Справа № 200/2001/20-а
Суддя: Логойда Т.В.
Дата ухвалення: 2020-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

24 лютого 2020 р. Справа №200/2001/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Логойда Т.В., перевіривши виконання вимог законодавства при подачі позовної заяви ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання незаконними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а:

18 лютого 2020 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому просила:

- визнати протиправними дії Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо визначення розміру пенсії за віком всупереч ч. 1 ст. 27, ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 01.10.2017 року та середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки (3764,40 грн.);

- зобов`язати Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області здійснити, з урахуванням раніше фактично виплачених сум, перерахунок та виплату призначеної їй пенсії за віком згідно з ч. 1 ст. 27, ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме:

з 01.10.2017 року із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 % та середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2013, 2014 та 2015 роки (3263,44 грн.),

з 01.01.2018 року із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 % та середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2013, 2014 та 2015 роки та зміною коефіцієнту стажу (0,3525 х 1,35) по ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» - за заявою позивача від 05.01.2018 року,

з 01.03.2019 року із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 % та середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2013, 2014 та 2015 роки та із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 1,17 відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», п.п. 2, 5 постанови Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 року № 124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році», п. 5 Порядку проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 року № 124.

Позов обґрунтовувала тим, що, на її думку, відповідач при проведенні перерахунку пенсії з 01.10.2017 року, з 01.01.2018 року та з 01.03.2019 року невірно застосовував пенсійне законодавство, що призвело до зменшення розміру пенсії.

Частиною 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини 6 статті 161 Кодексу у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Отже, Кодекс адміністративного судочинства України чітко визначає, що строк звернення до суду з позовом обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Поновлення пропущеного процесуального строку можливо лише в разі наявності поважних причин його пропуску, підтверджених документально (частина 1 статті 121, частина 6 статті 161 Кодексу).

Строк звернення до суду з позовом позивачем пропущено, що також підтверджується позивачем.

В позові міститься клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду з позовом, яке позивач обґрунтовує тим, що їй не вдалося відновити своє порушене, на її думку, право в позасудовому порядку, про що свідчить відповідь Департаменту пенсійного забезпечення Пенсійного фонду України від 13.09.2019 року № 21851/з-11.

Разом з тим наведені в клопотанні підстави є неприйнятними з огляду на наступне.

Позивач зазначає в позові, що з 28.12.2015 року їй призначено пенсію за віком.

05.01.2018 року, після того, як пропрацювала 2 роки, подала заяву про перерахунок пенсії в зв`язку із зміною стажу (з даною заявою позивач також пов`язує позовні вимоги).

24.09.2018 року вона звернулася до відповідача із заявою де, зокрема просила надати виписку з розпорядження про призначення (перерахунок) пенсії до 01.10.2017 року та з 01.10.2017 року, на що отримала відповідь від 05.10.2018 року № 6102/34-3/04.

21.12.2018 року звернулася до відповідача із заявою щодо роз`яснення на підставі яких нормативно-правових актів після проведення перерахунку пенсії змінюються складові її пенсії з 01.10.2017 року, з 01.09.2018 року. На звернення отримала відповідь від 08.01.2019 року № 283/34-3/04.

20.02.2019 року позивач звернулася до Департаменту пенсійного забезпечення Пенсійного фонду України із заявою, в якій просила провести перевірку матеріалів її пенсійної справи щодо зменшення доплати до старого основного розміру пенсії при перерахунках пенсії. На виконання доручення Пенсійного фонду України Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області їй надана відповідь від 24.04.2019 року № 1936-3-02.

12.08.2019 року позивач звернулася до Департаменту пенсійного забезпечення Пенсійного фонду України із заявою, в якій посилаючись на вказану відповідь, просила провести перевірку матеріалів її пенсійної справи щодо зменшення доплати до старого основного розміру пенсії при перерахунках пенсії та надати роз`яснення на підставі яких нормативно-правових актів після проведення перерахунку пенсії змінюються складові її пенсії з 01.10.2017 року, з 01.09.2018 року, з 01.03.2019 року. На вказане звернення Департамент пенсійного забезпечення Пенсійного фонду України надав відповідь від 13.09.2019 року №21851/3-11.

До позову додано, зокрема лист Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 24.04.2019 року № 1936-3-02, в якому детально роз`яснено як проводився перерахунок пенсії позивача та яким чином вона розраховувалася з 01.10.2017 року, з 01.01.2018 року та з 01.03.2019 року.

Через деякий час після отримання цього листа позивач, посилаючись на нього, звернулася до Департаменту пенсійного забезпечення Пенсійного фонду України із заявою від 12.08.2019 року.

Посилання позивача на лист Департаменту пенсійного забезпечення Пенсійного фонду України від 13.09.2019 року №21851/3-11, який додано до позову (в якому також роз`яснено як проводився перерахунок пенсії позивача та яким чином вона розраховувалася з 01.10.2017 року, з 01.01.2018 року та з 01.03.2019 року) як на досудове вирішення спору є неприйнятним, оскільки досудовий порядок урегулювання даного спору із суб`єктом владних повноважень законодавством не передбачено.

Пенсія є щомісячним платежем, а її отримання, на думку позивача, в меншому розмірі, ніж передбачено законом, відбувається щомісячно. Тому про порушення своїх прав позивач мала дізнатися, отримуючи таку виплату за відповідний місяць (тобто, протягом жовтня 2017 року - квітня 2019 року). І саме з такої дати обчислюється строк звернення до суду з позовом.

Аналогічна правова позиція неодноразово висловлювалася Верховним Судом, зокрема в постановах від 17 липня 2018 року в справі №522/7721/17, від 08 серпня 2019 року в справі №813/5002/17, від 08 серпня 2019 року в справі №127/13736/16-а.

Позивач, звернувшись 18 лютого 2020 року до суду з позовними вимогами за періоди, починаючи з 01.10.2017 року, з 01.01.2018 року та з 01.03.2019 року пропустила строк звернення до суду, не навівши при цьому поважних та об`єктивних причин пропуску вказаного строку.

Отже, клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду з позовом не свідчить про наявність підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду з позовом поважними. В порушення вимог вказаного Кодексу докази поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду з позовом до клопотання не додані.

З огляду на наведене підстави, вказані у клопотанні про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з позовом, судом визнані неповажними.

Відповідно до частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення.

Позивачу потрібно до позовної заяви додати обґрунтовану заяву про визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними із зазначенням інших підстав для поновлення строку, і додати докази поважності причин пропуску такого строку.

Керуючись частинами 1 та 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и л а:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання незаконними дій та зобов`язання вчинити певні дії залишити без руху, надавши строк для усунення недоліків - протягом десяти днів з дня вручення позивачу даної ухвали.

В разі не усунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк позовна заява буде повернута позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя Т.В. Логойда