Справа № 597/38/20
Суддя: Шевчук В. М.
Дата ухвалення: 2020-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 597/38/20
Провадження № 2-а/597/3/2020
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" лютого 2020 р. Заліщицький районний суд Тернопільської області

у складі: судді Шевчук В.М.

за участю секретаря судового засідання Николайчук З.М.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Заліщики Тернопільської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до рядового поліції Заставнівського відділення поліції Кіцманського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Чернівецькій області Филипюк Івана Леонідовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення

ВСТАНОВИВ:

09.01.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до рядового поліції Заставнівського відділення поліції Кіцманського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Чернівецькій області Филипюк Івана Леонідовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, в якій просить скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 1865517 від 15.12.2019 року, винесену рядовим поліції Заставнівського відділення поліції Кіцманського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Чернівецькій області Филипюк Іваном Леонідовичем, про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 гривень за порушення ч.1 ст.122 КУпАП, а провадження по справі закрити. В обґрунтування позову позивач зазначив, що він 15 грудня 2019 року о 17 годині 25 хвилин керував автомобілем Рено Мастер № НОМЕР_1 на автодорозі М 19, рухаючись по трасі він помітив знак 2.2 ПДР України Проїзд без зупинки заборонений, виконавши вимогу п.8.4.б ПДР України вимоги знаків пріоритету після зупинки він продовжив рух. Згодом за допомогою світлового сигналу був зупинений патрульною поліцією і йому повідомили, що він нібито порушив вимоги дорожнього знаку 2.2 Проїзд без зупинки заборонено, чим порушив п.8.4.г ПДР-порушення вимог наказових знаків. З винесеною постановою він не згідний, оскільки Правил дорожнього руху не порушував. 15 грудня 2019 року біля 17 години 25 хвилин він керував автомобілем Рено Мастер № НОМЕР_1 , рухаючись автодорогою М19 він помітив знак Проїзд без зупинки заборонено та перед знаком здійснив зупинку свого транспортного засобу, після чого продовжив рух далі. Однак, інспектор його пояснення до уваги не взяв та склав постанову, якою притягнув до адміністративної відповідальності та наклав адміністративне стягнення у виді 255 гривень штрафу в дохід держави. Дана постанова не відображає дійсних обставин справи, винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства щодо її змісту та процедури складення, є незаконною та підлягає скасуванню.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином та не повідомив суд про причини неявки.

Ухвалою суду про відкриття провадження у справі від 10.01.2020 року надавався строк для подання відповідачем відзиву на позов. Однак, відповідач у встановлений судом строк відзиву на позов та будь-яких доказів в заперечення позову не подав.

Відповідно до ч.6 ст.162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Заслухавши пояснення позивача, суд, всебічно перевіривши та оцінивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся в суд з позовом, в якому просив скасувати постанову серії ЕАк № 1865517 про адміністративне правопорушення від 15 грудня 2019 року про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень за порушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

15 грудня 2019 року відповідачем винесено постанову серії ЕАк № 1865517 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень в дохід держави.

У постанові про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАк № 1865517, вказано, що позивач 15 грудня 2019 року о 17 годині 25 хвилини керував автомобілем Рено Мастер № НОМЕР_2 на автодорозі М19 порушив вимоги дорожнього знаку 2.2 Проїзд без зупинки заборонено, чим порушив п.8.4г Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП. Однак, у постанові відсутні будь-які докази, які б стверджували вину позивача, оскільки особа може бути притягнена до адміністративної відповідальності за наявності правопорушення, яке підтверджене фактичними даними: поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, свідків, показань технічних приладів та засобів фото- і відеоспостереження та іншими документами.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ч.1 ст.122 КУпАП порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право, зокрема, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання. В силу ст.ст.245, 280 КУпАП посадова особа, уповноважена розглядати адміністративну справу, при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи з метою всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення.

Виходячи з вище викладеного, суд вважає, що стороною відповідача не доведено належними й допустимими доказами, достатніми у їх взаємозв`язку, правомірності оскаржуваної постанови та наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП. Відповідачем не представлено відеозапис з реєстратора, де позивач порушив п.12.4 Правил дорожнього руху України.

За таких обставин, суд вважає, що при накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суб`єктом владних повноважень не дотримано вимог зазначених вище норм, що порушило законні права та інтереси позивача, в постанові про адміністративне правопорушення не наведено, на підставі яких доказів позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ст.286 ч.3 п.3 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний, має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи), скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення, змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Суд приходить до переконання, що у справі немає достатніх доказів, які б підтверджували вину позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, а тому позов слід задовольнити, а постанову про притягнення до адміністративної відповідальності позивача за ч.1 ст.122 КУпАП скасувати, справу про адміністративне правопорушення закрити.

Вирішуючи питання розподілу між сторонами судових витрат по справі, суд враховує те, що позивач не поніс судових витрат, оскільки звільнений від сплати судового збору при поданні даної заяви до суду, відповідач теж не поніс судових витрат по даній справі, тому їх слід компенсувати за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.9, 122 ч.1, 245, 247, 280, 284, Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст.5, 9, 72, 75, 76, 77, 244-246, 286, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, п.15.5 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до рядового поліції Заставнівського відділення поліції Кіцманського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Чернівецькій області Филипюк Івана Леонідовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити повністю.

Постанову серії ЕАк № 1865517 від 15.12.2019 року рядового поліції Заставнівського відділення поліції Кіцманського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Чернівецькій області Филипюк Івана Леонідовича про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді 255 гривень штрафу за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, скасувати і справу про адміністративне правопорушення закрити.

Судові витрати по справі компенсувати за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Заліщицький районний суд Тернопільської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя

В. М. Шевчук