Справа № 205/5931/19 (2-а/205/133/19)
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2020-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 лютого 2020 року м. Дніпросправа № 205/5931/19 (2-а/205/133/19)

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Олефіренко Н.А., Шальєвої В.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25.11.2019 року в адміністративній справі №205/5931/19 (2-а/205/133/19) (головуючий суддя у 1 інстанції Приходченко О.С.)

за позовом ОСОБА_1

до Інспектора роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції у Кіровоградській області лейтенант поліції Боброва Владислава Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом в суд до Інспектора роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції у Кіровоградській області лейтенанта поліції Боброва Владислава Володимировича, в якому просив скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №1250027 від 20.06.2019 року та закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги обґрунтовані відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях позивача, що свідчить про безпідставність прийняття оскаржуваної постанови.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25.11.2019 року у задоволені позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків обставинам справи, що мають значення для правильного вирішення справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Справа судом розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судці-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що 20 червня 2019 року інспектором роти № 1 батальйону № 1 УПП у Кіровоградській області лейтенантом поліції Бобровим В.В відносно ОСОБА_1 було винесено постанову по справі про адміністративні правопорушення серії ЕАВ № 1250027 від 20 червня 2019 року, якою притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП.

У постанові зазначено, що ОСОБА_1 20 червня 2019 року о 23 годині 23 хвилині на 17 км. автомобільної дороги М-04 «Знам`янка-Луганськ-Ізварине», керуючи транспортним засобом MAN TGX 28.540, номер держреєстрацїї НОМЕР_1 , з напівпричепом ВЕСТТ 930018, номер держреєстрації НОМЕР_2 , перевозив вантаж, габарити якого перевищують ширину 2,6 м та висоту 4 м., без супроводження автомобілем прикриття, чим порушив вимогу п. 22.5 ПДР.

Відповідно до ст. 280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують

відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395 (далі -Інструкція № 1395), визначає процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (п.1 р.І Інструкції № 1395).

Згідно з пункту 4 р.І Інструкції № 1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, частинами 1, 2, 3, 5 і 6 статті 121КУпАП.

Відповідно до пункту 1 та 2 р.ІІІ Інструкції № 1395 справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема частинами 1, 2, 3, 5 і 6 статті 121 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що посадова особа Національної поліції наділена повноваженнями щодо здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, які реалізуються, зокрема, у разі виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема, порушень, передбачених ч. 1 ст. 121 КУпАП, розглядати справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення, без складення відповідного протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст.ст. 73, 74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.ст. 75, 76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП, а саме: порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Під час розгляду справи встановлено, що вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності, зафіксовано в оскаржуваній позивачем постанові.

Абзацом 4 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких грунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

За таких обставин, достатньою та необхідною правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху є наявність в її діях (бездіяльності) відповідного складу правопорушення, що повинно підтверджуватися належними і допустимими доказами, одним з яких є фото чи відеозапис.

Відповідно до ч. 27 постанови Кабінету Міністрів України № ЗО від 18 січня 2001 року «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами» супровід автомобілем прикриття обов`язковий у разі, коли ширина великогабаритного транспортного засобу спеціального призначення перевищує 3,5 чи довжина 24 метри.

Так ПДР відповідно до ЗУ «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

В матеріалах справи наявна копія дозволу № 53 НГ, зі змісту якого вбачається, що транспортному засобу MAN TGX 28.540, номер держреєстрації НОМЕР_1 , з причепом ВЕСТТ 930018, номер держреєстрації НОМЕР_2 , дозволено перевезення техніки, параметри яких не перевищують довжину 22 метри, ширину 3,75 метри, висоту 4,49 метри, загальну вагу автопоїзду з вантажем 40 тон, виступ вантажу за задній габарит 3,00 метри із супроводженням автомобілем прикриття марки FIAT NUOVO DOBLO, номер держреєстрації НОМЕР_3 ; FORD TRANSIT, номер держреєстрації НОМЕР_4 .

Оскаржувана постанова містить дані, що окрім вантажу, який перевищував допустимі габарити, позивач здійснював перевезення негабаритного вантажу без супроводження автомобілем прикриття, зазначеним у дозволі № 53 НГ від 29 травня 2019 року.

Твердження позивача, що потреби у автомобілях супроводу не було, є безпідставними, оскільки у самому дозволі чітко зазначено, що перевезення вантажу має здійснюватися із супроводженням автомобілем прикриття марки FIAT NUOVO DOBLO, номер держреєстрації НОМЕР_3 ; FORD TRANSIT, номер держреєстрації НОМЕР_4 , чого дотримано не було.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи та правильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321,322, 327, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25.11.2019 року в адміністративній справі №205/5931/19 (2-а/205/133/19) за позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції у Кіровоградській області лейтенант

поліції Боброва Владислава Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення - залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25.11.2019 року в адміністративній справі №205/5931/19 (2-а/205/133/19) - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до ст.328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя С.В. Білак

суддя Н.А. Олефіренко

суддя В.А. Шальєва