим, належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.122 КУпАП та ч.5 ст.121 КУпАП, зокрема, фото- відеозапис, яким зафіксовано адміністративні правопорушення, відповідач не надав.

Таким чином, колегія суддів вважає, що належних та допустимих доказів, які б свідчили про факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.122 КУпАП та ч.5 ст.121 КУпАП відповідачем не надано, а судом таких обставин не встановлено.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем не доведено факт вчинення позивачем адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.122, ч.5 ст.121 КУпАП, а тому постанова серії ВР №238550 від 07 березня 2019 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю.

Щодо доводів апелянта про те, що позивачем пропущено строк звернення до суду, то колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Зі змісту оскаржуваної постанови та доводів апеляційної скарги вбачається, що позивач відмовився отримати копію такої, разом з тим відповідач не надав суду жодних доказів на підтвердження цієї обставини.

Крім того матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 28 жовтня 2019 року звернувся зі скаргою до відповідача, однак копії оскаржуваної постанови так і не отримав, відповідачі не виконали передбачений законом обов`язок її вручити, а тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що сам факт оскарження позивачем дій поліцейських до УПП у Волинській області ставить під сумнів твердження відповідачів про те, що позивач відмовився отримати копію постанови у місці її винесення.

Колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що отримання позивачем неякісної копії постанови у Ковельському міськрайонному відділі державної виконавчої служби 15 жовтня 2019 року не може вважатися належним врученням копії постанови.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачами не надано жодних доказів на підтвердження факту вручення позивачу копії оскаржуваної постанови, а тому є підставним поновлення строку ОСОБА_1 для звернення до суду за захистом своїм прав.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про підставність позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.316 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст. 229, 242, 243, 250, 268, 271, 272, 286, 310, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу поліцейського роти з обслуговування м. Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області ДПП Гречини Наталії Павлівни залишити без задоволення, а рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 12 грудня 2019 року у справі № 159/6535/19 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий- суддя О. І. Мікула
Судді О. М. Гінда
М. П. Кушнерик
Повне судове рішення складено 24 лютого 2020 року.