Справа № 320/5679/19
Суддя: Журавель В.О.
Дата ухвалення: 2020-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2020 року м. Київ справа № 320/5679/19

Суддя Київського окружного адміністративного суду Журавель В.О., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області (далі - відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Голови комісії з припинення Переяслав-Хмельницького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області №03 від 11 квітня 2019 р., яке оформлене листом від 11 квітня 2019 р. № 206/07;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області призначити позивачу пенсію та провести відповідні виплати пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, починаючи з 12 листопада 2019 р. (дати виникнення права на призначення пенсії), із заробітної плати за період з 1 травня 1992 р. по 30 квітня 1997 р., зарахувавши до пільгового стажу роботи за Списком № 1, а саме: роботу у період з 4 січня 1992 р. по 13 березня 2000 р. (на посаді машиніста автокрана 4 (четвертого) розряду Чорнобильської дільниці Управління "Укренергомеханізація" (перейменованого в ПАТ "Укренергомеханізація") та з 15 березня 2000 р. по 20 лютого 2006 р. (на посаді тракториста четвертого розряду Чорнобильського виконробства у Колективному будівельно-монтажному підприємстві "Укренергобуд" (перетвореного у ЗАТ "БК "Укренергобуд") відповідно до довідки форми № 122 ПАТ "Укренергомеханізація" від 6 лютого 2013 р. № 74 та ЗАТ "БК Укренергобуд" від 20 лютого 2006 р., відповідно до архівної пенсійної справи по інвалідності 2012 р. по 2013 р.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Проте, рішенням Голови комісії з припинення Переяслав-Хмельницького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області №03 від 11 квітня 2019 р. відмовлено у призначенні пенсії. В цьому рішенні позивача повідомлено, що довідки Ф-122 за № 13-137 від 20 лютий 2006 р., яка видана ЗАТ «БК «Укренергобуд», та № 74 від 6 лютого 2013 р., яка видана ПАТ «Укренергомеханізація», надані заявником, не містять посилання на первинні документи. Згідно з листом Обухівського об`єднаного управління ПФУ Київської області № 3985/02 від 6 липня 2018 р. ПАТ «Укренергомеханізація має заборгованість перед Пенсійним фондом України щодо відшкодувань витрат на виплату та доставку пільгових пенсій і перебуває на примусовому виконанні по стягненню боргу в органах ДФС головного територіального управління у Київській області, вся кореспонденція, відправлена на юридичну адресу організації повертається отримання, зв`язок з керівником відсутній, провести звірку відомостей не можливості. Позивач вважає вказане рішення протиправним, не обґрунтованим та таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2019 р. відкрито спрощене позовне провадження в цій адміністративній справі та призначено судове засідання.

14 листопада 2019 р. до суду надійшов відзив від відповідача, в якому він позову не визнав, у його задоволенні просив відмовити. Стверджує, що відповідно до листа Головного управління ПФУ в м. Києві № 132362/08 від 13 грудня 2018 р. ЗАТ «БК «Укренергобуд» не надає документи для перевірки пільгової довідки. Звертає увагу, що згідно з листом Обухівського об`єднаного управління ПФУ Київської області № 3985/02 від 6 липня 2018 р. ПАТ «Укренергомеханізація» має заборгованість перед Пенсійним фондом України щодо відшкодувань витрат на виплату та доставку пільгових пенсій і перебуває на примусовому виконанні по стягненню боргу в органах ДФС. Звертає увагу, що вся кореспонденція, відправлена на юридичну адресу організації повертається без отримання, зв`язок з керівництвом відсутній, а тому провести звірку відомостей не має можливості.

Вважає за можливе врахувати до стажу пільгову роботу з 15 березня 2000 р. по 20 червня 2006 р. згідно довідки № 13-137 від 20 лютого 2006 р. ЗАТ «БК «Укренергобуд», яка видана в період роботи заявника. Зазначає, що за наданими документами страховий стаж становить 34 роки 00 місяців 24 дні, в тому числі за списком № 1 - 5 років. На даний час право на призначення пенсії за віком відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відсутнє.

27 листопада 2019 р. до суду від позивача надійшла відповідь на відзив. Позивач зазначає, що відзив відповідача ґрунтується на неправильному трактуванні приписів чинного пенсійного законодавства та власному їх тлумаченні. Стверджує, що доводи відповідача є такими, що не відповідають законодавчим приписам та не спростовують підстав і вимог адміністративного позову, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

27 листопада 2019 р. від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача. В цей же день, до суду надійшло клопотання від представника відповідача про подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.

У зв`язку з поданими клопотаннями сторін про розгляд справи в порядку письмового провадження протокольною ухвалою суду від 27 листопада 2019 р. на підставі ч. 3 ст. 194 КАС України вирішено здійснювати судовий розгляд справи у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Судом встановлено, що позивач ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянином України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорту серії НОМЕР_1 , який виданий Згурівським РВ ГУ МВС України в Київській області.

8 листопада 2012 р. позивачу призначено пенсію по інвалідності, що підтверджується протоколом № 149 від 14 лютого 2013 р. та розпорядженням № 121025 про перерахунок пенсії у зв`язку з уточненням розрахункових показників та доданими до нього розрахунком стажу з уточненням плати. У вказаному розпорядженні зазначено, що загальний стаж роботи на той час складав 27 років 1 місяць 16 днів, в тому числі за Списком № 1 - 20 років 1 місяць 15 днів.

У подальшому у 2019 р. позивач звернувся до Переяслав-Хмельницького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 114 Закону України «Про загальнообов1язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Голови комісії з припинення Переяслав-Хмельницького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області № 03 від 11 квітня 2019 р. позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

У цьому рішенні позивача повідомлено про наступне: « Відповідно до п. 2 ч. 1 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на робот їх особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особлива важкими умовами праці, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються і зменшенням пенсійного віку: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2010 р. №173 Список №1, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 р. № 36, доповнено позицією 22.1-1г (якою передбачено право на пенсію за віком на пільгових умовах працівників, зайнятих повний робочий у зоні відчуження на підприємствах, в установах і організаціях, перелік яких затверджується МНС за погодженням з Мінпраці та МОЗ) та встановлено, що період роботи за Списком № 1 у зоні відчуження до 1 січня 2010 р. зараховується до пільгового стажу роботи, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1 на підставі довідок Ф-122 (форма якої затверджена постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 9 серпня 1988 р. №122).

Крім того, повідомляє позивача, що порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 р. №22-1 (далі - Порядок), передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додається довідка Ф-122, видана підприємством (організацією), в складі якого працівник безпосередньо був зайнятий на роботах, що дають право на пільги.

В разі, якщо довідка про період роботи в зоні відчуження за Ф-122 надається іншою організацією, ніж та, в складі якої працівник безпосередньо виконував роботи в зоні відчуження та не в період, коли особа працювала у цій зоні, вона повинна містити посилання на первинні документи, на підставі яких стверджуються зазначені в ній відомості.

Відповідно Порядку, орган, що призначає пенсію має право вимагати від підприємства, установ та організацій , фізичних осіб дооформлення прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.?

Довідки Ф-122 за № 13-137 від 20 лютий 2006 р., видана ЗАТ «БК «Укренергобуд» та № 74 від 6 лютого 2013 р., видана ПАТ «Укренергомеханізація» надані заявником не міст посилання на первинні документи.

Відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києва№ 132362/08 від 13 грудня 2018 р. ЗАТ «БК «Укренергобуд» не надає документи для перевірки пільгової довідки.

Згідно листа Обухівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області № 3985/02 від 6 липня 2018 р. ПАТ «Укренергомеханізація заборгованість перед Пенсійним фондом України щодо відшкодувань витрат на виплату та доставку пільгових пенсій і перебуває на примусовому виконанні по стягненню боргу в органах ДФСВ головного територіального управління у Київській області, вся кореспонденція, відправлена на юридичну адресу організації повертається отримання, зв`язок з керівником відсутній, провести звірку відомостей не можливості.

Тому управління вважає за можливе врахувати до стажу пільгову роботу з 15 березня 2000 р. по 20 червня 2006 р. згідно довідки № 13-137 від 20 лютий 2006 р. виданої ЗАТ «БК «Укренергобуд» яка видана в період роботи заявника.

За наданими документами страховий стаж становить 34 роки 00 місяців 24 дні, в тому числі за списком № 1 - 5 років. На даний час право на призначення пенсії за віком відповідно до п.2 ч. 1 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відсутнє.

Відповідно ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажання пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами враховується заробітна плата (дохід) за будь-які календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно перерв. Відповідно листа Обухівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області № 3985/02 від 6 липня 2018 р. зв`язок з керівництвом відсутній тому провести звірку відомостей не має можливості.

Відповідно до п.2 ч.4 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 матиме право на пенсію за віком пільгових умовах після 12 листопада 2020 року.

Право на пенсію згідно ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» ОСОБА_1 не має у зв`язку з відсутністю необхідного документа - посвідчення участі ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.»

Позивач вважає рішення відповідача протиправним, у зв`язку з чим звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Суд звертає увагу, що Закон України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Згідно з вимогами ст. 1 Закону № 1788-XII громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до вимог пункту «а» ст. 13 Закону № 1788-XII на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Суд зазначає, що принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 р. № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

Частиною 1 ст. 9 Закону № 1058-IV встановлено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV визначено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1975 року народження і старші після досягнення ними такого віку:

45 років - які народилися по 31 березня 1970 року включно;

45 років 6 місяців - з 1 квітня 1970 року по 30 вересня 1970 року;

46 років - з 1 жовтня 1970 року по 31 березня 1971 року;

46 років 6 місяців - з 1 квітня 1971 року по 30 вересня 1971 року;

47 років - з 1 жовтня 1971 року по 31 березня 1972 року;

47 років 6 місяців - з 1 квітня 1972 року по 30 вересня 1972 року;

48 років - з 1 жовтня 1972 року по 31 березня 1973 року;

48 років 6 місяців - з 1 квітня 1973 року по 30 вересня 1973 року;

49 років - з 1 жовтня 1973 року по 31 березня 1974 року;

49 років 6 місяців - з 1 квітня 1974 року по 30 вересня 1974 року;

50 років - з 1 жовтня 1974 року по 31 грудня 1975 року.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу:

з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 20 років 6 місяців у чоловіків і не менше 15 років 6 місяців у жінок;

з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 21 року у чоловіків і не менше 16 років у жінок;

з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 21 року 6 місяців у чоловіків і не менше 16 років 6 місяців у жінок;

з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 22 років у чоловіків і не менше 17 років у жінок;

з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 22 років 6 місяців у чоловіків і не менше 17 років 6 місяців у жінок;

з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 23 років у чоловіків і не менше 18 років у жінок;

з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 23 років 6 місяців у чоловіків і не менше 18 років 6 місяців у жінок;

з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 24 років у чоловіків і не менше 19 років у жінок;

з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 24 років 6 місяців у чоловіків і не менше 19 років 6 місяців у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону:

- чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи;

- жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.

Зазначене зменшення пенсійного віку для жінок застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року.

Згідно з вимогами ст. 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637 затверджено Порядок підтвердження трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

У відповідності до п. 1 даного Порядку основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності її або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У разі, коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється на підставі показань свідків ( п. 2 Порядку).

Пунктом 3 Порядку передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Абзацом 1 п. 20 Порядку визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано період роботи, що зараховується до спеціального стажу, професія або посада, характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ та організацій або їх правонаступників, в яких має бути вказано період роботи, що зараховується до спеціального стажу, професія або посада, характер виконуваної роботи, первинні документи за час виконання роботи.

Пунктом 1 роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року № 7 "Про порядок призначення пенсій на пільгових умовах трактористам-машиністам, які безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах і на інших підприємствах сільського господарства", до трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільськогосподарської продукції відносяться працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідне посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах протягом повного сезону сільськогосподарських робіт в рослинництві та тваринництві. Трактористам-машиністам, які відробили повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення і в тому випадку, якщо в польовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи (на стаціонарних і причепних установках та агрегатах, по ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо).

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22 травня 2018 р. у справі № 439/1148/17.

Щодо твердження відповідача, що відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві № 132362/08 від 13 грудня 2018 р. ЗАТ «БК «Укренергобуд» не надає документів для перевірки пільгової довідки від 20 лютого 2006 р. № 13-137, суд зазначає наступне.

Як убачається з довідки ЗАТ «БК «Укренергобуд» від 20 лютого 2006 р. № 13-137, позивач працював з 15 березня 2000 р. по 20 лютого 2006 р. в ЗАТ «БК «Укренергобуд» на посаді, яка дає право на пенсію на пільгових умовах відповідно до списку № 1.

Судом встановлено, що вказаний період роботи позивача в ЗАТ «БК «Укренергобуд» підтверджується записами в його трудовій книжці за № 1674724. Крім того, з березня 2000 р. по лютий 2006 р. позивач отримував заробітну плату від ЗАТ «БК «Укренергобуд» та останнім здійснювалася сплата за позивача до пенсійного фонду страхових внесків, що підтверджується індивідуальними відомостями про застраховану особу Форми ОК-5.

Отже, твердження відповідача про відсутність первинних документів є хибним та таким, що не заслуговує уваги. Суд звертає увагу, що період роботи позивача в ЗАТ «БК «Укренергобуд» з 15 березня 2000 р. по 20 лютого 2006 р. підтверджується основним документом - трудовою книжкою.

Щодо твердження відповідача, що ПАТ «Укренергомеханізація» має заборгованість перед Пенсійним фондом України щодо відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій і перебуває на примусовому виконанні по стягненню боргу в органах ДФС, а тому неможливо врахувати період роботи позивача з 4 січня 1992 р. по 13 березня 2000 р. в ПАТ «Укренергомеханізація», суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ст. 11 Закону № 1058-IV загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають, зокрема, громадяни України, іноземці (якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України) та особи без громадянства, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, створених відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, у філіях, представництвах, відділеннях та інших відокремлених підрозділах цих підприємств та організацій, у громадських об`єднаннях, у фізичних осіб - підприємців, осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, та в інших фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або працюють на інших умовах, передбачених законодавством, або виконують роботи (надають послуги) на зазначених підприємствах, в установах, організаціях чи у фізичних осіб за договорами цивільно-правового характеру.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Частиною 1 ст. 15 Закону № 1058-IV визначено, що платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині першій статті 12 цього Закону.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 14 Закону № 1058-IV встановлено, що страхувальниками відповідно до цього Закону є роботодавці: підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об`єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - підприємці та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - підприємців, які обрали особливий спосіб оподаткування (єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру, - для осіб, зазначених у пунктах 1, 10 статті 11 цього Закону.

Як передбачено статтею 20 Закону № 1058-IV страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків. Таким чином законодавством передбачена відповідальність за несплату або несвоєчасну сплату страхових внесків.

Аналіз наведених приписів законодавства свідчить про те, що обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника, та вказані внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника таких внесків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 41 Закону № 1058-IV до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону.

Згідно з вимогами статті 56 Закону № 1788-XII встановлено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Судом встановлено, що з 4 січня 1992 р. позивача прийнято на роботу до Управління «Укренергомеханізація» та призначено на посаду машиніст автокрана 4 розряду на підставі наказу № 01-к від 3 січня 1992 р. У подальшому 1 липня 1994 р. на підставі наказу № 64 від 2 червня 1994 р. вищезазначене управління перейменовано на «ОАО «Укрэнергомеханизация» (мовою оригіналу)», та з 17 травня 2011 р. перейменовано на підставі протоколу в ПАТ «Укренергомеханізація». 13 березня 2006 р. позивача звільнено з ПАТ «Укренергомеханізація» за власним бажанням згідно з ст. 38 Кодексу законів про працю України. Указане підтверджується копією трудової книжки позивача НОМЕР_4.

Статтею 48 Кодексу законів про працю України визначено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Також, згідно з вимогами ст. 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, наявність трудового стажу підтверджується у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Пунктом 1 даного Порядку передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, за відсутності її або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Наказом Міністерства праці України за № 58 від 29 липня 1993 р. затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників.

Відповідно до вимог пункту 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

З огляду на зміст наявної в справі копії трудової книжки позивача НОМЕР_4, суд вважає, що вказаний документ позивача підтверджує період роботи в ПАТ «Укренергомеханізація».

Доказів, які б свідчили про недостовірність записів у трудовій книжці відповідачем суду не надано, а тому суд вважає, що відповідачем безпідставно не взято до уваги період роботи позивача у ПАТ «Укренергомеханізація» в період з 4 січня 1992 р. по 13 березня 2006 р. для зарахування до трудового стажу через відсутність інформації щодо сплати страхових внесків.

При цьому, суд звертає увагу на те, що згідно з ст. 106 Закону № 1058-IV обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків покладено на страхувальника.

Унаслідок невиконання ПАТ «Укренергомеханізація» обов`язку по сплаті внесків до Пенсійного фонду України позивач позбавлений соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи на даному підприємстві, а саме період з 4 січня 1992 р. по 13 березня 2006 р.

Суд зазначає, що позивач не може нести відповідальність у вигляді позбавлення права на включення періоду роботи з 4 січня 1992 р. по 13 березня 2006 р. до страхового стажу за порушення, вчинене ПАТ «Укренергомеханізація», оскільки згідно з Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник. З цих підстав суд погоджується з доводами позивача, покладеними в обґрунтування позову, і відкидає доводи відповідача, як такі, що не ґрунтуються на вимогах законодавства.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що порушення страхувальником вимог законодавства щодо порядку та строків сплати страхових внесків тягне негативні наслідки лише щодо самого страхувальника (зокрема, у вигляді сплати недоїмки, штрафних санкцій та пені) та не може мати негативних наслідків для застрахованої особи у вигляді не зарахування до страхового стажу періоду роботи.

Аналогічну правову позицію наведено Верховним Судом в постанові від 27 березня 2018 р. в справі № 208/6680/16-а (2а/208/245/16).

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом встановлено, що трудова книжка позивача містить належним чином здійснені записи щодо його роботи у вищевказані періоди на вищезазначених підприємствах.

З урахуванням наведеного суд визнає, що Рішення Голови комісії з припинення Переяслав-Хмельницького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області №03 від 11 квітня 2019 р., ґрунтується на помилкових висновках пенсійного органу, є протиправним та підлягає скасуванню. Позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Стосовно позовних вимог про зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області призначити позивачу пенсію та провести відповідні виплати пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, починаючи з 12 листопада 2019 р. (дати виникнення права на призначення пенсії), із заробітної плати за період з 1 травня 1992 р. по 30 квітня 1997 р., зарахувавши до пільгового стажу роботи за Списком № 1, а саме: роботу у період з 4 січня 1992 р. по 13 березня 2000 р. (на посаді машиніста автокрана 4 (четвертого) розряду Чорнобильської дільниці Управління "Укренергомеханізація" (перейменованого в ПАТ "Укренергомеханізація") та з 15 березня 2000 р. по 20 лютого 2006 р. (на посаді тракториста четвертого розряду Чорнобильського виконробства у Колективному будівельно-монтажному підприємстві "Укренергобуд" (перетвореного у ЗАТ "БК "Укренергобуд") відповідно до довідки форми № 122 ПАТ "Укренергомеханізація" від 6 лютого 2013 р. № 74 та ЗАТ "БК Укренергобуд" від 20 лютого 2006 р., відповідно до архівної пенсійної справи по інвалідності 2012 р. по 2013 р., судом встановлено таке.

Згідно з Рекомендацією № R (80) 2 комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятою Комітетом Міністрів Ради Європи 11 травня 1980 року на 316-й нараді заступників міністрів, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Отже, дискреційним повноваженням є повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийняті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) обрати один з кількох варіантів рішення.

Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим у частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

При цьому, у випадку коли закон встановлює повноваження суб`єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд зобов`язує відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію. У випадку коли ж суб`єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення), з урахуванням встановлених судом обставин.

Суд зазначає, що свобода розсуду (дискреція) відповідача як суб`єкта владних повноважень щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах з дня звернення з заявою до відповідача відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", зведена до мінімуму.

Як встановлено судом, позивач дійсно на час звернення до відповідача досягнув необхідного віку (понад 50 років), мав загального страхового стажу понад 34 роки, з яких стаж роботи за списком № 1 складав понад 21 рік (за умови необхідного - 20 років). За таких обставин відповідач не міг прийняти іншого рішення, ніж призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах з дня звернення із заявою відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 245 КАС України у випадку, визначеному п. 4 ч. 2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Оскільки Рішення Голови комісії з припинення Переяслав-Хмельницького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області №03 від 11 квітня 2019 р. судом визнано протиправним і скасовано, то це означає, що заява позивача про призначення йому пенсії не вирішена належним чином, отже відповідач повинен повторно прийняти нове рішення за цією заявою.

Це означає, що свобода розсуду (дискреція) відповідача як суб`єкта владних повноважень щодо призначення пенсії позивачу за таких обставин зведена до мінімуму і передбачає прийняття лише одного рішення - про призначення позивачу такої пенсії.

Тому із застосуванням положень п.4 ст. 245 КАС України суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача при вирішенні питання про визнання за позивачем права на пільгову пенсію та призначення пенсії за віком на пільгових умовах зобов`язати відповідача врахувати період стажу з 4 січня 1992 р. по 13 березня 2000 р. роботи позивача в ПАТ «Укренергомеханізація» та період стажу з 15 березня 2000 р. по 20 лютого 2006 р. роботи позивача в ЗАТ "БК Укренергобуд"та призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах з дня звернення із заявою до відповідача відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням висновків суду.

Суд вважає, що саме такий спосіб захисту за заявленою позовною вимогою буде найбільш ефективним у цій справі.

Відповідно до вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ураховуючи викладене, суд визнає, що відповідачем протиправно було відмовлено у призначенні пенсії, отже порушено права позивача на призначення пенсії та не дотримано вимог, передбачених частиною другою статті 2 КАС України.

Позивачем під час розгляду справи було надано належні та допустимі докази на підтвердження обґрунтованості позовних вимог, а наведені ним доводи не було спростовано відповідачем.

Наведене свідчить, що дії відповідача були протиправними. Право позивача на призначення пенсії порушено. Отже, позовні вимоги є обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що за звернення до суду з цією позовною заявою позивачем сплачено судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп., що підтверджується квитанцією № 69 від 13 серпня 2019 р.

Суд вважає за необхідне застосувати до спірних правовідносин правила ч. 1 ст. 139 КАС України, і беручи до уваги результат вирішення спору щодо повного задоволення позовних вимог, присуджує позивачу 768 грн. 40 коп. понесених витрат з оплати судового збору за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Переяслав-Хмельницького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області, правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області № 03 від 11 квітня 2019 р. про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області врахувати ОСОБА_1 період стажу з 4 січня 1992 р. по 13 березня 2000 р. роботи в ПАТ «Укренергомеханізація» та період стажу з 15 березня 2000 р. по 20 лютого 2006 р. роботи в ЗАТ "БК Укренергобуд" та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах з дня звернення із заявою до органу Пенсійного фонду відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (код ЄДРПОУ - 22933548) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_3 ) судові витрати в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Повне найменування сторін:

Позивач - ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 .

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області, адреса: вул. Ярославська, 40, м. Київ, 04071, код ЄДРПОУ - 22933548.

Суддя Журавель В.О.

Дата складення рішення суду 21 лютого 2020 року.