Справа № 120/273/20-а
Суддя: Свентух Віталій Михайлович
Дата ухвалення: 2020-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

20 лютого 2020 р. Справа № 120/273/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Свентуха Віталія Михайловича,

за участю:

секретаря судового засідання: Назарук А.В.,

представника позивача: Желіховського В.М.,

представника відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Жмеринське підприємство "Експрес" до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

до Вінницького окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Жмеринське підприємство "Експрес" з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача зазначив, що Головним управлінням ДПС у Вінницькій області прийнято рішення про опис майна у податкову заставу №3 від 13 січня 2020 року. Вважаючи таке рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Ухвалою суду від 29.01.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

18.02.2020 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, виходячи із наступного.

Відповідно до п. 88.1, 88.2 ст. 82 Податкового кодексу України з метою забезпечення виконання платником своїх обов`язків, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу. Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення.

Також, п. 89.2 ст. 89 Податкового кодексу України вказує на те, що право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу.

Крім того, відповідач у відзиві на позовну заяву просив розгляд справи провести без його участі у порядку письмового провадження.

У судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини які викладені в позовній заяві.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується розпискою про вручення ухвали /а.с. 33/.

Відповідно до частини 1 статті 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи зазначене та факт належного повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи, а також його бажання розгляду справи за відсутності представника, що вказано у направленому до суду відзиві, судом вирішено здійснювати розгляд справи у відсутність представника відповідача.

Розглянувши подані сторонами докази, заслухавши думку представника позивача, всебічно і повно оцінивши всі фактичні обставини (факти), що обґрунтовують вимоги і заперечення та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

27 листопада 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Жмеринське підприємство "Експрес" отримало податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Вінницькій області № від 21.11.2019 року про нарахування грошового зобов`язання (штрафу) у розмірі 1136955,13 грн./а.с. 5/.

05 грудня 2019 року ТОВ "Жмеринське підприємство "Експрес" звернулось до Державної податкової служби України із скаргою про скасування податкового повідомлення-рішення № від 21.11.2019 року /а.с. 12-15/.

Листом Держаної податкової служби України від 02.01.2020 року №40/6/99-08-05-05 повідомлено позивача про отримання скарги та призначення її до розгляду на 24 січня 2020 року /а.с. 20/.

Листом №495/10/02-32-52-08 від 14.01.2020 року Головне управління ДПС у Вінницькій області повідомило позивача про наявність у нього податкового боргу в сумі 1124780,48 грн. та направило на адресу ТОВ "Жмеринське підприємство "Експрес" в якості додатків до листа рішення про опис майна в податкову заставу №3 від 13.01.2020 року /а.с. 23/.

Вважаючи рішення про опис майна в податкову заставу протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Податковий борг в розумінні підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України це сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

За положеннями пункту 56.1 статті 56 Податкового кодексу України, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Відповідно до пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу, з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню. Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

У пункті 57.3 статті 57 Податкового кодексу України вказано, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Згідно з пунктом 59.1. статті 59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Підпунктом 89.1.2. пункту 89.1. статті 89 Податкового кодексу України передбачено, що право податкової застави виникає зокрема у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

Отже, аналіз наведених норм матеріального права свідчить про те, що у контролюючого органу право податкової застави і, як наслідок, прийняття відповідного рішення, виникає лише у випадку несплати узгодженої суми грошового зобов`язання - з дня виникнення податкового боргу, що на час спірних правовідносин відсутній.

Рішення Головного управління ДПС у Вінницькій області від 13.01.2020 року №3 про опис майна в податкову заставу прийняте в період, коли податкове зобов`язання не було узгоджене та перебувало в процесі адміністративного оскарження.

Відсутність узгодженого грошового зобов`язання унеможливлює надання такому зобов`язанню статусу податкового боргу, відповідно є неможливим складання податковим органом вимоги про сплату боргу, та як наслідок прийняття рішення про опис майна у податкову заставу, у зв`язку із наявністю непогашеного податкового боргу. Зазначене свідчить про безпідставність та протиправність рішення про опис майна в податкову заставу.

Аналогічного висновку дійшла колегія Верховного суду у складі Касаційного адміністративного суду в постанові від 29 січня 2019 року №826/17624/16.

Статтею 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наведеного та враховуючи встановлені обставини у справі, оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує, що відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Так, з огляду на результат розгляду справи та з урахуванням вказаної норми КАС України на користь позивача належить стягнути 2102 грн. судових витрат, пов`язаних із сплатою судового збору.

Керуючись ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, ст. 14, 54, 56, 57, 59, 89, 102 Податкового кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Вінницькій області про опис майна у податкову заставу №3 від 13.01.2020 року.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Жмеринське підприємство "Експрес" (вул. Шекінська, 1, м. Жмеринка, Вінницька область, 23100, ) понесені витрати зі сплати судового збору в сумі 2102 грн. (дві тисячі сто дві грн.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100, ).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю "Жмеринське підприємство "Експрес" (вул. Шекінська, 1, м. Жмеринка, Вінницька область, 23100, );

Відповідач: Головне управління ДПС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100, ).

Рішення у повному обсязі складено 25.02.2020 року.

Суддя Свентух Віталій Михайлович