Справа № 520/12491/19
Суддя: Супрун Ю.О.
Дата ухвалення: 2020-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

13 лютого 2020 р. Справа № 520/12491/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Супруна Ю.О.,

при секретарі судового засідання - Борисюк Р.Р.,

за участю:

представника позивача - Шевченка Д.В.,

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Головного управління Державної податкової служби у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, буд. 46, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрнафтогазресурс" (63343, Харківська область, Красноградський район, с. Наталине, вул. Свято-Троїцька буд. 39, ) про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

Головне управління Державної податкової служби у Харківській області звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрнафтогазресурс", в якому просить суд з урахування уточнених позовних вимог:

- стягнути до бюджету кошти у розмірі 3001596,58 грн. в рахунок погашення податкового боргу з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрнафтогазресурс" (63343, Харківська область, Красноградський район, с. Наталине, вул. Свято-Троїцька буд. 39, ) з усіх відкритих розрахункових рахунків.

В обґрунтування позову зазначено, що відповідач має податковий борг з податку на додану вартість у загальному розмірі 2705564,99 грн., з податку на прибуток приватних підприємств у загальному розмірі 225617,83 грн., з орендної плати з юридичних осіб, а саме: по м. Красноград у загальному розмірі 27164,95 грн., по Наталинській сільській раді у загальному розмірі 33178, 04 грн., по Володимирській сільській раді у загальному розмірі 10070,77 грн..

Ухвалою судді Харківського окружного адміністративного суду від 25.11.2020 відкрито провадження в адміністративній справи за правилами загального позовного провадження та призначено справу у підготовче засідання.

Копія ухвали про відкриття провадження в адміністративній справи від 25.11.2020 разом з судовими документами була надіслана відповідачу. Проте, відповідач правом надання відзиву на позов згідно з ст. 162 КАС України, або будь-яких пояснень - не скористався, станом на час розгляду справи відзиву на позов судом не отримано.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Ухвалою судді Харківського окружного адміністративного суду від 20.01.2020 прийнято до розгляду заяву представника позивача про уточнення позовних вимог, закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні представник позивача підтримав доводи та вимоги заявленого позову, просив суд задовольнити їх у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду адміністративної справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами адміністративної справи. Причини неприбуття суду не повідомив.

У судовому засіданні представник позивача наполягав на розгляді справи за відсутності представника відповідача, з посиланням на те, що останнього належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, а отже відсутність представника відповідача в судовому засіданні не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

З урахуванням вищевказаних положень КАС України суд приходить до висновку про наявність беззаперечних підстав для розгляду адміністративної справи без участі представника відповідача.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з таких підстав та мотивів.

Судом встановлено, що згідно з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, відповідач, як юридична особа зареєстрований 08.02.2008 Красноградською районною державною адміністрацією Харківської області.

Станом на час розгляду справи у відповідача наявний податковий борг складає у загальному розмірі 3001596,58 грн., в тому числі:

- з податку на додану вартість в загальному розмірі 2705564,99 грн., з яких основний платіж, нарахований на підставі податкової декларації № від 19.06.2019, по терміну сплати 30.06.2019 у сумі 527752,64 грн., пеня, нарахована в порядку ст. 129 ПК України в розмірі 76257,83 грн., штрафні санації, що нараховані на підставі податкового повідомлення-рішення № від 02.08.2019, що отримано платником 02.08.2019 у розмірі 419736,52 грн., основний платіж, що нарахований на підставі уточнюючого розрахунку № від 20.08.2019 у сумі 79643,00 грн., штрафні санкції, що нараховані на підставі уточнюючого розрахунку № від 01.06.2019 у сумі 2389,00 грн., основний платіж, що нарахований на підставі податкової декларації № від 20.08.2019 по терміну сплати 30.06.2019 у розмірі 1599786,00 грн.;

- з податок на прибуток приватних підприємств у загальному розмірі 225617,83 грн., з яких за штрафними санкціями, що нараховані на підставі податкового повідомлення - рішення № від 03.07.2019, що отримано платником 04.07.2019 у сумі 221724,36 грн. та пеня, нарахована в порядку ст. 129 ПК України в сумі 3893,47 грн.;

- з орендної плати з юридичних осіб, а саме:

по м. Красноград в сумі 27164,95 грн. з яких 17661,35 грн. як основний платіж, нарахований на підставі податкового розрахунку № від 19.02.2019 по терміну сплати 30.08.2019 та пеня у сумі 9503,60 грн., нарахована в порядку ст. 129 ПК України;

по Наталинській сільській раді в сумі 33178,04 грн., з яких основний платіж, нарахований на підставі податкового розрахунку № від 19.02.2019 в сумі 21288,92 грн. по терміну сплати 30.08.2019 та пеня нарахована в порядку ст. 129 ПК України в сумі 11889,12 грн.;

по Володимирській сільській раді в сумі 10070,77 грн., з яких основний платіж складає у розмірі 6450,25 грн., нарахований на підставі податкового розрахунку № від 19.02.2019 по термінам сплати 30.06.2019, 30.07.2019, 30.08.2019 та пені нарахованій на підставі ст. 129 ПК України в розмірі 3620,52 грн..

Пунктом 56.11 статті 56 Податкового кодексу України передбачено, що не підлягає оскарженню податкове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

У зв`язку з несплатою узгодженої суми податкового зобов`язання у встановлені строки, відповідно до п.59.1 ст. 59 Податкового кодексу України позивачем засобами поштового зв`язку направлялась відповідачу податкова вимога №78410-17 від 31.05.2018, та отримана останнім про що свідчить зворотне поштове повідомлення (а.с. 59).

Суд зазначає, що на даний час зазначена вище податкова вимога є дійсною, в судовому порядку не оскаржувалась, та не є скасованою, зміненою або відкликаною.

Відповідно до п. п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України платники податків обтяжені обов`язком сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п. п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України не сплачені платником податків, у встановлений Податкового кодексу України строк, суми узгоджених грошових зобов`язань (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності визнаються податковим боргом.

За приписами п. п. 19-1.1.22 п. 19-1 ст. 19-1 Податкового кодексу України погашення податкового боргу, стягнення своєчасно не нарахованих та/або несплачених сум єдиного внеску та інших платежів здійснюють контролюючі органи.

Контроль за своєчасністю подання платниками податків передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати податків, зборів, платежів покладено на органи державної фіскальної служби. Крім того, п. п. 19-1.1.34 п. 19-1.1 ст.19-1 на контролюючі органи покладено функцію застосування і своєчасного стягнення сум передбачених законом штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Право контролюючих органів на звернення до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини закріплено також в п. п. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України.

Положеннями п.54.1ст. 54 Податкового кодексу України визначено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до п.57.1 ст. 57 вищевказаного кодексу платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Підпунктом 54.3.2 п.54.3 ст. 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо: дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

За правилами п.57.3 ст.57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до п. 95.1 ст. 95 Податкового кодексу України на контролюючі органи покладено також обов`язок здійснювати за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до п. 20.1 ст.20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо нарахування та сплати податкових зобов`язань, коригування від`ємного значення об`єкта оподаткування або інших показників податкової звітності у результаті застосування звичайних цін.

Відповідно до п.87.11 ст. 87 ПК України, орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Згідно з частиною другою статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

З огляду на зміст наведеної норми процесуального права та зважаючи на те, що вимогою заявленого позову є стягнення податкового боргу, предметом доказування у даній справі є обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення податкової заборгованості в судовому порядку; встановлення факту її сплати в добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту; перевірка вжиття контролюючим органом заходів щодо стягнення податкового боргу на підставі та в черговості, встановлених ПК України, тощо.

При цьому питання правомірності нарахованих контролюючим органом грошових зобов`язань не охоплюється предметом даного позову, оскільки податкова вимога суб`єкта владних повноважень, згідно з яким відповідні зобов`язання визначено, не є предметом позову у справі, а отже суд не має процесуальних повноважень у межах розгляду даної справи здійснювати їх правовий аналіз.

Наведене є однією із гарантій дотримання у податкових відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права.

Вказаний висновок узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 31.08.2018 року по справі № 821/381/17 та від 22.08.2018 року по справі №820/1878/16.

Суд, проаналізувавши положення ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, прийшов до висновку, що відповідач доказів щодо спростування вимог позивача суду не надав.

Отже, розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (частина 1 статті 143 КАС України).

Згідно з ч. 2 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Отже, відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 13, 14, 139, 241, 243, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Головного управління Державної податкової служби у Харківській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрнафтогазресурс" про стягнення податкового боргу - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути до бюджету кошти у розмірі 3001596 (три мільйона одна тисяча п`ятсот дев`яноста шість) гривень 58 копійок в рахунок погашення податкового боргу з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрнафтогазресурс" (63343, Харківська область, Красноградський район, с. Наталине, вул. Свято-Троїцька буд. 39, ) з усіх відкритих розрахункових рахунків.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 24 лютого 2020 року.

Суддя Ю.О. Супрун