Справа № 160/12517/19
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2020-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Горбалінського В.В.
Товариство з обмеженою відповідальністю «СКАЙТОРГ» (далі - позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління ДПС в Одеській області (далі - відповідач), в якій просить, з урахуванням уточненої позовної заяви:
В обґрунтування позову позивачем зазначено, що відсутність ліцензійних умов провадження діяльності з роздрібної торгівлі паливом станом на день складення акту перевірки, позивач не може бути притягнутий до відповідальності за провадження такої господарської діяльності без наявної ліцензії, оскільки це передбачено ст. 20 Закону України «Про ліцензування господарської діяльності».
Ухвалою суду від 21.12.2019 року було відкрито провадження у справі та призначено розгляд останньої за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.
13.01.2020 року на адресу суду від представника позивача надійшла письмова відповідь на відзив, в якій було підтримано позицію, викладену в позовній заяві, та зазначено, що наказ, на підставі якого було проведено перевірку - скасовано, а, отже, оскаржуване податкове повідомлення-рішення, винесене за наслідками перевірки, підлягає скасуванню.
21.01.2020 року представником відповідача надано до суду письмовий відзив на позов, в якому останній проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що була проведена фактична перевірка, за наслідками якої встановлено факт роздрібної торгівлі пальним без наявності відповідної ліцензії, чим порушено ч. 20 ст. 15 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального». Зазначає, що під час перевірки ОСОБА_1 , як оператор АЗС, отримала наказ, направлення на перевірку, допустила перевіряючих до проведення перевірки. Крім того, дана особа надала вільний доступ перевіряючим до бухгалтерських документів. Доказом здійснення реалізації пального є фіскальний чек №1073 від 28.08.2019 року.
22.01.2020 року на адресу суду від представника позивача надійшла письмова відповідь на відзив, в якій було підтримано позицію, викладену в позовній заяві, та зазначено, що відзив відповідача є законодавчо необґрунтованим та таким, що не спростовує доводи, викладені в позовній заяві як підстави для задоволення позову.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Позивачем до суду було подано клопотання про розгляд даної адміністративної справи за відсутності уповноваженого представника.
Представники відповідача про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.
Згідно ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Таким чином, враховуючи неявку представника позивача та відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд продовжив розгляд справи у письмовому провадженні.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ТОВ «СКАЙТОРГ» знаходиться на податковому обліку у ДПІ у Шевченківському районі м. Дніпра ГУ ДФС у Дніпропетровській області з 30.10.2013 року.
28.08.2019 року складено акт за результатами фактичної перевірки №1052/15/04/РРО/38954216.
Відповідно до ч. 20 ст. 15 Закону № 481/95-ВР, встановлено факти роздрібної реалізації пального без придбання відповідної ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, згідно фіскального чеку та поданих до органів доходів і зборів по дротових або бездротових каналах зв`язку електронних копій розрахункових документів, які містяться на контрольній стрічці в пам`яті реєстраторів розрахункових операцій або в пам`яті модемів, які до них приєднані встановлена роздрібна реалізація пального.
Доказом здійснення реалізації пального є фіскальний чек № 1073 від 28.08.2019 року, відповідно до додатку до акту фактичної перевірки від 28.08.2019 року №1052/15/04/РРО/38954216.
На підставі акта фактичної перевірки від 28.08.2019 року №1052/15/04/РРО/38954216 контролюючим органом винесено податкове повідомлення-рішення, яким застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені, у тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності в розмірі 250 000,00 грн.
Так, правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, винесеного ГУ ДПС в Одеській області, є предметом розгляду даної адміністративної справи.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Як встановлено судом, позивачем було оскаржено наказ Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області від 27.08.2019 року №6832 «Про проведення фактичної перевірки ТОВ «Скайторг».
Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області № 6832 від 27.08.2019 року. Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 13.11.2019 року по справі №160/8371/19 апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2019 року по адміністративній справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СКАЙТОРГ» до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу повернуто Головному управлінню Державної фіскальної служби в Одеській області.
Отже, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.10.2019 року по справі №160/8371/19 набрало законної сили 13.11.2019 року.
Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України.
Судове рішення є обов`язковим до виконання.
Згідно з ч.1 ст. 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Частиною 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Таким чином, оскільки судовим рішенням, яке набрало законної сили, встановлено незаконність проведеної перевірки, то єдиним результатом проведення такої перевірки є відсутність будь-яких правових наслідків такої.
Отже, оскільки оскаржуване у цій справі податкове повідомлення прийнято внаслідок проведення незаконної перевірки, то вказане податкове повідомлення-рішення не можливо визнати правомірним.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 07.02.2020 року у справі №815/5748/15.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно з ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про задоволення позовної заяви.
Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст. ст. 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.
Статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, проте, відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.
Суддя В.В. Горбалінський