Справа № 645/4901/19
Суддя: Старостін В.В.
Дата ухвалення: 2020-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2020 р.Справа № 645/4901/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Старостіна В.В.,
Суддів: Бегунца А.О. , Рєзнікової С.С. ,
за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.
позивача ОСОБА_1
представника позивача Куща Ю.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 20.01.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Сілантьєва Е.Є., бул. Б.Хмельницького, 32/38, м. Харків, Харківська, 61099, повний текст складено 20.01.20 року по справі № 645/4901/19
за позовом ОСОБА_1
до Поліцейського капрала поліції 4 роти 6 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Рябець Вікторії Олександрівни
про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі,

ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до Поліцейського капрала поліції 4 роти 6 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Рябець Вікторії Олександрівни, в якому просив суд:
- скасувати винесену 26.07.2019 року капралом поліції 4 роти 6 батальону Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Рябець Вікторії Олександрівни постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №1365517.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що як зафіксовано в постанові, інспектор Рябець В.А. зупинила водія ОСОБА_1 26.07.2019 року в 13:24:38 за адресою Харківська обл., 27 МОЗ, 449км, Травневе за керування транспортним засобом в населеному пункті «Травневе» зі швидкістю 96 км/год, чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху на 46км/год. За тією ж адресою Харківська обл., 27 МОЗ, 449км, Травневе, інспектор Рябець В.А. винесла постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 КУпАП. Разом з тим, словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення» - не тотожні і мають різне цільове призначення. Позивач зазначає, що відповідачем незаконно розглянуто справу на місці зупинки транспортного засобу, чим ОСОБА_2 істотно порушила права ОСОБА_1 . Незаконно розглянувши справу про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу, інспектор Рябець В.А. не дала ОСОБА_1 можливості скористатися своїми правами передбаченими ст.268 КУпАП в повному обсязі. Крім того, інспектор Рябець В.А. проігнорувала вимоги ч.2 ст. 33 КУпАП. Розгляд справи на дорозі, на місці зупинки транспортного засобу, унеможливило виконання вимог ст.245 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. Крім того позивач вказує, що після висловлювання звинувачень, інспектор Рябець В. А., як доказ на її думку, показала ОСОБА_1 на вимірювальному пристосуванні TRUCAM LTI 20/20 збільшену фотографію державного номера автомобіля, яким він керував, біля якого стояла цифра 96. Крім того інспектор Рябець В.А. в порушення ст.279 КУпАП на думку позивача, не надала йому повну відео фіксацію його нібито порушення, а так само докази наявності дорожнього знаку обмежує швидкість руху до 50 км/год, на який посилалася інспектор, дії якого поширюються на ділянку дороги де його зупинила інспектор, права не були роз`яснені в повному обсязі, після чого була винесена постанова.
Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 20.01.2020 в задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, згідно з якою апелянт просить суд скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
В судовому засіданні суду апеляційної інстанції 24.02.2020 позивач та представник позивача підтримали свої правові позиції по справі.
Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, позивача та представника позивача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги рішення суду першої інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що постановою серії ЕАВ № 1365517 від 26.07.2019 року на позивача по справі, ОСОБА_1 складено постанову та накладено адміністративне стягнення за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, у вигляді штрафу розміром 255 грн.
Вказана постанова складена інспектором УПП в Харківської області поліцейським капралом поліції Рябець В. О., 4 батальону, 6 роти.
Відповідно до вказаної постанови, 26.07.2019 року о 13.19.18, 449 км, водій, керуючи транспортним засобом рухався в населеному пункті Травневе зі швидкістю 96 км/г, чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху на 46 км/г. швидкість вимірювалась приладом TRUCAM LTI 20|20 TC000709, чим порушив п. 12.4 ПДР-порушення швидкового режиму в населених пунктах (дозволена швидкість руху не більше 50 км/г).
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що постанова серії ЕАВ №1365517 від 26.07.2019 є законною та обґрунтованою.
Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.
Відповідно до ст. 246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.
Крім цього, положеннями ст.ст. 268, 276 КУпАП визначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Згідно п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Статтею 222 КУпАП встановлені повноваження органів Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення.
Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Частина 3 статті 258 КУпАП передбачає, що працівник патрульної поліції може винести постанову на місці вчинення правопорушення відповідно до вимог 283 КУпАП.
Відповідно до ст. 222 КУпАП, органам Національної поліції підвідомчий розгляд справ про адміністративні порушення за ч. 1ст. 122 КУпАП.
Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 1365517 від 26.07.2019 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 255 грн.
Вказана постанова складена інспектором УПП в Харківської області поліцейським капралом поліції Рябець В. О., 4 батальону, 6 роти.
У вищевказаній постанові зазначається, що 26.07.2019 року о 13.19.18, 449 км, водій, керуючи транспортним засобом рухався в населеному пункті Травневе зі швидкістю 96 км/г, чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху на 46 км/г. швидкість вимірювалась приладом TRUCAM LTI 20|20 TC000709, чим порушив п. 12.4 ПДР-порушення швидкового режиму в населених пунктах (дозволена швидкість руху не більше 50 км/г).
В пункті 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Згідно вимог п.п. «б» п.12.9 Правил дорожнього руху України, водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6, 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31 або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил.
Відповідно до п. 12.4. Правил дорожнього руху у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.
Частиною 1 статті 122 КУпАП, в редакції що діяла на час складання постанови, встановлено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.
Згідно частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП наділена наступними правами: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Завданням адміністративного судочинства відповідно до вимог ст. 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
При розв`язанні спорів за позовами на рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень суди відповідно до частини другої статті 2 КАС України повинні перевіряти, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч.1, ч.2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Вчинення правопорушення, за яке особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, має бути підтверджено доказами, з яких будуть вбачатися достовірні обставини, які мають значення для вирішення справи.
Колегія суддів зазначає, що доводи позивача про те, що відповідач, будучи поліцейським, не мав права використовувати прилад із функціями фото- та відеофіксації не в автоматичному режимі, є помилковими, з урахуванням наступного.
Пунктом 9 статті 31 Закону України "Про Національну поліцію", в якості поліцейського превентивного заходу, дозволено застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису в не автоматичному режимі.
Згідно абзацу 5 розділу IV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, фіксовані не в автоматичному режимі, затверджену наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), за наявності технічної можливості може складатись в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по праві про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.
Використання приладів TruCAM поліцейськими у службовій діяльності належить до повноважень поліцейських визначених Законом України "Про Національну поліцію".
Також, нормами ст.280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, - чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Посилання позивача на те, що докази вини вчинення ним адміністративного правопорушення, отримані внаслідок використання лазерного вимірювача TRUCAM є недопустимими, суд вважає безпідставним, виходячи з наступного.
Так, складена постанова про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 1365517 від 26.07.2019 містить посилання на те, що швидкість руху позивача вимірювалась за допомогою вимірювача швидкості руху TRUCAM LTI20/20 серії TC000709.
Відповідно до роздруківки фіксування лазерним вимірювачем TRUCAM LTI20/20 серії TC000709 швидкості руху автомобіля Daewoo Lanos, реєстраційний номер НОМЕР_1 , остання складає 96 км/год, дистанція, з якої здійснено вимір швидкості 210,3 м, допустима швидкість встановлена 50 км/год.
Незгода позивача з встановленим розміром відстані вимірювання не підтверджена належними та допустимими доказами у судовому засіданні.
Наказом державного комітету стандартизації, метрології та сертифікації України №100 від 19.02.2002, зареєстрованим Міністерством юстиції України 04.03.2002 за №222/6510, який втратив чинність на підставі наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі №972 від 14.06.2016, затверджено Порядок оформлення та видачі сертифікатів затвердження типу засобів вимірювальної техніки, сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу та свідоцтв про визнання затвердження типу засобів вимірювальної техніки, згідно з п.п. 2.5 якого, сертифікати затвердження типу засобів вимірювальної техніки та свідоцтва оформлюються на типи засобів вимірювальної техніки, які занесено під одним реєстраційним номером до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки.
Відповідно до п. 2.6 Порядку оформлення та видачі сертифікатів затвердження типу та свідоцтв про визнання затвердження типу засобів вимірювальної техніки, сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки, затвердженому типу та свідоцтв про визнання затвердження типу засобів вимірювальної техніки, сертифікати затвердження типу засобів вимірювальної техніки та свідоцтва про визнання затвердження типу засобів вимірювальної техніки чинні до вилучення відповідних типів засобів вимірювальної техніки з Державного реєстру.
На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ 197-12.
Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02.11.2015 №1362 внесені зміни до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки, а саме: згідно з п.1 виключені з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки певні типи засобів вимірювальної техніки, внесені до нього за відповідними номерами, зокрема У3197-12.
Однак, засоби вимірювальної техніки, які були введені в експлуатацію до моменту виключення їх з Державного реєстру, дозволяється застосовувати за умови позитивних результатів їх повірки.
Виключення з Державного реєстру на підставі наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02.11.2015 №1362 типу засобу вимірювальної техніки вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCAM, який зареєстрований в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3197-12 не встановлює неможливість його використовувати.
Тому, враховуючи, що прилад TruCAM введено в експлуатацію в період його перебування в Державному реєстрі, відповідно його подальша експлуатації не обмежена нормами чинного законодавства України.
TruCam, які введено в експлуатацію, дозволяється використовувати за умови позитивних результатів їх повірки.
Міжповірочний інтервал для TruCam визначено Переліком засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 05 квітня 2012 року N 437 і становить 1 рік.
Проведення повірки передбачено Порядком проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 08 лютого 2016 року № 193.
З наданого відповідачем експертного висновку від 27.09.2018 року № 04/02/03/- 3008 лазерний вимірювач швидкості LTI 20/20 TruCAM вбачається про правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/TES 18033-3:2015 та забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних. Термін дії експертного висновку до 27.09.2021 року.
Згідно наданого свідоцтва про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки № 2201/13550 , діапазон вимірювання швидкості від 2 км/год до 320 км/год, максимально можлива похибка при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимі ±2 км/год в діапазоні від 2 км/год до 200 км/год, ±1 % в діапазоні від 201 км/год до 320 км/год.
Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTІ 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.
Правильність реалізації у приладі TruCam зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації.
Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCam, але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії.
Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCam.
Враховуючи викладене, впровадження додаткових заходів для забезпечення достовірності інформації про порушення правил дорожнього руху та проведення їх експертиз не є обов`язковим.
Враховуючи зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 TC000709 засвідчує порушення швидкісного режиму, пройшов повірку та є придатним до використання, а тому є належним доказом по справі та підтверджує подію і склад вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.
Колегія суддів зазначає, що доказів щодо відсутності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, за яке на нього накладено адміністративне стягнення, позивач не навів, а колегією суддів не встановлено, що в сукупності з усіма встановленими судом обставинами виключає протиправність винесеної відповідачем постанови.
Відповідно до ст. 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Отже, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджено положення нормативних актів, що регулюють спірні правовідносини та дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визначе, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процессуального права.
Таким чином, колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права
Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 20.01.2020 року по справі № 645/4901/19 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя В.В. Старостін
Судді А.О. Бегунц С.С. Рєзнікова
Повний текст постанови складено 24.02.2020 року