Справа № 183/8118/19
Суддя: Сорока О. В.
Дата ухвалення: 2020-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 183/8118/19
№ 2-а/183/76/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2020 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючої судді Сороки О.В,

секретаря Пащенко А.С.,

розглянувши, в порядку загального позовного провадження, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Костянтинівського відділення Бахмутського відділу поліції ГУНП в Донецькій області капітана поліції Айдинова Славіка Зейдунли Огли про скасування постанови,-

в с т а н о в и в:

21.12.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до поліцейського СРПП Костянтинівського відділення Бахмутського відділу поліції ГУНП в Донецькій області капітана поліції Айдинова Славіка Зейдунли Огли про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП.

Свій позов ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що він, керуючи автомобілем MAN державний номер НОМЕР_1 , рухався у місті Костянтинівка Донецької області по вулиці Мірошніченка о 14:30. Біля будинку 60 знаходився з`іздний карман, не позначений дорожніми знаками 5.41.1, а також дорожньою розміткою 7.2.1. Він, аби не створювати перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, заїхав туди, щоб висадити пасажира, при цьому увімкнув показчики аварійної зупинки. Після цього, його зупинив капітан поліції Айдинов Славік Зейдунли Огли і інкримінував порушення правил дорожнього руху, а саме порушення п.15.9 "е" ПДР України. На зауваження, що цей з`іздний карман не є зупинкою для маршрутних транспортних засобів так як не виділений дорожніми знаками і дорожньою розміткою, відповідач ніяк не відреагував, та 15.12.2019 склав постанову серії БАА №674254 про те, що позивач здійснив зупинку та стоянку автомобіля ближче 30 метрів від посадового майданчика для зупинки маршрутних транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 15.9 (е) ПДР, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255,00 грн.

Між тим, вказану постанову позивач вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню, з наступних підстав.

Так, як вказує позивач, він дійсно здійснив зупинку, але не в забороненому місці, та з урахуванням вимог Правил дорожнього руху, оскільки у відповідності до п.33.5 ПДР пункт зупинки автобуса має позначатись інформаційно-вказівним знаком 5.41.1, який позначає початок посадкового майданчика автобусу.

Крім вказаного, оскаржувана позивачем постанова не містить даних про докази та не зазначена відстань від посадкового майданчика до зупинки маршрутних транспортних засобів, тому дії відповідача є протиправними та тягнуть безумовне скасування постанови серії БАА №674254 від 15.12.2019 року, з урахуванням того, що відповідно до 5.41.1 розділу 33 «Дорожні знаки» Правил дорожнього руху, - Знак позначає початок посадкового майданчика автобуса. За межами населених пунктів знак може бути встановлений на павільйоні з боку прибуття маршрутних транспортних засобів. У нижній частині знака може бути нанесено зображення таблички 7.2.1 із зазначенням протяжності посадкового майданчика.

При цьому, табличкою 7.2.1 позначають - довжину небезпечної ділянки, позначеної попереджувальними знаками, або зону дії заборонних та інформаційно-вказівних знаків.

Положеннями ст. 62 Конституції України визначено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На думку позивача, відповідач не виконав вимог КУпАП та не надав жодного доказу на підтвердження правомірності винесення спірної постанови та спростування доводів позивача , а саме: відсутність знаку 5.41.1, який позначає початок посадкового майданчика автобусу, таблички 7.2.1 яка би позначала - довжину небезпечної ділянки, позначеної попереджувальними знаками, або зону дії заборонних та інформаційно-вказівних знаків, як і відсутні докази того, що проводилися будь які вимірювання під час складання постанови.

Крім того, позивач зауважив про те, що оскаржувана ним постанова взагалі не містить інформації про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, також відсутні дані про відібрання його пояснень із обов`язковим роз`ясненням прав, передбачених ст. 268 КУпАП, та відібрання пояснень від свідків.

Отже, зважаючи на те, що при винесенні оскаржуваної постанови суб`єкт владних повноважень порушив права позивача, передбачені Конституцією України та законодавством України, не довів належними доказами вину позивача, останній наполягає на її скасуванні, тому звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 21 грудня 2019 року відкрите провадження у справі, за правилами загального позовного провадження.

В судове засідання позивач не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, згідно якої позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити.

Відповідач відзив на позов не подав, в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином про час, дату та місце розгляду справи, про причини нявки суд не повідомив.

На підставі ч.4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

Суду подано копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №674254, винесену 15.12.2019 року поліцейський СРПП Костянтинівського відділення Бахмутського відділу поліції ГУНП в Донецькій області капітаном поліції Айдиновим Славіком Зейдунли Огли, у відповідності до якої ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом MAN державний номер НОМЕР_1 , рухався у місті Костянтинівка по вулиці Мірошніченка о 14:30, та здійснив зупинку та стоянку автомобіля ближче 30 метрів від посадового майданчика для зупинки маршрутних транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 15.9 (е) ПДР, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, тому на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн. (а.с. 8).

У відповідності до ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

За змістом пункту 22 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, діяння, які є адміністративними правопорушеннями.

Поняття адміністративного правопорушення викладено в частині першій статті 9 КУпАП, за змістом якої адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до ч.1 ст. 122 КУпАП Перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

У відповідності до п. 15.9 «е» Правил Дорожнього руху України, на який міститься посилання в оскаржуваній постанові, зупинка забороняється ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків.

Наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 10.11.2015 року за № 1408/27853 затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (далі - Інструкція).

Зазначеною Інструкцією передбачено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання (п. 9 Інструкції).

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (п. 10).

Так, обов`язковою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є вчинення нею адміністративного правопорушення, а факт вчинення особою правопорушення, в свою чергу, має бути підтверджений належними та допустимими доказами.

У відповідності до ч.1 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, а ч.2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В свою чергу, відповідачем не подано жодного доказу, який оцінювався ним при винесенні постанови по справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, як і не надано доказів, на підтвердження того, що позивач, керуючи транспортним засобом MAN державний номер НОМЕР_1 , рухався у місті Костянтинівка по вулиці Мірошніченка о 14:30, та здійснив зупинку та стоянку автомобіля ближче 30 метрів від посадового майданчика для зупинки маршрутних транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 15.9 (е) ПДР, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП

В свою чергу, позивачем надано достатні докази про те, що в означеному у місці його зупинки транспортного засобу, ним не порушені вимоги п. 15.9Е ПДР України.

Так, відповідно до 5.41.1 розділу 33 «Дорожні знаки» Правил дорожнього руху, - Знак позначає початок посадкового майданчика автобуса. За межами населених пунктів знак може бути встановлений на павільйоні з боку прибуття маршрутних транспортних засобів. У нижній частині знака може бути нанесено зображення таблички 7.2.1 із зазначенням протяжності посадкового майданчика.

При цьому, табличкою 7.2.1 позначають - довжину небезпечної ділянки, позначеної попереджувальними знаками, або зону дії заборонних та інформаційно-вказівних знаків.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, відповідно до ч.2 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Однак, оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення містить посилання на те, що вона винесена по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

У відповідності до ч.4 ст. 258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Частиною 3 ст. 258 КУпАП передбачено, що протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В свою чергу, відповідно до вимог ст.283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайта в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Аналіз назначених норм закону свідчить про те, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, зокрема на підставі належних доказів, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

При цьому, у постанові по справі про адміністративне правопорушення, відсутні дані про наявність додатків до неї, як і відсутні дані про складення протоколу про адміністративне правопорушення, відібрання пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснення їй прав, передбачених ст.268 КУпАП, відібрання пояснень від свідків. В пункті 9 оскаржуваної постанови не зазначено будь-яких доказів, які до неї додаються.

Таким чином, фактично матеріали справи не містять жодних доказів, які б свідчили про порушення позивачем правил дорожнього руху, факт правопорушення зафіксовано лише в постанові серії БАА №674254 від 15.12.2019 року.

В свою чергу, позивачем суду надано фото таблиці місця зупинки його транспортного засобу, з яких візуально дійсно вбачається відсутність інформаційно-вказівного знаку 5.41.1, який позначає початок посадкового майданчика автобусу.

У відповідності до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

В даному випадку, у суду відсутня будь-яка доказова база про вчинення позивачем адміністративного правопорушення та яка, як наслідок, обґрунтовувала б правомірність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, що свідчить про передчасне прийняття оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення, та необхідність її скасування.

У відповідності до п.3 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів власних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий суд як суд адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Судом не встановлено в діях ОСОБА_1 , який 15.12.2019 року керував транспортним засобом MAN, державний номер НОМЕР_1 , та був зупинений працівником поліції, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а тому провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 77, 120, 241-246, 250, 286 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 , - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №674254 винесену 15.12.2019 року, поліцейський СРПП Костянтинівського відділення Бахмутського відділу поліції ГУНП в Донецькій області капітаном поліції АйдиновимСлавікомЗейдунлиОгли

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відносно ОСОБА_1 , - закрити, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Сорока О.В.