Справа № 160/1236/20
Суддя: Златін Станіслав Вікторович
Дата ухвалення: 2020-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 лютого 2020 року Справа № 160/1236/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Златіна Станіслава Вікторовича, розглянувши у порядку письмового провадження провадження адміінстративну справу за позовом Приватного підприємства "Прогрес-КР" до Довгинцівського відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про зобов`язання вчинити певні дії, -
Позивач звернувся з позовом до суду, у якому просить: зобов`язати Довгинцівський ВДВС м. Кривий Ріг ГУТЮ у Дніпропетровській області зняти арешт з грошових коштів (накладений 05.08.2019 року у виконавчому провадженні № 59435869 постановою державного виконавця Металургійного відділу ДВС м. Кривий Ріг ГУТЮ у Дніпропетровській області Ярмоленко А.А. на підставі виконавчого документу постанови від 20.05.2019 року), що належить Приватному підприємству «Прогрес-КР» і знаходиться на рахунках: код фінансової установи 351005, АТ «УКРСИББАНК», р/р НОМЕР_1 , UAH; код фінансової установи 351005, АТ «УКРСИББАНК», р/р НОМЕР_2 , UAH; код фінансової установи 322313, АТ «УКРЕКСІМБАНК», р/р НОМЕР_3 , UAH; код фінансової установи 322313, АТ «УКРЕКСІМБАНК», р/р НОМЕР_4 , UAH; код фінансової установи 899998, Казначейство України (ел. адм. подат.), р/р НОМЕР_5 , UAH; код фінансової установи 305750, КР. Філія АТКБ АТ «ПРИВАТБАНК», р/р НОМЕР_6 , UAH; код фінансової установи 305750, КР. Філія АТКБ АТ «ПРИВАТБАНК», р/р НОМЕР_7 , UAH; код фінансової установи 305750, КР. Філія АТКБ АТ «ПРИВАТБАНК», р/р НОМЕР_8 , UAH.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач використовує зазначені розрахункові рахунки, на які накладено арешт державним виконавцем, для виплати заробітної плати своїм працівникам. У зв`язку з арештом рахунків господарська діяльність позивача повністю заблокована. Крім того, 11.10.2019 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі № 160/5113/19 вжито заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії постанов Департаменту соціальної політики виконкому Криворізької міської ради про накладення штрафів та зупинення стягнення на підставі постанов Департаменту соціальної політики виконкому Криворізької міської ради про накладення штрафів до набрання судовим рішення у справі № 160/5113/19 законної сили. Провадження у справі № 160/5113/19 зупинено і, можливо, з урахуванням завантаженості Верховного Суду на тривалий час.
Ухвалою суду від 03.02.2020 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.
Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, у якому просить суд відмовити у задоволенні позову з наступних підстав. В матеріалах виконавчого провадження відсутнє документальне підтвердження, що рахунки боржника мають спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом. Відповідач у відзиві на позовну заяву просить суд розглянути справу без його участі.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином; подав клопотання про розгляд справи без його участі.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, встановив наступне.
У відповідача на виконанні перебуває виконавче провадження ВП № 59435869, де стягувачем є Департамент соціальної політики виконкому Криворізької міської ради, а боржником позивач; виконавчий документ постанова від 20.05.2019 року № ОМС-ДН2089/1525/НП/АВ/П/ПТ/МГ на суму 83 460 грн.
Постановою державного виконавця від 05.08.2019 року у виконавчому провадженні ВП № 59435869 накладено арешт на грошові кошти позивача у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчому збору, витрат виконавчого провадження штрафів у розмірі 91 977 грн. на наступні рахунки: код фінансової установи 351005, АТ «УКРСИББАНК», р/р НОМЕР_1 , UAH; код фінансової установи 351005, АТ «УКРСИББАНК», р/р НОМЕР_2 , UAH; код фінансової установи 322313, АТ «УКРЕКСІМБАНК», р/р НОМЕР_3 , UAH; код фінансової установи 322313, АТ «УКРЕКСІМБАНК», р/р НОМЕР_4 , UAH; код фінансової установи 899998, Казначейство України (ел. адм. подат.), р/р НОМЕР_5 , UAH; код фінансової установи 305750, КР. Філія АТКБ АТ «ПРИВАТБАНК», р/р НОМЕР_6 , UAH; код фінансової установи 305750, КР. Філія АТКБ АТ «ПРИВАТБАНК», р/р НОМЕР_7 , UAH; код фінансової установи 305750, КР. Філія АТКБ АТ «ПРИВАТБАНК», р/р НОМЕР_8 , UAH.
У матеріалах виконавчого провадження ВП № 59435869, які надані відповідачем, не міститься інформація від банківських установ про те, що рахунки позивача, на які накладеного державним виконавцем арешт мають спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом, а саме: використовуються для виплати заробітної платника працівникам позивача.
Щодо доводів позивача стосовно ухвали суду про забезпечення позову, то суд зазначає наступне.
У відповідності до п.1 та п.5 ч.1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Ухвала суду про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якою зупинено дію індивідуального акту, не скасовує його чинність, не змінює обсягу прав та обов`язків сторін у спорі, а лише тимчасово забороняє застосування передбачених цим актом заходів до вирішення спору по суті.

Також зупинення стягнення на підставі виконавчого документа не означає, що виконавчі дії, які були вчинені державним виконавцем до моменту винесення ухвали про забезпечення позову є незаконними, а лише тимчасово забороняє звернення стягнення на підставі виконавчого документу.

Судом під час розгляду справи встановлено, що виконавче провадження ВП № 59435869 відкрито 02.07.2019 року, а арешт на грошові кошти накладено державним виконавцем 05.08.2019 року; ухвала суду про вжиття заходів забезпечення позову винесена лише 11.10.2019 року, тобто після накладення арешту на грошові кошти позивача.

У відповідності до ч.4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;

9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону.

Таким чином, наявність ухвали суду про забезпечення позову шляхом зупинення дії виконавчого документу та зупинення стягнення на підставі виконавчого документа не є підставою для зняття арешту з грошових коштів на рахунках позивача, враховуючи те, що арешт був накладений державним виконавцем до моменту винесення ухвали суду про забезпечення позову.

Отже, судом відхиляється даний довод позивача.

Щодо доводів позивача - позивач використовує зазначені розрахункові рахунки, на які накладено арешт державним виконавцем, для виплати заробітної плати своїм працівникам, то суд зазначає наступне.

У матеріалах виконавчого провадження ВП № 59435869, які надані відповідачем, не міститься інформація від банківських установ про те, що рахунки позивача, на які накладеного державним виконавцем арешт мають спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом, а саме: використовуються для виплати заробітної платника працівникам позивача.

Позивач на пропозицію суду, яка викладена в ухвалі про відкриття провадження у справі від 03.02.2020 року, не надав інформації про те, що рахунки позивача, на які накладено арешт державним виконавцем, мають спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом, а саме: використовуються для виплати заробітної платника працівникам позивача.

Виписка з рахунку позивача: UA3516053 у відділені «Центральне» Криворізької філії АТ КБ «ПриватБанк», яка надана позивачем, не підтверджує факту використання даного рахунку саме для виплати заробітної плати працівникам позивача.

Також не підтверджує факт використання даного рахунку саме для виплати заробітної плати працівникам позивача і інформація з банківської установи про відкриття вказаного вище рахунку, яка надана позивачем.

Однак судом на підставі інформації ДФС України, яка міститься у матеріалах виконавчого провадження ВП № 59435869, встановлено, що рахунок: код фінансової установи 899998, Казначейство України (ел. адм. подат.), р/р НОМЕР_5 , UAH, використовується для електронного адміністрування податків.

Приписами частини першої статті 2, частини другої статті 10 Конвенції про захист заробітної плати від 01.07.1949 № 95, ратифікованої Україною 04.08.1961, визначено, що дана Конвенція застосовується до всіх осіб, яким виплачується або повинна виплачуватися заробітна плата. Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї. Заробітна плата в розумінні поняття "власності" є майном, на захист якого в тому числі стає стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Принципи, закріплені в статях 3 та 43 Конституції України, також знаходять своє вираження в положеннях статей 97 Кодексу законів про працю, статтях 15, 22, 24 Закону України "Про працю".

Зазначені норми в сукупності свідчать про те, що держава гарантує та захищає законом право громадянина на своєчасне одержання винагороди за працю.

Отже, виплата підприємством працівникам заробітної плати має пріоритет перед погашенням заборгованості іншим кредиторам підприємства. Накладення ж арешту на рахунок боржника, який призначений також і для виплати заробітної плати та інших виплат працівникам боржника, унеможливлює своєчасне здійснення таких виплат, що невідворотно призводить до порушення конституційних прав громадян, які працюють на підприємстві відповідача, на оплату праці.

Відповідно до пункту 2 статті 48 Закону України "Про виконавче провадження" забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику" , на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання" , на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України "Про теплопостачання" , статті 18-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки" , на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Тобто, рахунки, які передбачені для виплати заробітної плати та сплати податків, зборів і обов`язкових платежів до Державного бюджету України, є рахунками із спеціальним режимом, на які виконавчою службою відповідно до вимог законодавства арешт не накладається, а виокремлення таких рахунків належить до повноважень виконавчої служби.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27.06.2019 у справі № 916/73/19 та від 10.10.2019 року по справі № 916/1572/19.

За вказаних обставин державний виконавець протиправно наклав арешт на грошові кошти, які знаходяться на рахунках позивача, які використовуються у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, а саме: код фінансової установи 899998, Казначейство України (ел. адм. подат.), р/р 2448, UAH, оскільки вказаний рахунок має спеціальний режим використання та звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Оскільки позивачем не доведено належними засобами доказування факту використання рахунків, на які накладено арешт державним виконавцем, для виплати заробітної плати працівникам позивача, то суд не знаходить правових підстав для зобов`язання відповідача зняти арешт із інших рахунків позивача

Щодо строку звернення з позовом до суду, то суд зазначає, що позивач його не пропустив, оскільки предметом позову є зобов`язання відповідача зняти арешт з грошових коштів, тобто триваюче порушення прав позивача допущене державним виконавцем під час накладення арешту на грошові кошти позивача.

За вказаних обставин позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

У відповідності до вимог частини 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.139, 241, 243, 244, 245, 246, 250, 287 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Приватного підприємства «Прогрес-КР» (50065, м. Кривий Ріг, вул. Соборності, 66-а, ) до Довгинцівського відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (50086, м. Кривий Ріг, вул. Бородича, 3, ) про зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Зобов`язати Довгинцівський ВДВС м. Кривий Ріг ГУТЮ у Дніпропетровській області зняти арешт з грошових коштів (накладений 05.08.2019 року у виконавчому провадженні № 59435869 постановою державного виконавця Металургійного відділу ДВС м. Кривий Ріг ГУТЮ у Дніпропетровській області Ярмоленко А.А. на підставі виконавчого документу постанови від 20.05.2019 року), що належить Приватному підприємству «Прогрес-КР» і знаходиться на рахунку: код фінансової установи 899998, Казначейство України (ел. адм. подат.), р/р 2448, UAH.

В іншій частині заявлених позовних вимог відмовити.

Стягнути з Довгинцівського відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Приватного підприємства «Прогрес-КР» сплачену суму судового збору у розмірі 1051 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строк, передбачений частиною 6 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис) С.В. Златін

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя С.В. Златін

Рішення не набрало законної сили станом на 21.02.2020 року

Суддя С.В. Златін