Справа № 160/12253/19
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2020-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Товариство з обмеженою відповідальністю "ПАРКТРАНСЕРВІС" (далі - позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Державної фіскальної служби України (далі - відповідач-1), Головного управління ДФС в Дніпропетровській області (далі - відповідач-2), в якій просить:
- визнати протиправними та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації:
-№1302259/39770565 від 08.10.2019 року, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №13 від 18.09.2019 року;
-№1311777/39770565 від 22.10.2019 року, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №22 від 18.09.2019 року;
-№1311002/39770565 від 21.10.2019 року, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №15 від 21.09.2019 року;
-№1305910/39770565 від 15.10.2019 року, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №19 від 25.09.2019 року;
-№1307983/39770565 від 16.10.2019 року, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №21 від 30.09.2019 року;
-№1310010/39770565 від 18.10.2019 року, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №16 від 24.09.2019 року;
-№1304065/39770565 від 10.10.2019 року, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №14 від 19.09.2019 року;
-№1310013/39770565 від 18.10.2019 року, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №17 від 25.09.2019 року;
-№1310012/39770565 від 18.10.2019 року, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №18 від 25.09.2019 року;
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.02.2020 року у справі №160/12253/19 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАРКТРАНСЕРВІС» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Державної податкової служби України про визнання дій протиправними та скасування рішення - задоволено.

Визнано протиправними та скасовано рішення комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №1302259/39770565 від 08.10.2019 року, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №13 від 18.09.2019 року; №1311777/39770565 від 22.10.2019 року, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №22 від 18.09.2019 року; №1311002/39770565 від 21.10.2019 року, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №15 від 21.09.2019 року; №1305910/39770565 від 15.10.2019 року, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №19 від 25.09.2019 року; №1307983/39770565 від 16.10.2019 року, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №21 від 30.09.2019 року; №1310010/39770565 від 18.10.2019 року, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №16 від 24.09.2019 року; №1304065/39770565 від 10.10.2019 року, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №14 від 19.09.2019 року; №1310013/39770565 від 18.10.2019 року, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №17 від 25.09.2019 року; №1310012/39770565 від 18.10.2019 року, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №18 від 25.09.2019 року.

Зобов`язано Державну податкову службу України () зареєструвати в Єдиному державному реєстрі податкових накладних, складенні Товариством з обмеженою відповідальністю "ПАРКТРАНСЕРВІС" () податкові накладні №22 від 18.09.2019 року, №15 від 21.09.2019 року, №19 від 25.09.2019 року, №21 від 30.09.2019 року, №16 від 24.09.2019 року, №14 від 19.09.2019 року, №17 від 25.09.2019 року, №18 від 25.09.2019 року днем фактичного їх подання.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАРКТРАНСЕРВІС" судовий збір у розмірі 17 289,00 грн.

Як встановлено судом, представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАРКТРАНСЕРВІС» подав до канцелярії суду заяву про ухвалення додаткового судового рішення, у якій просив ухвалити додаткове судове рішення по справі №160/12253/19, яким просив вирішити питання про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області та Державної податкової служби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАРКТРАНСЕРВІС» судові витрати, що складаються з витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 12 000,00 грн.

Згідно ч. 3 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви.

Розглянувши вищезазначену заяву, дослідивши матеріали справи щодо розподілу судових витрат згідно рішення суду у даній справі та норми процесуального законодавства, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАРКТРАНСЕРВІС» щодо стягнення судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області та Державної податкової служби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАРКТРАНСЕРВІС» судові витрати, що складаються з витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 12 000,00 грн., виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем надано копію договору про надання правничої допомоги №2 від 19.11.2019 року, акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №85 від 29.11.2019 року, рахунок на оплату №86 від 19.11.2019 року на суму 12 000,00 грн. платіжне доручення на суму 12000,00 грн.

За умовами договору про надання правничої допомоги, сторони погодили вартість правничої допомоги, яку клієнт зобов`язується сплатити протягом трьох робочих днів з моменту отримання рахунку-фактури.

Пунктом 4.1 договору про надання юридичних послуг передбачено, що вартість послуг, зазначених в п.2.1 договору складає 10 000,00 грн., крім того ПДВ у розмірі 2 000,00 грн., загальна вартість послуг з урахуванням ПДВ складає 12 000,00 грн.

У пункту 2.1 договору зазначено, що юридична компанія зобов`язується надавати Замовникові послуги, а саме, робота з матеріалами справи, формування правової позиції, аналіз та збирання доказової бази, підготовка (складання) та подання позовної заяви до суду з вимогами про визнання протиправними рішення про відмову в реєстрації податкових накладних та зобов`язання вчинити певні дії (зареєструвати податкові накладні).

Відповідно до акту акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №85 від 29.11.2019 року, юридичною компанією надано позивачу правничу допомогу, зокрема, здійснила формування правової позиції, аналіз та збирання доказової бази, підготовка (складання) та подання позовної заяви до суду з вимогами про визнання протиправними рішення про відмову в реєстрації податкових накладних та зобов`язання вчинити певні дії (зареєструвати податкові накладні).

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ч.ч.1, 2 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно положень ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно з п.п. 1, 2 ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Відповідно до ч. 2, 3, 4 ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Іншого порядку розподілу судових витрат КАС України не передбачено.

Стаття 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» від 5 липня 2012 року № 5076-VI передбачає, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову.

Отже, суд зазначає, що при вирішенні питання про відшкодування витрат враховані критерії, відповідно до яких визначається розмір витрат на оплату послуг адвоката, встановлені частиною п`ятою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відтак, суд доходить висновку, що сума витрат на правову допомогу у розмірі 12 000,00 грн. є співмірною та відповідає принципу розумності, саме така сума витрат, з урахуванням матеріалів справи та умов договору про правову допомогу, домовленостей сторін, була фактичною, а їхній розмір - обґрунтованим. Суд також врахував складність справи, кількість часу витраченого адвокатом на виконання робіт з надання позивачу у цій справі правничих послуг, а також значення цієї справи для позивача та його репутації.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідач не довів неспівмірність витрат, заявлених позивачем до відшкодування, не надав будь-яких доказів того, що ціни на послуги юридичної компанії «Мистецтво права» є явно завищеними на ринку юридичних послуг.

З урахуванням наведеного суд вважає, що позивачем підтверджено витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12 000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 243, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

ВИРІШИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАРКТРАНСЕРВІС» про ухвалення додаткового рішення у справі №160/12253/19 - задовольнити.

Стягнути з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАРКТРАНСЕРВІС» судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12 000,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена у строки, встановлені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Горбалінський