Справа № 545/35/20
Суддя: Путря О. Г.
Дата ухвалення: 2020-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 545/35/20
Провадження № 2-а/545/21/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" лютого 2020 р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді Путрі О.Г.

при секретарі Кузуб Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальйону УПП в Полтавській області Рубан Едуарда Вікторовича, Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції про визнання незаконними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського районного суду Полтавської області з адміністративним позовом до інспектора роти № 2 батальйону УПП у Полтавській області ДПП Рубана Е.В., Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 01.01.2020 року відносно нього складено постанову про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн. Вважає постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки адміністративне правопорушення не скоював, ПДР України не порушував , докази в підтвердження факту вчинення ним правопорушення відсутні , був порушений процесуальний порядок розгляду адміністративного матеріалу. Одночасно прохав стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань з УПП в Полтавській області витрати на правничу допомогу в розмірі 3000 грн.

Відповідач інспектор роти № 2 УПП у Полтавській області ДПП Рубан Е.В. направив на адресу суду відзив на позов. Вважає позовні вимоги безпідставними . Вказав, що винесена ним постанова є законною, оскільки своїми діями позивач порушив п. 8.7.3 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. Зазначив , що в ході розгляду справи жодним чином не перешкоджав позивачу скористатися своїми правами. Факт правопорушення, яке вчинив позивач , та процедура розгляду адміністративного матеріалу зафіксовані відеозаписом автомобільного реєстратора та нагрудної боді-камери, посилання на які зазначені в п. 6 винесеної постанови. В задоволенні позову прохав відмовити.

В судовому засідання позивач ОСОБА_1 позов підтримав з наведених у ньому підстав , прохав задовольнити. Відповідач інспектор № 2 батальйону УПП в Полтавській області Рубан Е.В. в судове засідання не з`явився, у відзиві направленому на адресу суду прохав розгляд справи проводити без його участі . Представник відповідача УПП в Полтавській області ДПП Андрієвська І.А. в судовому засідання проти задоволення позову заперечувала. Вважає постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності законною, а позовну заяву безпідставною.

Представник третьої особи - ГУ державної казначейської служби України у Полтавській області в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день та час слухання справи, заяв чи клопотань не надсилав.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку , що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити в повному обсязі з наступних підстав .

Відповідно до ч. 2ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно п.5 ч.1 ст.213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

У відповідності до ст.222 КУпАП до компетенції органів Національної поліції віднесено розгляд справ про адміністративні правопорушення, щодо порушень правил дорожнього руху. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

З наведеного вбачається, що у випадку вчинення особами адміністративних правопорушень, передбачених ст.122 ч.2 КУпАП, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, протокол про адміністративне правопорушення не складається та уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.283 КУпАП. Відповідно до положень ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 283 КУпАП визначено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 „ Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам передбаченим статтями 283 та 284 КпАП. У ній зокрема потрібно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався порушник чи встановлених останнім доводів.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі.

У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом .

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ч.1 ст. 9 КУпАП , адміністративним правопорушенням ( проступком ) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна ) дія чи бездіяльність,

яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Судом встановлено, що 01.01.2020 року інспектором роти №2 батальйону УПП у Полтавській області ДПП Рубан Е.В. винесена постанова серії ЕАК № 1927672 про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн.

Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що останній 01.01.2020 року об 23-00 год. керуючи автомобілем « Audi А-6 »у м. Полтаві по вул. Європейській,108, на перехресті з вул. Степового Фронту, почав рух на заборонений сигнал світлофору чим порушив п. 8.7.3 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП. Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

За приписами п. 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП України передбачено адміністративну відповідальність водіів транспортних засобів , зокрема , за проїзд на заборонений сигнал світлофору.

Згідно п. 8.7.3 ПДР сигнали світлофору мають такі значення :

г ) жовтий - забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів ;

е ) червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух ;

є ) поєднання червонного і жовтого сигналів забороняє рух і інформує про наступне вмикання зеленого сигналу.

Згідно п. 8.10 ПДР у разі поєднання світлофором ( крім реверсивного ) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 ( стоп-лінія ), дорожнім знаком 5.62, якщо їх немає - не ближче 10- м. до найближчої рейки перед залізничним переїздом,

перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів. Доводи позивача в судовому засіданні про невчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП з тих підстав , що він перетнув стоп - лінію 1.12 та уявну лінію світлофора на зелений сигнал , не відповідають дійсності та в повному обсязі спростовується даними відеозапису , який було долучено відповідачем та досліджено судом.

Так, на автомобільний реєстратор зафіксовано факт порушення правил дорожнього руху позивачем, а саме при ввімкненому червоному сигналі світлофору, автомобіль позивача здійснює рух, перетинає стоп -лінію 1.12 та проїздить уявну лінію світлофора. Після зупинки транспортного засобу під керування позивача, на боді-камеру поліцейського фіксувалась процедура розгляду справи одразу ж після зупинки.

В судовому засіданні позивач будь - яких доказів , які б спростували факт вчинення ним адміністративного правопорушення не надавав . Таким чином, суд вважає , що позивачем порушено п. 8.7.3 ПДР України та вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Твердження позивача про те, що процедура розгляду адміністративного матеріалу відповідачем була порушена, оскільки інспектор поліції не надав можливості скористатися своїми правами суд не приймає до уваги, оскільки ці твердження в повному обсязі спростовуються зазначеною відеозйомкою подій , дослідженою судом , з якої достеменно вбачається , що позивачу інспектором поліції були роз`яснені права та порядок оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення та ОСОБА_1 не заявляв будь-яких клопотань та відмовився від ознайомлення із винесеною відносно нього постановою.

При цьому суд звертає увагу, що в п. 6 винесеної відносно позивача постанови про притягнення до адміністративної відповідальності мається посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснювалася фіксація, а саме камера ВІ0095, реєстратор аспірінг.

Таким чином , судом встановлено , що інспектором поліції в повному обсязі була дотримана процедура розгляду адміністративної справи . Крім того , суд прийшов до висновку , що інспектор роти № 2 батальйону УПП в Полтавській області Рубан Е. В. є неналежним відповідачем по справі виходячи з наступного. Пунктом 7-1 частини другої статті 255 КУпАП передбачено, що у справах про адміністративні правопорушення, розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у статтях 222 - 244-20 цього Кодексу протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи цих органів. Згідно ст.222 КУпАП до компетенції органів Національної поліції віднесено розгляд справ про адміністративні правопорушення, щодо порушень правил дорожнього руху.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники

органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною третьою статті 288 КУпАП, якою визначено порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення передбачено, що постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі можна оскаржити у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Отже , при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачених статтею 122 ч.2 КУпАП інспектори патрульної поліції відповідного органу діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органу виконавчої влади - Національної поліції .Відповідні інспектори поліції не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах. Належним відповідачем у справах , які розглядаються в судом в порядку , визначеному КАС України ,є саме відповідний орган державної влади - суб"єкт владних повноважень, на який положеннями статті 222 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені , зокрема статтею 122 ч.2 КУпАП , а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

До аналогічного висновку прийшов Верховний Суд згідно постанови від 26 грудня 2019 року ( справа № 724/716/16-а, провадження № К/ 9901/12750/18). У зв"язку з чим , суд за результатами розгляду даної справи відмовляє в позові до неналежного відповідача інспектора роти № 2 батальйону УПП в Полтавській області Рубан Е. В. та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції . Згідно вимог ч.1 ст.77 , ч.1 ст.90 КУпАП , кожна сторона повинна довести ті обставини , на яких грунтуються її вимоги та заперечення , а суд оцінює докази , які є у справі , за своїм внутрішнім переконанням , що грунтується на їх безпосередньому , всебічному , повному та об"єктивному дослідженні. Позивачем під час розгляду справи не було надано належних та допустимих доказів , які б свідчили про обгрунтованість заявлених позовних вимог . Натомість відповідач, будучи суб"єктом владних повноважень та заперечуючи проти позову , довів правомірність оскаржуваної позивачем постанови .

Таким чином, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова складена повноважною особою на місці вчинення правопорушення, за своєю формою і змістом відповідає нормам закону, розмір штрафу відповідає вимогам санкції ч.2 ст.122 КУпАП, інспектор патрульної поліції при винесенні постанови діяв на підставі закону та в межах наданих йому повноважень.

Враховуючи вище викладене, суд вважає , що позовні вимоги є необгрунтованими та такими , що не підлягають задоволенню .

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 139 КАС України . У зв"язку з відмовою в задоволенні позову , понесені позивачем витрати на правничу допомогу не підлягаюь стягненню .

Керуючись ст. ст. 2,6, 8-10,14,77,246,250, 286 КАС України, суд,-

В и р і ш и в:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( місце проживання : АДРЕСА_1 ) до інспектора роти № 2 батальйону УПП у Полтавській області ДПП Рубана Едуарда Вікторовича, Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліці ( юридична адреса : Полтавська область Полтавський район с. Розсошенці вул. Кременчуцька , 2-В ) про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О. Г. Путря