Справа № 400/4446/19
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2020-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2020 р. № 400/4446/19
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Лісовської Н.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідача:Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020

про:зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про: зобов`язання включити до страхового стажу періоди роботи на публічному акціонерному товаристві "Чорноморський суднобудівний завод" з 01.08.2010 р. по 31.12.2010 р. та з 01.09.2013 р. по 31.12.2013 р., січень 2014 р.; здійснення перерахунку призначеної пенсії з урахуванням доходів та страхового стажу за період роботи на публічному акціонерному товаристві «Чорноморський суднобудівний завод» з 01.08.2010 р. по 31.12.2010 р. та з 01.09.2013 р. по 31.12.2013 р., січень 2014 р.; перерахунок здійснити з дотриманням принципів диференціації, оптимізації та вимог законодавства.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з вересня 2017 р. отримує пенсію, однак у жовтні 2019 р. дізнався, що відповідач не врахував до страхового стажу періоди роботи в публічному акціонерному товаристві "Чорноморський суднобудівний завод" з 01.08.2010 р. по 31.12.2010 р., з 01.09.2013 р. по 31.12.2013 р., січень 2014 р. у зв`язку з відсутністю інформації щодо сплати страхових внесків страхувальником. Однак, за даними ПАТ "ЧСЗ" за вказані періоди із заробітної плати позивача утримувались податки та суми страхових внесків. Несвоєчасна сплата підприємством страхових внесків не повинна порушувати законні права та інтереси позивача на належне пенсійне забезпечення.

Відповідач 08.01.2020 р. подав відзив на позов (а. с. 45-49), в якому зазначає, що згідно даних реєстру застрахованих осіб на ім`я позивача ПАТ "ЧСЗ" не сплачувало страхові внески за періоди з 01.08.2010 р. по 31.12.2010 р., з 01.09.2013 р. по 31.12.2013 р., січень 2014 р. Відсутність сплати страхових внесків виключає можливість зарахувати спірні періоди до страхового стажу позивача, відтак, дії відповідача є правомірними. Крім того, відповідач вважає, що позивач пропустив строк звернення до суду, оскільки заявлене ним порушення відбувається з дати призначення пенсії 12.09.2017 р.

22.01.2020 р. позивач подав відповідь на відзив (а. с. 52-53), де зазначив, що за спірний період отримував дохід від ПАТ "ЧСЗ" та з доходу сплачувалися страхові внески. Страхувальник направляв до Пенсійного фонду України поточні внески, проте Пенсійний фонд України направляв їх на погашення попередньої недоїмки.

Ухвалою від 28.01.2020 р. суд прийняв до розгляду заяву позивача про збільшення позовних вимог та постановив розглядати справу з позовними вимогами про: зобов`язання включити до страхового стажу періоди роботи на ПАТ "ЧСЗ" з липня 2010 р. по грудень 2010 р. та з вересня 2013 р. по грудень 2013 р., січень 2014 р.; здійснення перерахунку призначеної пенсії з 03.10.2019 р. з урахуванням страхового стажу, заробітної плати, сплачених з неї внесків; перерахунок здійснити з дотриманням принципів диференціації, оптимізації та вимог п. 4 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі Закон № 1058).

З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

Позивач отримує пенсію за віком відповідно до Закону № 1058 з 12.09.2017 р.

03.10.2019 р. позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії, оскільки до його страхового стажу не враховано періоди роботи на ПАТ "ЧСЗ" з серпня 2010 р. по грудень 2010 р. та з вересня 2013 р. по грудень 2013 р., січень 2014 р. (а. с. 11).

Листом від 17.10.2019 р. відповідач повідомив про відсутність підстав для здійснення перерахунку пенсії з урахуванням періодів з 01.08.2010 р. по 31.12.2010 р. та з 01.09.2013 р. по 31.12.2013 р., січень 2014 р. у зв`язку з несплатою ПАТ "ЧСЗ" страхових внесків за відповідні періоди (а. с. 12-13).

З індивідуальної відомості про застраховану особу форми ОК-5 вбачається, що з липня 2010 р. по грудень 2010 р. та з вересня 2013 р. по грудень 2013 р., січень 2014 р. страхові внески до Пенсійного фонду України від ПАТ "ЧСЗ" не надходили (а. с. 16-19).

Водночас, відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДФС України свідчать про виплату позивачу доходу за спірні періоди від ПАТ "ЧСЗ" (а. с. 20-21).

Згідно з довідкою ПАТ "ЧСЗ" від 11.02.2019 р. № 600/7 за спірні періоди із заробітної плати позивача були утримані та перераховані страхові внески та єдиний внесок (а. с. 15).

Під час розгляду справи суд встановив, що Господарським судом Миколаївської області порушено провадження у справі № 915/86/14 про банкрутство ПАТ "ЧСЗ", а органами ПФУ були заявлені кредиторські вимоги, до складу яких увійшла й недоїмка по страховим внескам за спірні періоди.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

За визначенням ст. 1 Закону № 1058 пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом; пенсіонер - особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім`ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.

Страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Відповідно до п. 1 ч. 1 та ч. 3 ст. 24 Закону № 1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування найманих працівників та інших осіб, які належать до кола осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та зазначені у статті 11 Закону № 1058, сплачуються їх роботодавцями та безпосередньо застрахованими особами.

Порядок обчислення та сплати страхових внесків встановлено в ч. 1 ст. 20 Закону № 1058, якою передбачено, що страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Відповідно до ч. 12 ст. 20 цього Закону страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Таким чином, страхові внески є складовою умовою існування солідарної системи і підлягають обов`язковій сплаті, перерахунок пенсії провадиться з урахуванням часу, коли особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, та за який підприємством, де працює людина, (страхувальником) сплачені щомісячні страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

При цьому, у ч. 10 ст. 20 Закону № 1058 вказано, що якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до положень ст. 106 Закону № 1058 відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Тобто, за змістом вищезазначених норм вбачається, що обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач з липня 2010 р. по грудень 2010 р. та з вересня 2013 р. по грудень 2013 р., січень 2014 р. отримував дохід від ПАТ "ЧСЗ", з якого страхувальником сплачувалися страхові внески. Сам факт ненадходження відрахувань із заробітної плати позивача до Пенсійного фонду України за спірні періоди, за відсутності його вини, не є підставою для відмови у зарахуванні позивачу стажу роботи з липня 2010 р. по грудень 2010 р. та з вересня 2013 р. по грудень 2013 р., січень 2014 р.

Таким чином, позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством - страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а, отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для незарахування до страхового стажу при перерахунку пенсії позивача періодів його роботи.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не довів правомірності відмови в зарахуванні до страхового стажу позивача періодів роботи на ПАТ "ЧСЗ" з липня 2010 р. по грудень 2010 р. та з вересня 2013 р. по грудень 2013 р., січень 2014 р. З урахуванням встановлених фактів, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Водночас, позивач не просить визнати протиправним рішення відповідача, оформлене листом від 17.10.2019 р. № 4357-0-07, про відмову в зарахуванні до страхового стажу позивача періодів роботи на ПАТ "ЧСЗ" з липня 2010 р. по грудень 2010 р. та з вересня 2013 р. по грудень 2013 р., січень 2014 р. та перерахунку пенсії.

Частина 2 ст. 9 КАС України надає суду право вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У даному випадку, суд вважає, що для ефективного захисту прав позивача необхідно визнати протиправним рішення відповідача, оформлене листом від 17.10.2019 р. № 4357-0-07, про відмову в зарахуванні до страхового стажу позивача періодів роботи на ПАТ "ЧСЗ" з липня 2010 р. по грудень 2010 р. та з вересня 2013 р. по грудень 2013 р., січень 2014 р. та здійснення перерахунку пенсії.

Водночас, позовна вимога про зобов`язання здійснити перерахунок пенсії з дотриманням принципів диференціації, оптимізації та вимог п. 4 Розділу XV Прикінцевих положень Закону № 1058 задоволенню не підлягає як передчасна, адже спору в цій частині фактично не існує, оскільки відповідний перерахунок пенсії з урахуванням висновків, викладених у даному рішенні, ще не проведено. Позовна вимога, направлена на майбутнє, не може бути задоволена.

Щодо строку звернення до суду, з огляду на позицію Конституційного Суду України, що міститься в рішеннях № 8-рп/2013 і № 9-рп/2013, а також на підставі аналізу положення ч. 1 ст. 122 КАС України в системному зв`язку з положенням ч. 2 ст. 46 Закону № 1058, суд дійшов до висновку, що у разі порушення законодавства про пенсійне забезпечення органом, що призначає і виплачує пенсію, позов з вимогами, пов`язаними з виплатами сум пенсії за минулий час, у тому числі сум будь-яких її складових, може бути подано без обмеження будь-яким строком.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24.04.2018 р. по справі № 646/6250/17 та має бути врахована судами на підставі ч. 5 ст. 242 КАС України.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Позивач надав квитанцію про сплату судового збору в сумі 768,40 грн (а. с. 4). Оскільки позовні вимоги фактично підлягають задоволенню, лише з корегуванням належного способу захисту порушених прав позивача, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 768,40 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ідентифікаційний код 13844159) про зобов`язання включити до страхового стажу періоди роботи на публічному акціонерному товаристві "Чорноморський суднобудівний завод" з липня 2010 р. по грудень 2010 р. та з вересня 2013 р. по грудень 2013 р., січень 2014 р.; здійснення перерахунку призначеної пенсії з 03.10.2019 р. з урахуванням страхового стажу, заробітної плати, сплачених з неї внесків; перерахунок здійснити з дотриманням принципів диференціації, оптимізації та вимог п. 4 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" задовольнити частково.

2. Визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, викладене в листі від 17.10.2019 р. № 4357-0-07, про відмову ОСОБА_1 в зарахуванні до страхового стажу періодів роботи на публічному акціонерному товаристві "Чорноморський суднобудівний завод" з липня 2010 р. по грудень 2010 р. та з вересня 2013 р. по грудень 2013 р., січень 2014 р. та здійснення перерахунку пенсії.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області включити до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи на публічному акціонерному товаристві "Чорноморський суднобудівний завод" з липня 2010 р. по грудень 2010 р. та з вересня 2013 р. по грудень 2013 р., січень 2014 р.

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 03.10.2019 р. з урахуванням страхового стажу та заробітної плати за періоди роботи на публічному акціонерному товаристві "Чорноморський суднобудівний завод" з липня 2010 р. по грудень 2010 р. та з вересня 2013 р. по грудень 2013 р., січень 2014 р.

5. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

6. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ідентифікаційний код 13844159) судовий збір у сумі 768,40 грн (сімсот шістдесят вісім грн 40 коп.) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 20.02.2020 р.

Суддя Н. В. Лісовська