Справа № 400/1575/19
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2020-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2020 р.м.ОдесаСправа № 400/1575/19
Головуючий в 1 інстанції: Лісовська Н. В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:

доповідача, судді: Димерлія О.О.

суддів: Танасогло Т.М., Єщенка О.В.

за участю секретаря: Пономарьової Н.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства "Агрофірма "Роднічок" на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 липня 2019 року у справі за адміністративним позовом Приватного сільськогосподарського підприємства "Агрофірма "Роднічок" до Миколаївської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови, визнання заявленої декларантом митної вартості товару, -

УСТАНОВИВ:

У травні 2019 року Приватне сільськогосподарське підприємство "Агрофірма "Роднічок" (далі - позивач ) звернулося з позовом до Миколаївської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 21.03.2019 р. № UA504000/2019/000227/2 та картки відмови № UA504170/2019/00282, визнання заявленої декларантом митної вартості товару по митній декларації UA504170/2019, стягнення з Державного бюджету України надмірно сплачених митних платежів у розмірі 245038,93 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що під час декларування митної вартості імпортованого товару визначив його вартість відповідно до ціни контракту. Всі необхідні документи були надані. Відповідачем безпідставно застосовано резервний метод визначення митної вартості товару. Оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів не містить обґрунтованих підстав для коригування заявленої декларантом митної вартості.

За наслідками розгляду зазначеної справи Миколаївським окружним адміністративним судом від 22 липня 2019 року прийнято рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції виходив з того, що надані позивачем до митного оформлення документи не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, про задоволення позову в повному обсязі.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу, просить апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув та обговорив доводи апеляційних скарг, перевірив матеріали справи та вважає, що апеляційна скарга Приватного сільськогосподарського підприємства "Агрофірма "Роднічок" не підлягає задоволенню.

Перевіряючи повноту з`ясування судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування правових норм, апеляційний суд звертає увагу на таке.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 04.12.2018 р. між позивачем та ANSAFE INDUSTRIAL SAFETY PRODUCT LTD. (Китайська Народна Республіка) укладено контракт № ANS19 на загальну суму 17200,00 доларів США (а. с. 25-27). Продавець зобов`язався поставити, а покупець прийняти й оплатити товар: робочий та захисний одяг. Ціна за одиницю товару, комплектність, якість вказуються в додатку № 1.

Відповідно до п. 3.1 контракту товар має бути відвантажений на умовах FOB до 30.01.2019 р.

04.12.2018 р. сторонами було підписано додаток № 1 на поставку 45000 пар в`язаних рукавичок за ціною 0,18 доларів США за одиницю товару, 15000 пар рукавичок х/б за ціною 0,3 долари США за одиницю, 15000 пар одноразових нітрилових рукавичок розміру L за ціною 0,062 доларів США за одиницю, 15000 пар одноразових нітрилових рукавичок розміру XL за ціною 0,062 доларів США за одиницю, 2000 кепок за ціною 1,12 доларів США за одиницю. Загальна сума поставки склала 17200,00 доларів США (а. с. 28).

По надходженню на територію України товару, позивач подав електронну митну декларацію від 19.03.2019 р. № UA504170/2019/004028, в якій вартість за одиницю товару склала 0,18 доларів США (за в`язані рукавички) і 0,3 долари США (за рукавички х/б).

На підтвердження митної вартості товару, заявленої за ціною контракту, позивач надав: контракт від 04.12.2018 р. № ANS19, додаток № 1, інвойс, коносамент, автотранспортну накладну, сертифікат про походження товару, платіжний документ, договір про перевезення (а. с. 29-40).

19.03.2019 р. відповідач направив на адресу позивача електронне повідомлення про необхідність надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товару, а саме: 1) виписку з бухгалтерської документації (щодо оплати складових митної вартості: витрат на страхування, витрат на транспортно-експедиційне обслуговування, інформацію щодо інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів); 2) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини; 3) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 4) копію митної декларації країни відправлення.

На вимогу митниці позивачем було надано експертний висновок від 21.03.2019 р. № 120-326 (а. с. 41-42), згідно з яким ціна наданого на експертизу товару є не нижче ринкової, відтак, загальна вартість товару відповідає вказаній в інвойсі від 17.01.2019 р.

За результатами контролю правильності визначення митної вартості товару відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 21.03.2019 р. № UA504000/2019/000227/2, яким збільшено митну вартість товару в частині в`язаних рукавичок (з 0,18 до 0,656 доларів США за одиницю товару) та рукавичок х/б (з 0,3 до 1,083 доларів США за одиницю товару) (а. с. 11-12).

Митну вартість товару скориговано із застосуванням другорядного методу визначення митної вартості - за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, зокрема за ціною товару, який ввозився на митну територію України за митними деклараціями від 12.03.2019 р. № UA10003030/2019/399708 і від 11.03.2019 р. № UA100110/2019/167488.

Крім того, винесено картку відмови в митному оформленні (випуску) товарів від 21.03.2019 р. № UA504170/2019/00282 (а. с. 13-14).

З метою розмитнення товару позивач подав електронну митну декларацію № UA504170/2019/0041401, в якій вартість ввезеного товару визначена відповідно до прийнятого відповідачем рішення про визначення митної вартості (а. с. 22-24).

Відповідно до ст. 49, 50 Митного кодексу України (далі - МК України) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Згідно з ч. 1 ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів наведений в ч. 2 цієї статті.

Згідно з частиною десятою статті 58 Кодексу при визначенні митної вартості товарів до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються витрати, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема, витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України та витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

Згідно з пунктом 4 статті 306 Господарського кодексу України транспортна експедиція є допоміжним видом діяльності, пов`язаним з перевезенням вантажу.

Законом України від 1 липня 2004 року N 1955-ІУ "Про транспортно- експедиторську діяльність" визначено, що транспортно-експедиторська діяльність - це підприємницька діяльність із надання транспортно-експедиторських послуг з організації та забезпечення перевезень експортних, імпортних, транзитних або інших вантажів.

Відповідно до Методичних рекомендацій з формування собівартості перевезень (робіт, послуг) на транспорті, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 05.02.2001 N 65 (далі - Методичні рекомендації), собівартість перевезень (робіт, послуг) - це виражені в грошовій формі поточні витрати підприємств, безпосередньо пов`язані з підготовкою та здійсненням процесу перевезень вантажів і пасажирів, а також виконанням робіт і послуг, що забезпечують перевезення.

У підпункті 8 пункту 29 Методичних рекомендацій зазначено, що до собівартості перевезень включаються також витрати, пов`язані з реалізацією перевезень (робіт, послуг), зокрема, оплата послуг транспортно-експедиторських, страхових та посередницьких організацій,(включаючи комісійну винагороду).

Слід зазначити, що витрати на транспортування розподіляються між продавцем та покупцем товару залежно від умов поставки товару, про що суб`єкти господарювання домовляються при укладанні зовнішньоекономічного договору (контракту). Якщо умови поставки передбачають оплату витрат на транспортування за рахунок покупця товару, то відповідно п.5, п.6, п.7 ч.Ю ст.58 Кодексу при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту , порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на страхування цих товарів.

Витрати для цілей визначення об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань мають фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування бухгалтерського та податкового обліку платників податків.

Відповідно до п.1 ст. 9 Закону України від 16 липня 1999 року № 996-ХІУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

На дату оформлення первинного документу відбувається взаємне узгодження (приймання) сторонами договору усіх його пунктів відносно об`ємів поставки товарів (робіт), їх вартості, повноти та якості виконання, що й являється підтвердженням факту їх поставки (виконання). Під час поставки товарів (робіт) такими первинними документами можуть бути видаткова накладна постачальника чи акт здачі-приймання виконаних робіт.

Таким чином, саме акт виконаних робіт є первинним документом, який фіксує факт здійснення господарської операції (зокрема, перевезення вантажів) за її змістом (отримання, передача) та обсягом (кількісна і вартісна оцінка).

Довідка про вартість витрат на транспортування за своїм призначенням не відповідає ознакам первинного документа, оскільки ним не фіксується будь-яка господарська операція, розпорядження або дозвіл на проведення господарської операції, а носить лише інформаційний характер. Форма довідки про вартість витрат на транспортування не відноситься до типових форм, які затверджуються Держкомстатом, застосування її нормативно-правовими актами не передбачено.

Фактично довідка про вартість витрат на транспортування є інформаційним документом, а сам факт отримання товарів, (робіт, послуг), зміст, обсяг та одиницю виміру господарської операції повинен бути підтверджений видатковою накладною постачальника або актом прийому-передачі виконаних робіт (послуг).

За результатами дослідження документів, наданих до митного оформлення товару, а також наданих на запит митниці, відповідач встановив ряд недоліків, які не дають підстав для визначення митної вартості товару за ціною контракту. А саме:

- не надано договір на перевезення, укладений безпосередньо з перевізником, зазначеним у коносаменті від 28.01.2019 р. № NGBLEG1901132A;

- відсутня інформація щодо вартості фрахту судна перевізником, зазначеним у коносаменті від 28.01.2019 р. № NGBLEG1901132A;

- договір від 08.01.2019 р. № РД-5358 транспортного експедирування наданий не в повному обсязі (відсутня заявка, передбачена п. 2.1, 3.4.2 договору, та акт виконаних робіт, який відповідно до п. 4.3 є невід`ємною частиною договору);

- не надані документальні відомості щодо вартості транспортно-експедиційних послуг, пов`язаних з організацією та забезпеченням транспортування вантажів та додаткових послуг, передбачених п. 1.1 договору від 08.01.2019 р. № РД-5358;

- до митної вартості не включені витрати, пов`язані з реалізацією перевезень, зокрема, оплата транспортно-експедиторських послуг, страхових та посередницьких організацій (включаючи комісійну винагороду);

- інформація щодо відсутності страхових витрат, зазначена в довідці від 18.03.2018 р., суперечить умовам п. 3.2.5 договору від 08.01.2019 р. № РД-5358;

- не надана інформація щодо наявності/відсутності додаткового рахунку, передбаченого умовами п. 4.1 договору від 08.01.2019 р. № РД-5358;

- відсутня документальна інформація щодо фактичної оплати морського фрахту, витрат, пов`язаних з реалізацією перевезень та наявності/відсутності пені, передбаченої п. 4.4 договору від 08.01.2019 р. № РД-5358.

Таким чином, до митної вартості товарів ПСП «АГРОФІРМА «РОДНІЧОК» не включено в повному обсязі фактичні витрати підприємства на транспортування товарів та витрат, пов`язаних з реалізацією транспортування, до митного кордону України, що призвело до заявления недостовірних відомостей про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Наданий для підтверджений заявленої митної вартості висновок № 120-326 від 21.03.2019 не можливо ідентифікувати з оцінюваним товаром, оскільки відсутня цінова інформація щодо оцінюваного товару з врахуванням виробника ANSAFE INDUSTRIAL SAFETY PRODUCTS LTD, торгівельноі марки, та умов зовнішньоекономічної операції.

Відповідно до правил Інкотермс термін FOB означає, що продавець виконав поставку, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. З цього моменту всі витрати й ризики втрати або пошкодження товару повинен нести покупець. Покупець зобов`язаний за власний рахунок укласти договір перевезення товару від порту відвантаження.

Позивачем надана довідка про транспортні витрати від 18.03.2019 р. № 1703 (а. с. 37), яка не відповідає ознакам первинного документа, оскільки не фіксує факту господарської операції. Вказана довідка носить інформаційний характер.

Будь-яких пояснень з приводу вказаних відповідачем недоліків позивач в апеляційній скарзі не навів.

Позивачем до суду апеляційної інстанції надані документи, а саме заявки на перевезення, передбачені п.2.1, 3.4.2 договору транспортного експедирування, акт виконаних робіт, а також платіжне доручення від 26.03.2019 №1224, однак вказані документі не були надані суду першої інстанції а також не були надані декларантом під час митного оформлення та винесення оскаржуваного рішення про коригування митної вартості, отже не могли бути враховані митним органом під час прийняття рішення. Оскаржуване рішення виносилось лише на підстави наявних на той час документів.

Разом з тим, позивачем не наведено поважних причин, що перешкоджали надати зазначені документи суб`єкту владних повноважень чи до суду першої інстанції під час розгляду справи.

Відповідно до ч.4 ст.308 КАС України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Апеляційний суд не враховує додаткові пояснення до апеляційної скарги, які надійшли від ПСП Агрофірма "Роднічок" 26.12.2020 року, оскільки зазначені пояснення за своєю суттю є доповненням апеляційної скарги та подані після спливу строку на апеляційне оскарження.

Враховуючи встановлені обставини справи, оцінивши докази у справі в їх сукупності та норми чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову.

Згідно зі ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, рішення або ухвалу - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У зв`язку з відмовою у задоволенні апеляційної скарги та залишенням без змін рішення суду першої інстанції у відповідності до ст. 139 КАС України апеляційний суд не здійснює зміну розподілу судових витрат.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства "Агрофірма "Роднічок" - залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 липня 2019 року у справі за адміністративним позовом Приватного сільськогосподарського підприємства "Агрофірма "Роднічок" до Миколаївської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови, визнання заявленої декларантом митної вартості товару - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 24.02.2020 року.

Суддя-доповідач: О.О.Димерлій

Суддя: Т.М. Танасогло

Суддя: О.В. Єщенко