Справа № 280/105/20
Суддя: Конишева Олена Василівна
Дата ухвалення: 2020-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

18 лютого 2020 року (14 год. 22 хв.) Справа № 280/105/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд

у складі головуючого судді Конишевої О.В.,

за участю секретаря судового засідання Бойко К.О.,

представників сторін:

позивача Куцигін І.В.,

відповідача Лиходіт В.А., Іванець Г.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до Управління поліції охорони в Запорізькій області (69118, м. Запоріжжя, вул. Водограйна, 3)

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Управління поліції охорони в Запорізькій області (далі відповідач), в якому позивач просить суд:

визнати протиправною бездіяльність Управління поліції охорони в Запорізькій області щодо невиплати ОСОБА_1 , одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»;

зобов`язати Управління поліції охорони в Запорізькій області нарахувати та виплатити мені, ОСОБА_1 , одноразову грошову допомогу при звільненні зі служби за повних 24 років вислуги в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Ухвалою суду від 08.01.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено перше судове засідання на 04.02.2020

В судовому засіданні 04.02.2020 було оголошено перерву у судовому засіданні до 18.02.2020

Позивач в обґрунтування своєї правової позиції зокрема зазначив, що був звільнений зі служби з органів Національної поліції через хворобу. На момент звільнення вислуга років складала повних 24 роки, не заперечуючи проти того, що право на пенсію позивач не набув, однак вважає, що не набуття права на пенсію не може нівелювати його право на отримання зазначеної грошової допомоги за умови наявності 10 років вислуги. Вважаючи дії відповідача протиправними , просить позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву. Зокрема зазначив, що позивач обґрунтовує свою позовну заяву нормами законодавства які на нього не поширюються, отже підстав щодо нарахування та виплати одноразової грошової допомоги при звільненні відстутні в законодавстві взагалі, оскільки на момент звільнення зі служби через обмежений стан здоров`я ОСОБА_1 , не мав права на пенсію відповідно до норм Закону №2262-ХІІ, то і права на виплату одноразової грошової допомоги відповідно до пункту 10 Постанови № 393 та статті 9 Закону України № 2262-ХІІ позивач не набув. Просить у позові відмовити у повністю.

Розглянувши та дослідивши надані документи, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлені наступні обставини.

З 23.05.1995 по 20.05.1996 позивач проходив службу у Збройних силах України, з 23.10.1996 року по 06.11.2015 проходив службу в органах внутрішніх справ України, в подальшому прийнятий на службу в органи Національної поліції.

Наказом начальника Управління поліції охорони в Запорізькій області від 22.11.2019 № 324 о/с ОСОБА_1 , старшого сержанта поліції, звільнено з посади поліцейського роти охорони об`єктів та публічної безпеки Олександрівського міжрайонного відділу Управління поліції охорони в Запорізькій області на підставі п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» - через хворобу. Вислуга років на день звільнення в календарному обчисленні складає 24 роки 00 місяців 26 днів.

На день звільнення зі служби, 22.11.2019 року, позивач - ОСОБА_1 не набув право на пенсію, проти чого позивач не заперечував.

Відповідачем до матеріалів справи були надані: довідка про грошове забезпечення у місяці звільнення ОСОБА_1 від 11.02.2020 та розрахунковий листок за листопад 2019; довідка про місячне грошове забезпечення ОСОБА_1 ; грошовий атестат та докази призначення одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності.

З приводу наданих документів, суд зазначає, що жодний з цих документів не підтверджує виплату позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби.

Як стверджує відповідач, оскільки на момент звільнення зі служби через обмежений стан здоров`я ОСОБА_1 не мав права на пенсію відповідно до норм Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі- Закон № 2262), то і права на виплату одноразової грошової допомоги при звільненні відповідно до пункту 10 Постанови № 393 та статті 9 Закону України № 2262-ХІІ позивач не набув.

Позивач не погоджувався з таким твердженням відповідач та вважає не набуття права на пенсію не позбавляє його право на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні за умови наявності 10 років вислуги.

19.12.2019 на адвокатський запит щодо підстав невиплати позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби відповідач надав відповідь в якій послався на не набуття позивачем права на пенсію відповідно до Закону 2262-ХІІ, що, на його думку, позбавляє позивача права на отримання одноразової грошової допомоги згідно з ч. 1 ст. 9 Закону 2262-ХІІ.

Саме не виплата позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону №226 є предметом спору у даній справі.

Надаючи оцінку правовідносинам, які виникли, суд виходив з наступного.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 №580-VIII (далі також Закон №580-VIII).

Відповідно до положень статті 102 Закону №580-VIII пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону 2262-ХІІ особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом та звільняються зі служби за станом здоров`я, працівникам міліції (особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), які на момент опублікування Закону України «Про Національну поліцію» проходили службу в органах внутрішніх справ, мали календарну вислугу не менше п`яти років і до 7 листопада 2015 року були звільнені із служби в органах внутрішніх справ незалежно від підстав звільнення та продовжили роботу в Міністерстві внутрішніх справ або Національній поліції (їхніх територіальних органах, закладах і установах) на посадах, що заміщуються державними службовцями відповідно до Закону України «Про державну службу», а в навчальних, медичних закладах та науково-дослідних установах - на будь-яких посадах, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Згідно з пунктом 3 Порядка та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого наказом Міністерства внутрішні з справ України від 06 квітня 2016 року № 260, грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання.

До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Пунктом 23 вказаного Порядка № 260, встановлено, що поліцейським, які звільняються зі служби в поліції та в установленому порядку мають право на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні, нарахування такої допомоги здійснюється з розрахунку місячного грошового забезпечення з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, що мають постійний характер, та премій, установлених на день звільнення. Днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення. День звільнення вважається останнім днем служби.

Відповідно до абзацу 2 пункту 10 Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» (далі - Порядок № 393) військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної інспекції техногенної безпеки, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби, які звільняються із служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

З огляду на викладене положення пункту 10 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 не пов`язують виплату одноразової грошової допомоги з набуттям права на пенсію.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що частиною першою статті 9 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" встановлені дві підстави для виплати одноразової грошової допомоги зазначеним в ній особам: які мають право на пенсію за цим Законом і звільняються зі служби за станом здоров`я; які звільнені зі служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, систематичним невиконанням умов контракту командуванням за наявності вислуги 10 років і більше.

Як свідчать встановлені обставини справи, станом на час звільнення з органів внутрішніх справ, вислуга років позивача складала 24 років, а підставою для звільнення слугував стан здоров`я, що, виходячи з приписів чинного законодавства, надає йому право на отримання одноразової грошової допомоги.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 823/1919/16.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що більшість доводів відповідача не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, крім того, не надано жодного доказу на підтвердження виплати позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби, а відтак заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що, відповідно до частини першої статті 139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250,255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Управління поліції охорони в Запорізькій області (69118, м. Запоріжжя, вул. Водограйна, 3, ) - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Управління поліції охорони в Запорізькій області щодо невиплати ОСОБА_1 , одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Зобов`язати Управління поліції охорони в Запорізькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , одноразову грошову допомогу при звільненні зі служби за повних 24 років вислуги в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 768, 40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Управління поліції охорони в Запорізькій області (69118, м. Запоріжжя, вул. Водограйна, 3, ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення виготовлено в повному обсязі 21.02.2020.

Суддя О.В. Конишева