Справа № 5960/12/2070
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2020-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2020 р.Справа № 5960/12/2070
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Кононенко З.О.,

Суддів: Калиновського В.А. , Донець Л.О. ,

за участю секретаря судового засідання Цибуковської А.П.

представника позивача Ковтун А.С.

представника відповідача Рощупкіної В.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у Харківській області на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 09.12.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Шевченко О.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 13.12.19 року по справі № 5960/12/2070

за позовом Головного управління Державної податкової служби у Харківській області

до Державного підприємства "Підприємство Качанівської виправної колонії Управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№54)" про стягнення коштів за податковим боргом,

ВСТАНОВИВ:

28.11.2019 року представник відповідача подав до канцелярії Харківського окружного адміністративного суду заяву про розстрочення виконання судового рішення, в якій просить суд розстрочити виконання судового рішення за постановою Харківського окружного адміністративного суду від 25.06.2012 року № 2а-5960/12/2070 на 12 місяців шляхом здійснення щомісячних платежів за наступним графіком: з грудня 2019 року по жовтень 2020 року -14 000,00 грн.; у листопаді 2020 року - 1 360 180,60 грн.

В обґрунтування вимог заяви відповідачем зазначено, що відповідно до Постанови ХОАС від 25 червня 2012 року по справі № 2а-5960/12/2070 підлягало стягненню податковий борг з податку на додану вартість в розмірі 2 882 480,60 грн. За період з 2012 року по листопад 2019 рік на виконання судового рішення сплачено 1 368 300,00 грн. Залишок несплаченого податкового боргу з податку на додану вартість складає 1 514 180,60 грн.

У відповідача існують обставини, які істотно ускладнюють виконання постанови суду, зокрема ДП «Підприємство Державної кримінально - виконавчої служби України (№54)» має статус державного підприємства, яке здійснює господарську діяльність та професійно-технічне навчання засуджених. Фінансування державної установи «Качанівська виправна колонія (№54)» з державного бюджету України проводиться з загального та спеціального фонду Відповідно до довідки про основні показники фінансово - економічної діяльності державного підприємства за 10 місяців 2019 року до спеціального фонду бюджету перераховано грошові кошти в сумі 1 269,1 тис. грн. Таким чином, погасити суму заборгованості у розмірі 1 514 180,60 грн. одним платежем підприємство наразі не має можливості.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 09.12.2019 року заяву представника відповідача про розстрочення виконання судового рішення по справі № 2а-5960/12/2070 - задоволено.

Розстрочено виконання постанови Харківського окружного адміністративного суду від 25.06.2012 року по справі № 2а-5960/12/2070 на суму 1514180 (один мільйон п`ятсот чотирнадцять тисяч сто вісімдесят) грн. 60 коп. строком на 12 (дванадцять) місяців та затвердити наступний графік: з грудня 2019 року по жовтень 2020 року включно щомісячно сплачувати по 14000 (чотирнадцять тисяч) грн. 00 коп.; за листопад 2020 року одноразово сплатити 1360180 (один мільйон триста шістдесят тисяч сто вісімдесят) грн. 60 коп.

Позивач, не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану ухвалу та відмовити в задоволенні заяви про розстрочення виконання судового рішення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Так, позивач в апеляційній скарзі зазначає, що вважає наведені відповідачем обставини, пов`язані із його скрутним матеріальним становищем, не є тими «виключними» підставами, за наявності яких виконання судового рішення може бути розстроченим, оскільки рішення суду не виконується ще з 2012 року.

Період невиконання рішення для позивача (стягувача) є надмірно тривалим, як "потерпілої сторони", що свідчить про недотримання справедливого балансу інтересів сторін у спорі.

Розстрочення виконання рішення суду, в даному випадку, створює занадто та безпідставно привілейовані умови для відповідача (боржника).

На думку позивача, розстрочення виконання рішення суду на 12 місяців: з грудня 2019 року по жовтень 2020 року - 14000,00 грн., у листопаді 2020 року - 1 360 180,60 грн., яке з моменту постановлення рішення суду від 25.06.2012 не виконується в повному обсязі майже вісім років, нівелює сутність інституту виконання судового рішення як завершальної стадії судового процесу і обовязковості судового рішення взагалі.

Позивач зазначає, що судом першої інстанції не з`ясовано чи реальним є намір відповідача виконати рішення суду саме за таким графіком чи можливо проявляються ознаки зловживання процесуальними правами заявником шляхом систематичних звернень до суду з заявою про розстрочення виконання одного й того самого судового рішення.

Безпідставне або систематичне надання відстрочки/розстрочки виконання одного й того самого рішення похитує законну силу судового рішення і позбавляє стягувана можливості реалізувати свої права.

Відповідачем надано до Другого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу позивача в якому серед іншого зазначено, що фінансування загального фонду установи проводиться не в повному обсязі, що підкреслено в Концепції реформування (розвитку) пенітенціарної системи України» схваленої розпорядженням Кабінету Міністрів України від 13 вересня 2017 року № 654-р, яка є програмним документом, що встановлює загальні принципи подальшого реформування і функціонування пенітенціарної системи в Україні. Метою Концепції є подальше реформування пенітенціарної системи України для беззаперечного дотримання прав людини та громадянина і гуманізації кримінального-виконавчого механізму, встановлення відповідності між завданнями та функціями таких органів, з одного боку, структурою та їх чисельністю, з другого, та фінансовим забезпеченням, з третього, оскільки система протягом років незалежності фінансувалась у розмірі 40 відсотків потреби. Ураховуючи фактор фінансування та те, що прогноз бюджету складається на наступні за плановим два бюджетних періоди, реалізація Концепції розрахована на період до 2020 року.

ДП «Підприємство ДКВС України (№54)» має податковий борг станом на 01.12.2019 року у сумі 1 514 180,60 грн., який незважаючи на фінансовий стан підприємства поступово погашається.

Державне підприємство "Підприємство Державної кримінально - виконавчої служби України (№54)" перебуває у скрутному фінансовому становищі, що підтверджується проведеним аналізом фінансового стану ДП «Підприємство Державної кримінально - виконавчої служби України (№54)» за період з 2012 року по 9 місяців 2019 року та довідками про рахунки та залишки коштів на розрахункових рахунках Державного підприємства «Підприємство Державної кримінально - виконавчої служби України (№54)» відкритих Харківському ГРУ ПАТ КБ « Приват Банк» станом на 11.01.2020, 13.01.2020 та 22.01.2020 року. Критичний стан підприємств установ виконання покарань у 2012 році підкреслено в Концепії державної політики у сфері реформування Державної кримінально-виконавчої служои України схваленої указом президента України від 08 листопада 2012 року № 631/2012.

У підприємства відсутні державні замовлення на виробництво продукції та надання послуг. Крім того, відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про державну кримінально-виконавчу службу України» майно Державної кримінально-виконавчої служби України перебуває в державній власності та використовується виключно для забезпечення виконання її завдань. Відповідно до частини 5 статті 26 Закону України «Про державну кримінально-виконавчу службу України» звернення стягнення на майно органів і установ виконання покарань, їх підприємств, слідчих ізоляторів, навчальних закладів, закладів охорони здоров`я не допускається. Стягнення боргу у даній справі можливо здійснити винятково за рахунок коштів, що перебувають у власності боржника.

Також ускладнюють виконання судового рішення у даній справі, що підприємство протягом значного періоду функціонує в складних умовах, пов`язаних з виділенням державою на утримання кримінально-виконавчої системи України коштів лише від 30% до 50% від реальної потреби, що в свою чергу, призводить до необхідності покриття видатків на утримання засуджених і ув`язнених за рахунок коштів виробничої діяльності.

Але, не зважаючи на те, що підприємство у теперішній час перебуває у скрутному фінансовому становищі, що значно ускладнює виплату заборгованості минулих років, поточні платежі сплачує у повному обсязі.

Тому застосування режиму розстрочки дозволить підприємству направити кошти на своєчасну сплату в повному обсязі своїх зобов`язань перед позивачем та іншими кредиторами і не допустить утворення нової заборгованості.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, ухвалу суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що gостановою Харківського окружного адміністративного суду від 25.06.2012 року по справі № 2а-5960/12/2070 адміністративний позов Основ`янської міжрайонної державної податкової інспекції м. Харкова Харківської області Державної податкової служби до Державного підприємства "Підприємство Качанівської виправної колонії управління Державного департаменту України з питань виконання покарань у Харківській області (№54) про стягнення коштів за податковим боргом - задоволено частково; стягнуто з Державного підприємства "Підприємство Качанівської виправної колонії управління Державного департаменту України з питань виконання покарань у Харківській області (№54) (код 08680891, пров. Вишневий, б. 16, м. Харків, 61124) податковий борг з податку на додану вартість в розмірі 2882480.60 (два мільйони вісімсот вісімдесят дві тисячі чотириста вісімдесят) грн. 60коп. за рахунок коштів на рахунках у банках, що його обслуговують (АТ "Банк Золоті ворота" номер рахунку НОМЕР_1 , МФО 351931, Філія ПАТ ПІБ в м. Харків нолмер рахунку НОМЕР_2, МФО 351458, Харків ГРУ ПАТ КБ "Приватбанк" м. Харків номер рахунку НОМЕР_3, МФО 35133, ГУ ДКСУ у Харківській області номер рахунку 4005, МФО 851011) на користь Державного бюджету України (р/р 0005 УДКСУ у Комінтернівському районі, код 37999680, банк ГУДКСУ в Харківській області, МФО 851011).

Постанова набрала законної сили 23.07.2012 року. Представником позивача отримано виконавчий лист.

Ухвалою суду від 08.08.2012 року розстрочено виконання постанови Харківського окружного адміністративного суду від 25.06.2012 р. в адміністративній справі №2а-5960/12/2070 за позовом Основ`янської міжрайонної державної податкової інспекції м. Харкова Харківської області Державної податкової служби до Державного підприємства "Підприємство Качанівської виправної колонії управління Державного департаменту України з питань виконання покарань у Харківській області (№54) про стягнення на користь Державного бюджету України заборгованості зі сплати податкового боргу у розмірі 2882480,60 грн. на 60 місяців шляхом здійснення щомісячних платежів за наступним графіком: з серпня 2012р. по липень 2014 р. - 24600,00 грн.; з серпня 2014 р. по грудень 2016р. - 63600,00грн.; січень 2017р. - 63700,00 мгрн.; з лютого 2017р. по червень 2017 р. - 64600,00грн.; липень 2017р. - 63980,60 грн.

Ухвалою суду від 14.07.2014 року допущено розстрочення виконання постанови суду в загальній сумі 2292080,60 грн. терміном на 60 місяців шляхом здійснення щомісячних платежів та ухвалено сплату заборгованості в сумі 2292080,60 грн. Державного Підприємства "Підприємство Качанівської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№54)" здійснювати наступним чином: з серпня по грудень 2014 року в розмірі 20900,00 грн., з січня по грудень 2015 року в розмірі 6200,00 грн., з січня по грудень 2016 року в розмірі 16200,00 грн., з січня по грудень 2017 року в розмірі 26200,00 грн., в січні 2018 року в розмірі 50980,60 грн., з лютого по грудень 2018 року в розмірі 86300,00 грн., з січня по липень 2019 року в розмірі 86300,00 грн.

Ухвалою суду від 14.07.2016 року розстрочено виконання постанови Харківського окружного адміністративного суду від 25.06.2012 по адміністративній справі № 2а-5960/12/2070 на суму 344000 (триста сорок чотири тисячі) грн. 00 коп. строком на 31 (тридцять один) місяць шляхом сплати по 6200 (шість тисяч двісті) грн. 00 коп. щомісячно з червня 2016 року по січень 2018 року включно та по 20000 (двадцять тисяч) грн. 00 коп. щомісячно з лютого 2018 року по грудень 2018 року включно. Відстрочено виконання постанови Харківського окружного адміністративного суду від 25.06.2012 по адміністративній справі № 2а-5960/12/2070 на суму 1688180 (один мільйон шістсот вісімдесят вісім тисяч сто вісімдесят) грн. 60 коп. до 01 січня 2019 року.

Ухвалою суду від 08.02.2019 року, залишеною без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 17.04.2019 року, розстрочено виконання постанови Харківського окружного адміністративного суду від 25.06.2012 року по адміністративній справі № 2а-5960/12/2070 на суму 1668180 (один мільйон шістсот шістдесят вісім тисяч сто вісімдесят) грн. 60 коп. строком на 12 (дванадцять) місяців та затвердити наступний графік: з січня 2019 року по листопад 2019 року включно щомісячно сплачувати по 14000 (чотирнадцять тисяч) грн. 00 коп.; за грудень 2019 року одноразово сплатити 1514180 (один мільйон п`ятсот чотирнадцять тисяч сто вісімдесят) грн. 60 коп.

Cтаном на 09.12.2019 року несплачена сума податкового боргу підприємства за постановою суду від 25.06.2012 року по справі № 2а-5960/12/2070 складає 1 514 180,60 грн.

Задовольняючи заяву про розстрочення виконання судового рішення, суд першої інстанції виходив з того, що надані заявником докази свідчать про наявність обставин, що ускладнюють виконання ДП «Підприємство Державної кримінально - виконавчої служби України (№54)» постанови суду від 25.06.2012 року по справі № 2а-5960/12/2070 та сплати одним платежем залишку суми боргу у розмірі 1 514 180,60 грн., підтверджують тяжкий матеріальний стан підприємства, що є підставою для задоволення заяви та розстрочення виконання постанови Харківського окружного адміністративного суду від 25.06.2012 року по адміністративній справі №2а-5960/12/2070 та сплати залишку податкового боргу у розмірі 1 514 180,60 грн. терміном на 12 місяців згідно графіку.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення заяви з наступних підстав.

Частиною 1 статті 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Частиною 1 статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Згідно з частиною 3 статті 378 даного Кодексу підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Наведена норма не містить конкретного переліку обставин для відстрочення та/або розстрочення виконання судового акта, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду в кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи. Підставою для застосування правил цієї норми є виняткові обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в адміністративній справі, ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Таким чином, підставою для розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Як зазначив Конституційний суд України у своєму Рішенні № 11-рп/2012 у справі "Шаповалов проти України" від 25 квітня 2012 року, «невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом».

Також, відповідачем не надано суду фактичних даних про вжиття дієвих заходів щодо покращення своєї фінансово-господарської діяльності, погашення наявної у нього заборгованості. Надані ним документи не підтверджують наявності будь-яких об`єктивних обставин, що ускладнюють виконання рішення суду.

Питання розстрочення або відстрочення постанови суду знаходяться в площинні процесуального права. Разом із тим підстави, а саме наявність обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), залежать від предмету спору, у межах спірних правовідносин від правової природи податкового боргу. Статтею 5 Податкового кодексу України, яка встановлює співвідношення податкового законодавства з іншими законодавчими актами, п. 5.2 цієї статті передбачено пріоритет понять, правил, термінів та положень цього Кодексу, для регулювання відносин оподаткування .

Таким чином, норми статті 100 Податкового кодексу України (далі ПК України), які регулюють правила розстрочення та відстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу платника податків є спеціальними нормами щодо доказів як підстав для відстрочення податкового боргу (п. 100.5 ПК України) та порядку погашення податкового боргу (п.100.7 ПК України).

Відповідно до пунктів 100.4 і 100.5 статті 100 ПК України постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року №1235 затверджений Перелік обставин, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу, і доказів існування таких обставин.

Підставою для розстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу платника податків є надання ним достатніх доказів існування обставин, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу такого платника податків, а також економічного обґрунтування, яке свідчить про можливість погашення грошових зобов`язань та податкового боргу та/або збільшення податкових надходжень до відповідного бюджету внаслідок застосування режиму розстрочення, протягом якого відбудуться зміни політики управління виробництвом чи збутом такого платника податків.

Відповідно до положень постанови №1235 від 27.12.2010 року «Про затвердження переліку обставин, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу», затвердженого Кабінетом Міністрів України визначено Перелік обставин, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу, і доказів існування таких обставин.

Пунктом 1 Переліку встановлено обставини, що є підставою для розстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу.

Приписами пункту 1.2 Переліку передбачено, що загроза виникнення неплатоспроможності (банкрутства) заявника в разі своєчасної та в повному обсязі сплати ним грошового зобов`язання або погашення податкового боргу в повному обсязі. Зазначена обставина підтверджується висновком про результати аналізу фінансового стану заявника, що проводиться контролюючим органом за даними бухгалтерського обліку.

Вказані норми повинні застосовуються, як при розгляді заяв платників податків про розстрочення податкового боргу контролюючим органом, так і при розгляді судом з урахуванням принципу надання переваги спеціальним нормам над загальними положеннями КАС України.

Слід зазначити, що у відповідній заяві, відповідачем не зазначено жодної з підстав передбачених спеціальними нормами законодавства.

Колегія суддів звертає увагу на те, що збитковість діяльності підприємства, наявність у нього кредиторської заборгованості в істотному розмірі є результатом провадження господарської діяльності відповідачем як самостійним суб`єктом господарювання, а тому вказані обставини не є самостійними та достатніми підставами для відстрочення та/або розстрочення виконання судового рішення.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 12.03.2019 по справі №809/927/14, від 24.01.2019 по справі №813/3195/14.

Крім того, колегія суддів зауважує, що відповідач не надав пояснень того, яких заходів вживає підприємство для сплати цього боргу та інших боргових зобов`язань.

Аналізуючи наведені нормативно - правові акти, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції задовольняючи заяву про розстрочення виконання судового рішення, зробив передчасні висновки.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, з огляду на викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала Харківського окружного адміністративного суду від 09.12.2019 року по справі № 2а-5960/12/2070, прийнята з помилковим застосуванням норм матеріального права та підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні заяви про розстрочення виконання рішення суду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення

Відповідно до п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України, підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Харківській області задовольнити.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 09.12.2019 року по справі № 5960/12/2070 скасувати.

Прийняти постанову, якою у задоволенні заяви представника відповідача про розстрочення виконання судового рішення по справі № 2а-5960/12/2070 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)З.О. Кононенко
Судді(підпис) (підпис) В.А. Калиновський Л.О. Донець
Повний текст постанови складено 20.02.2020 року