Справа № 640/5090/19
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2020-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2020 року м. Київ № 640/5090/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючої судді - Добрівської Н.А.,

розглянувши в спрощеному провадженні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Флагман»
доГоловного управління ДФС у м. Києві
провизнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Флагман» (далі - позивач, ТОВ «Флагман») звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі - відповідач, ГУ ДФС у місті Києві), з вимогами:

- визнати протиправною бездіяльність заступника начальника ГУ ДФС у місті Києві щодо надання запитуваної інформації відповідно адвокатських запитів адвоката Вєтрова С.О. №11, №12 від 10.12.2018;

- зобов'язати начальника ГУ ДФС у місті Києві Демченко Л.Д., надати представнику ТОВ «Флагман», адвокату Вєтрову С.О., інформацію на його адвокатські запити від 10.12.2018 №11, №12 а саме: результати здійснених перевірок ТОВ «Віззарт» та ТОВ «Юні Консалтінг Груп» з 01.01.2016 по 08.12.2018 за ст.ст.75, 77, 78 Податкового кодексу України (в тому числі камеральних, планових та позапланових документальних перевірок), вказавши: дату та номер акту перевірки та її вид (камеральна, планова або позапланова документальна); перевіряємий період; дату та номер податкового повідомлення-рішення, стан його узгодження або оскарження; чи зменшувалися за результатами перевірок податкові зобов'язання з податку на додану вартість, встановлювалися завищення обсягів реалізації або встановлювалося неправомірне формування податкового кредиту ТОВ «Віззарт» та ТОВ «Юні Консалтінг Груп» по взаємовідносинам з ТОВ «Флагман» за перевірений період;

- зобов'язати посадових осіб ГУ ДФС у місті Києві надати запитувану інформацію на адвокатські запити в строк п'ять днів з моменту вступу в законну силу постанови суду.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, ухиляючись від надання інформації на адвокатські запити, допустив бездіяльність щодо надання інформації на адвокатські запити в порядку, передбаченому положеннями Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Бездіяльністю відповідача порушено права позивача та адвоката, як представника юридичної особи на доступ до інформації, оскільки відповідач не надав обґрунтувань того, що запитувана позивачем інформація належить до інформації з обмеженим доступом, яка містить конфіденційну інформацію, державну, комерційну або банківську таємницю.

У своїх додаткових поясненнях до позовної заяви від 20.12.2017 позивач, окрім наведених вище доводів, звертає увагу суду на те, що представник ТОВ «Флагман», запитував інформацію у відповідача, відповідно юридичної особи, інтереси якої він представляє, по взаємовідносинам з контрагентами, з якими позивач здійснював фінансово-господарську діяльність. Також позивач зазначає про безпідставність доводів відповідача про те, що адвокатом не доведено наявність повноважень на представництво інтересів позивача при зверненні з адвокатськими запитами від 10.12.2018 №11 та №12.

Відповідач позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позову відмовити повністю, оскільки у ордері від 27.11.2018 серія ЗР №57806, копію якого додано до адвокатських запитів від 10.12.2018 №11 та №12 зазначено представництво інтересів позивача саме у кримінальному провадженні №0000017 від 22.05.2017, проте не вказано в ордері ГУ ДФС у місті Києві або інші контролюючі органи, тому, на думку відповідача, не відповідає Положенню про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17.12.2012 №36. Також зазначив, що до адвокатського запиту не було додано жодного документа, яким адвоката Вєтрова С.О. уповноважено витребувати інформацію щодо ТОВ «Віззарт» та ТОВ «Юні Консалтінг Груп».

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.04.2019 відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження (без виклику сторін) на підставі пункту 10 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною третьою статті 241 Кодексу адміністративного судочинства України судовий розгляд справи в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Ознайомившись із письмово викладеними доводами учасників справи, дослідивши подані документи і матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Зі змісту позовної заяви та матеріалів справи вбачається, що адвокат Вєтров С.О., на підставі договору №5 від 27.11.2018 про надання правової допомоги ТОВ «Флагман», здійснюючи захист інтересів позивача у кримінальному провадженні №0000017 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.05.2017, за частиною третьою статті 212 КК України, з фабулою наступного змісту: «службові особи ТОВ «Флагман», директор Будас О.М., головний бухгалтер Кобринська І.А., у період 2016 року, шляхом безпідставного формування податкового кредиту з ПДВ по безтоварним господарським операціям з ТОВ «Юні Консалтінг Груп», ТОВ «Віззарт», ТОВ «ПКФ Контур», ТОВ «Десна Торг 2014» умисно ухилились від сплати до державного бюджету України податку на додану вартість в особливо великих розмірах на суму 5436315,00 грн.

На виконання обов'язків за цим договором адвокат Вєтров С.О. направив до відповідача адвокатські запити від 10.12.2018 №11 з вимогою надати інформацію щодо результатів здійснених перевірок ТОВ «Віззарт» та ТОВ «Юні Консалтінг Груп» з 01.01.2016 по 08.12.2018 за статтями 75, 77, 78 Податкового кодексу України (в тому числі камеральних, планових та позапланових документальних перевірок), вказавши: дату та номер акта перевірки та її вид (камеральна, планова або позапланова документальна); перевіряємий період; дату та номер податкового повідомлення - рішення, стан його узгодження або оскарження; чи зменшувалися за результатами перевірок податкові зобов'язання з податку на додану вартість, встановлювалися завищення обсягів реалізації або встановлювалося неправомірне формування податкового кредиту ТОВ «Віззарт» та ТОВ «Юні Консалтінг Груп» по взаємовідносинам з ТОВ «Флагман» за перевірений період. На підтвердження повноважень надано копії ордеру ЗР №57806 від 27.11.2018 та свідоцтва про право заняття адвокатською діяльністю №21/1484 від 20.06.2018.

Листами про розгляд адвокатських запитів від 18.12.2018 № 85378/В/26-15-14-05-03 та №85376/В/26-15-14-05-03, за підписом заступника начальника ГУ ДФС у місті Києві Лагутін З., заявника повідомлено, що адвокатські запити стосується ТОВ «Юні Консалтінг Груп» та ТОВ «Віззарт», оскільки, документів на представництво адвокатом Вєтровим С.О. інтересів ТОВ «Юні Консалтінг Груп» та ТОВ «Віззарт» до адвокатських запитів не надано, а тому відсутні підстави про надання запитуваної інформації та документів.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи доводи позивача та заперечення відповідача, суд бере до уваги наступне.

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Конституцією України та Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 №5076-VI (далі - Закон №5076-VI).

Підпунктами 1, 2 пункту 1 статті 1 Закону №5076-VI визначено, що адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Статтею 2 Закону № 5076-VI закріплено, що адвокатура України - недержавний самоврядний інститут, що забезпечує здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги на професійній основі, а також самостійно вирішує питання організації і діяльності адвокатури в порядку, встановленому цим Законом. Адвокатуру України складають всі адвокати України, які мають право здійснювати адвокатську діяльність. З метою забезпечення належного здійснення адвокатської діяльності, дотримання гарантій адвокатської діяльності, захисту професійних прав адвокатів, забезпечення високого професійного рівня адвокатів та вирішення питань дисциплінарної відповідальності адвокатів в Україні діє адвокатське самоврядування.

Відповідно до частини першої статті 20 Закону №5076-VI під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема: звертатися з адвокатськими запитами, у тому числі щодо отримання копій документів, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, організацій, громадських об'єднань, а також до фізичних осіб (за згодою таких фізичних осіб); представляти і захищати права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у суді, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, громадських об'єднаннях, перед громадянами, посадовими і службовими особами, до повноважень яких належить вирішення відповідних питань в Україні та за її межами; ознайомлюватися на підприємствах, в установах і організаціях з необхідними для адвокатської діяльності документами та матеріалами, крім тих, що містять інформацію з обмеженим доступом.

Згідно із визначенням, наведеним у частині першій статті 24 Закону №5076-VI адвокатський запит - це письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту.

До адвокатського запиту додаються посвідчені адвокатом копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордера або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Вимагати від адвоката подання разом з адвокатським запитом інших документів забороняється.

Абзацом першим частини другої вказаної статті передбачено, що орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об'єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов'язані не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.

Частиною третьої статті 24 Закону №5076-VI встановлено, що відмова в наданні інформації на адвокатський запит, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, тягнуть за собою відповідальність, встановлену законом, крім випадків відмови в наданні інформації з обмеженим доступом.

Як вбачається з матеріалів справи, адвокатом Ветровим С.О. скеровано адвокатські запити до ГУ ДФС у місті Києві від 10.12.2018 №11 та №12 на підставі договору №5 про надання правової допомоги від 27.11.2018, укладеному з ТОВ «Флагма» у кримінальному провадженні №0000017 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.05.2017. До адвокатського запиту додано копії свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю та ордер на ведення справи.

Таким чином, адвокатський запит відповідав вимогам статті 24 Закону мав бути розглянутий відповідачем у встановленому законом порядку.

Аналогічна правова позиція була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду у постанові від 26.11.2019 (справа №1240/2978/18).

Щодо змісту запитуваної позивачем інформації, слід зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, адвокатом Ветровим С.О. скеровано адвокатські запити до ГУ ДФС у місті Києві від 10.12.2018 №11 та №12 на підставі договору №5 про надання правової допомоги від 27.11.2018, укладеному з ТОВ «Флагма» у кримінальному провадженні №0000017 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.05.2017, згідно якого за частиною третьою статті 212 КК України, з фабулою наступного змісту: «службові особи ТОВ «Флагман», директор Будас О.М., головний бухгалтер Кобринська І.А., у період 2016 року, шляхом безпідставного формування податкового кредиту з ПДВ по безтоварним господарським операціям з ТОВ «Юні Консалтінг Груп», ТОВ «Віззарт», ТОВ «ПКФ Контур», ТОВ «Десна Торг 2014» умисно ухилились від сплати до державного бюджету України податку на додану вартість в особливо великих розмірах на суму 5436315,00 грн.

У зв'язку із захистом інтересів ТОВ «Флагман», зазначене стало підставою для звернення до контролюючого органу з вимогою надати інформацію щодо результатів здійснених перевірок ТОВ «Віззарт» та ТОВ «Юні Консалтінг Груп» з 01.01.2016 по 08.12.2018 за статтями 75, 77, 78 ПК України (в тому числі камеральних, планових та позапланових документальних перевірок), вказавши: дату та номер акту перевірки та її вид (камеральна, планова або позапланова документальна); перевіряємий період; дату та номер податкового повідомлення-рішення, стан його узгодження або оскарження; чи зменшувалися за результатами перевірок податкові зобов'язання з податку на додану вартість, встановлювалися завищення обсягів реалізації або встановлювалося неправомірне формування податкового кредиту ТОВ «Віззарт» та ТОВ «Юні Консалтінг Груп» по взаємовідносинам з ТОВ «Флагман» за перевірений період.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, та інформації, що становить суспільний інтерес, визначений у Законі України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 №2939-VI (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - Закон №2939-VI).

Відповідно до статті 1 Закону № 2939-VI публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 5 цього Закону, доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

Статтею 12 Закону № 2939-VI визначено, що суб'єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є:

1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об'єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб'єктів владних повноважень;

2) розпорядники інформації - суб'єкти, визначені у статті 13 цього Закону;

3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 13 Закону №2939-VI розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання.

Пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно з пунктом 41.1 статті 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (далі - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), його територіальні органи. У складі контролюючих органів діють підрозділи податкової міліції. Тому відповідно пункту 3 частини першої статті 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» є розпорядником інформації, пов'язаної з виконанням цих повноважень.

Пунктом 6 частини першої статті 14 Закону №2939-VI передбачено, що розпорядники зобов'язані надавати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об'єктивність наданої інформації.

Положеннями статті 6 цього Закону встановлено види інформації, до якої може бути застосовано обмеження в доступі:

1) конфіденційна інформація;

2) таємна інформація;

3) службова інформація, та сукупність вимог, дотримання яких є обов'язковим для такого обмеження.

Відповідно до частини другої статті 6 Закону №2939-VI обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог:

1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя;

2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам;

3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.

Отже, до службової інформації допускається обмеження виключно за умови застосовування сукупності вимог пунктів 1-3 частини другої статті 6 Закону №2939-VI.

Таким чином, аналіз визначення «публічна інформація» та переліку розпорядників публічної інформації свідчить, що визначальним для публічної інформації є те, що вона заздалегідь зафіксована будь-якими засобами та на будь-яких носіях і знаходиться у володінні розпорядників публічної інформації. Така інформація є відкритою і розкривається необмеженому колу осіб. Разом з тим до видів публічної інформації: конфіденційної, таємної та службової, може бути обмежено доступ у разі сукупності обов'язкових умов, визначених у законі.

Згідно частини другої статті 21 Закону України від 02.10.1992 №2657-XII «Про інформацію» конфіденційною є інформація про фізичну особу, а також інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб'єктів владних повноважень. Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом.

Відповідно до статей 32, 34 Конституції України не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

Згідно офіційного тлумачення положень частин першої, другої статті 32, частин другої, третьої статті 34 Конституції України рішенням Конституційного Суду України від 20.01.2012 №2-рп/2012, інформацією про особисте та сімейне життя особи є будь-які відомості та/або дані про відносини немайнового та майнового характеру, обставини, події, стосунки тощо, пов'язані з особою та членами її сім'ї, за винятком передбаченої законами інформації, що стосується здійснення особою, яка займає посаду, пов'язану з виконанням функцій держави або органів місцевого самоврядування, посадових або службових повноважень. Така інформація про особу є конфіденційною. Збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами є втручанням в її особисте та сімейне життя. Таке втручання допускається винятково у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Частиною першою статті 22 Закону № 2939-VI передбачено, що розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках, зокрема:

1)розпорядник інформації не володіє і не зобов'язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит;

2)інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону.

При цьому, згідно положень частини сьомої статті 6 Закону №2939-VI обмеженню в доступі підлягає певна інформація, а не документ. Якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений.

Рішення або дії суб'єкта владних повноважень з прийняття та розгляду звернення адвоката Ветрова С.О. від 10.12.2018 №11 та №12 не є інформацією з обмеженим доступом. Отже, відповідач мав право обмежити доступ лише до тієї частини інформації, яка є конфіденційною.

Так, запитувана інформація є інформацією, що містить персональні дані юридичної особи, проте, з огляду на мету її надання та обсяг не може завдати істотної шкоди інтересам цієї особи.

За таких обставин позовні вимоги про визнання протиправними дій відповідача по ненаданню інформації та копій запитуваних адвокатськими запитами від 10.12.2018 №11 та №12 документів та оформлених листом відповідача (за винятком інформації з обмеженим доступом) та зобов'язання надати інформацію та копії документів, запитуваних адвокатським запитом є обґрунтованими і підлягають до задоволення в частині, що стосується публічної інформації.

Аналогічна правова позиція була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду у постановах від 26.11.2019 (справа №1240/2978/18), від 07.08.2018 (справа №826/9367/14), від 12.11.2019 (справа №822/2675/17).

Враховуючи наведене в сукупності та виходячи із встановлених судом обставин, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині визнання протиправними дій відповідача в частині ненадання відповіді на адвокатські запити та з метою відновлення порушених прав позивача - зобов'язати відповідача надати відповідь на запити адвоката Вєтрова С.О.

При цьому, зважаючи на те, що запитувана інформаціє є у розпорядженні саме контролюючого органу - ГУ ДФС у м. Києві, а не безпосередньо у Демченка Л.Д., відповідь має бути надана за підписом повноважної особи відповідача.

Щодо вимоги позивача про зобов'язання посадових осіб ГУ ДФС у місті Києві надати запитувану інформацію на адвокатські запити в строк п'ять днів з моменту вступу в законну силу постанови суду, суд не вбачає що обмеження відповідача таким строком не мотивовано позивачем належним чином з посиланням на відповідні норми законодавства.

У зв'язку з наведеним, вимоги позивача в даній частині визнаються судом необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.2, 5-11, 19, 73-77, 79, 90, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Флагман» задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність протиправною бездіяльність заступника начальника Головного управління ДФС у місті Києві щодо ненадання запитуваної інформації на адвокатські запити адвоката Вєтрова С.О. №11, №12 від 10.12.2018.

Зобов'язати Головне управління ДФС у місті Києві надати представнику ТОВ «Флагман», адвокату Вєтрову С.О., інформацію на його адвокатські запити від 10.12.2018 №11 та №12 у .

В задоволені решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Флагман» (, юридична адреса: вул. О. Дуднича, 1а, м. Брянка, Луганська область, 94100; фактична адреса: вул. Анрі Барбюса, 40, офіс 10, м. Київ, 03150) понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921 (одна тисяча дев'ятсот двадцять одна) гривня 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (код ЄДРПОУ 3949980, адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19).

Рішення набирає законної сили у порядку, встановленому в ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено протягом 30 днів з моменту складення повного тексту до суду апеляційної інстанції в порядку, визначеному ст.ст.293, 296, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини першої Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції згідно з Законом України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Суддя: Н.А. Добрівська