Справа № 400/224/19
Суддя: Запорожан Д.В.
Дата ухвалення: 2020-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2020 р.м.ОдесаСправа № 400/224/19
Головуючий в 1 інстанції: Малих О.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Запорожана Д.В.,

суддів Джабурія О.В., Кравченка К.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо відмови провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату одноразової грошової допомоги, передбаченої ч.2 ст.15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року № 2011-ХІІ та абз. 3 п. 10 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницькою і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» за 17 календарних років вислуги;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату одноразової грошової допомоги передбаченої ч. 2 ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року № 2011-ХІІ та абз. 3 п. 10 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсія і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби за контрактом, особам начальницькою і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» за 17 календарних років вислуги;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 провести ОСОБА_1 виплату одноразової грошової допомоги, передбаченої ч. 2 ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року № 2011-ХІІ та абз. 3 п. 10 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» за 17 календарних років вислуги, з урахуванням виплачених сум, у розмірі 66 333,80 грн.;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо відмови провести ОСОБА_1 перерахунок та виплатити індексації грошового забезпечення за час проходження військової служби у Збройних Силах України у Військовій частині НОМЕР_1 в період з 09.09.2015 року по 01.08.2018 року;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 провести ОСОБА_1 перерахунок та виплатити індексації грошового забезпечення за час проходження військової служби у Збройних Силах України у Військовій частині НОМЕР_1 в період з 09.09.2015 року по 01.08.2018 року;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 провести ОСОБА_1 перерахунку та виплати індексації грошового забезпечення за час проходження військової служби у Збройних Силах України у військовій частині НОМЕР_1 в період з 09.09.2015 року по 01.08.2018 року, врахувати базовий місяць 16.05.2014 року (дата призову на військову службу по мобілізації).

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 18.04.2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо відмови провести ОСОБА_1 перерахунок та виплатити індексації грошового забезпечення за час проходження військової служби у Збройних Силах України у Військовій частині НОМЕР_1 в період з 09.09.2015 року по 01.08.2018 року. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 провести ОСОБА_1 перерахунок та виплатити індексацію грошового забезпечення за час проходження військової служби у Збройних Силах України у Військовій частині НОМЕР_1 в період з 09.09.2015 року по 01.08.2018 року, врахувати базовий місяць 16.05.2014 року (дата призову на військову службу по мобілізації).

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06.08.2019 року рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 18.04.2019 року у справі № 400/224/19 залишено без змін.

11.09.2019 року Миколаївським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист на виконання рішення від 18.04.2019 року у справі № 400/224/19 в частині зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 провести ОСОБА_1 перерахунок та виплатити індексації грошового забезпечення за час проходження військової служби у Збройних Силах України у Військовій частині НОМЕР_1 в період з 09.09.2015 року по 01.08.2018 року, врахувати базовий місяць 16.05.2014 року (дата призову на військову службу по мобілізації).

16.12.2019 року позивач звернувся до суду із заявою про встановлення судового контролю за виконанням рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 18.04.2019 року по справі № 400/224/19, в якій просить зобов`язати військову частину НОМЕР_1 подати у встановлений судом строк звіт про виконання зазначеного рішення.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2019 року відмовлено у задоволенні зазначеної заяви.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вищенаведену ухвалу, як таке, що прийнята з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права і прийняти нову ухвалу, якою заяву задовольнити.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з необґрунтованості даної заяви та відсутності підстав для її задоволення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду 1-ї інстанції з заявою про встановлення судового контролю, зазначивши, що 21.11.2019 року відповідачем судове рішення виконано не у повному обсязі та сплачено суму індексації лише в частині - за період з 01.03.2018 року по 01.08.2018 року у сумі 10709,41 грн.

Частиною 1 ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно ч. 2 ст. 382 КАС України, за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За приписами пп. 1 п. 6 ч. 2 ст. 246 КАС України, яка визначає зміст рішення, у разі необхідності у резолютивній частині рішення також вказується про порядок і строк виконання рішення.

З огляду на вищезазначені норми, можливо зробити висновок, що встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд наділений правом лише під час прийняття рішення у справі.

Такий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання рішення суду, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.

Тобто, вказані процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке пов`язане з наявністю певних передумов, які можуть свідчити про ухилення відповідача від обов`язку виконати судове рішення, та може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Аналогічна правова позиція викладена в додатковій постанові Верховного Суду від 31.07.2018 року у справі № 235/7638/16-а.

Крім того, у постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про огляд застосування адміністративними судами статті 267 КАСУ" від 13.03.2017 року № 3 вказано, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання постанови, є правовим наслідком судового рішення і саме в його резолютивній частині повинно бути визначено обов`язок подати звіт, оскільки встановити судовий контроль за невиконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд першої чи апеляційної інстанції може лише під час прийняття постанови у справі.

Також, листом від 09.01.2013 року № 28/12/13-13 Вищий адміністративний суд України роз`ясняв, що встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд першої чи апеляційної інстанції може під час прийняття постанови у справі. У разі звернення позивача із заявою про зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення після прийняття постанови у справі суд ухвалою відмовляє у задоволенні такої заяви.

Таким чином, судова колегія дійшла висновку, що встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд наділений правом лише під час прийняття рішення у справі.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість даної заяви та відсутність підстав для її задоволення.

Частиною 1 ст. 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги, колегія суддів, вважає не суттєвими та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 382 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.В. Запорожан

Судді: О.В. Джабурія

К.В. Кравченко