Справа № 520/10135/19
Суддя: Шевченко О.В.
Дата ухвалення: 2020-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2020 р. Справа № 520/10135/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шевченко О.В.,

при секретарі - Куриленко Н.В.,

за участі представників:

позивача - Рощупкіної В.Г., відповідача - Виноградова В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом державної установи "Качанівська виправна колонія (№ 54)" до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкової вимоги, рішень про застосування штрафних санкції та податкового повідомлення - рішення, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, державна установа "Качанівська виправна колонія (№ 54)"), з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Харківській області, в якому просить суд:

- скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску від 12.07.2019 року №10-7;

- скасувати рішення про застосування штрафних санкцій №7, №7 від 12.07.2019 року;

- скасувати податкове повідомлення - рішення від 12.07.2019 року № 7.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що прийняті Головним управлінням ДФС у Харківській області вимога про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску від 12.07.2019 року №10-7, рішення про застосування штрафних санкцій №7, №7 від 12.07.2019 року та податкове повідомлення - рішення від 12.07.2019 року № 7 є незаконними, необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню.

Ухвалою суду від 02.10.2019 року відкрито провадження по справі. Призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 28.11.2019 року, занесеною до протоколу судового засідання від 28.11.2019 року, продовжено підготовче провадження на 30 днів.

Ухвалою суду від 12.12.2019 року, занесеною до протоколу судового засідання від 12.12.2019 року, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

До канцелярії суду представником відповідача надано відзив на позов, в якому він заперечував проти задоволення позовних вимог зазначивши, що оскаржувані вимога про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску, рішення про застосування штрафних санкцій а також податкове повідомлення - рішення прийняті податковим органом на законних підставах та відповідають чинному законодавству, з огляду на що позовні вимоги позивача є безпідставними та помилковими, тому не підлягають задоволенню.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги позову підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував з підстав та мотивів, викладених у наданому до суду відзиві на позов у зв`язку з чим, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, встановив наступне.

Судом встановлено, що Державна установа "Качанівська виправна колонія (№54)" (ідентифікаційний код 08564564) зареєстрована як юридична особа 29.11.1999 та взята на облік як платник податків в Головному управління ДПС у Харківській області, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

У термін з 14.05.2019 по 10.06.2019 посадовими особами Головного управління ДФС у Харківській області проведено виїзну документальну планову перевірку Державна установа "Качанівська виправна колонія (№54)" з питань дотримання законодавства щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, військового збору та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.04.2016 по 31.03.2019, за результатами якої складено акт від 18.06.2019 №2096/20-40-13-07/08564564.

В акті перевірки від 18.06.2019 року №2096/20-40-13-07/08564564 зафіксовано наступні порушення ДУ "КАЧАНІВСЬКА ВИПРАВНА КОЛОНІЯ (№54)":

1. п.п. 176.2 б п.176.2 ст. 176 Податкового кодексу України ДУ "КАЧАНІВСЬКА ВИПРАВНА КОЛОНІЯ (№54)" невідображення у довідках за формою №1ДФ за перевіряємий період виплати коштів фізичним особам-підприємцям за придбаний товар за ознакою доходу « 157» «Дохід, виплачений самозайнятій особі (пп. 165.1.36 ПКУ, ст. 177 та 178 ПКУ);

2. п.1,п.2 ст.6, абз.1 п.1 ст. 7 Закону України від 08 липня 2010 року №2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" а частині заниження бази нарахування єдиного внеску (з причини не включення до неї заробітної плати засуджених) за перевіряємий період на загальну суму 414577,72 грн. (Додаток 1), в т.ч.: за квітень-грудень 2016 року на суму 133343,95 грн., за 2017 рік на суму 203674,15 грн., за 2018 рік на суму 66824,36 грн., за січень-березень 2019 року на суму 10735,26 грн.;

- п. 1 ч.2 ст. 6 Закону України від 08.07.2010 року №2464-УІ «Про збір та облік єдиного внеси на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» із змінами та доповненнями, у зв`язку із заниженням загальної суми нарахованої заробітної плати, на яку нараховується єдина внесок, встановлено заниження єдиного внеску за перевіряємий період в загальній сумі 91207,10 грн. (Додаток 1), в т.ч.: за квітень-грудень 2016 року в сумі 29335,67 грн., за 2017 рік в сумі 44808,31 грн., за 2018 рік в сумі 14701,36 грн., за січень-березень 2019 року в сумі 2361,76 грн.;

- за результатами перевірки на підставі частини третьої статті 9 Закону України від 08 липня 2010 року №2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" із змінами, внесеними згідно із Законом України від 04.07.2013 № 406-VІІ, ДУ "КАЧАНІВСЬКА ВИПРАВНА КОЛОНІЯ (№54)" нараховано єдиний внесок перевіряємий період в загальній сумі 91207,10 грн. (Додаток 1), в т.ч.: за квітень-грудень 2016 року в сумі 29335,67 грн., за 2017 рік в сумі 44808,31 грн., за 2018 рік в сумі 14701,36 грн., за січень-березень 2019 року в сумі 2361,76 грн.;

- самостійно донараховано та відображено суму єдиного внеску у звітах за: квітень 2016 року сума єдиного внеску за березень 2016 року - 94,69 грн., травень 2016 року сума єдиного внеску за квітень 2016 року - 27,56 грн., червень 2016 року сума єдиного внеску за травень 2016 року - 66,15 грн., липень 2016 року сума єдиного внеску за червень 2016 року - 133,41 грн., вересень 2016 року сума єдиного внеску за серпень 2016 року - 284,84 грн., жовтень 2016 року сума єдиного внеску за вересень 2016 року -128,90 грн., листопад 2016 року сума єдиного внеску за жовтень 2016 року -11,09 грн., грудень 2016 року сума єдиного внеску за листопад 2016 року - 189,75 грн., січень 2017 року сума єдиного внеску за грудень 2016 року - 962,75 грн., лютий 2017 року сума єдиного внеску за січень 2017 року -140,80 грн., березень 2017 року сума єдиного внеску за лютий 2017 року - 69,80 грн., квітень 2017 року сума єдиного внеску за березень 2017 року -112,92 грн., травень 2017 року сума єдиного внеску за січень 2017 року - 14224,63 грн., за лютий 2017 року - 7493,18 грн., за березень 2017 року -177,83 грн., за квітень 2017 року - 2914,94 грн., червень 2017 року сума єдиного внеску за травень 2017 року - 784,47 грн., серпень 2017 року сума єдиного внеску за липень 2017 року - 222,33 грн., листопад 2017 року сума єдиного внеску за жовтень 2017 року - 388,85 грн., лютий 2018 року сума єдиного внеску за січень 2018 року - 225,07 грн., травень 2018 року сума єдиного внеску за квітень 2018 року - 363,44 грн., червень 2018 року сума єдиного внеску за травень 2018 року - 70,42 грн., вересень 2018 року сума єдиного внеску за серпень 2018 року - 973,13 грн., жовтень 2018 року сума єдиного внеску за вересень 2018 року - 34,80 грн., листопад 2018 року сума єдиного внеску за жовтень 2018 року - 36,98 грн., грудень 2018 року сума єдиного внеску листопад 2018 року 368,83 грн., за що відповідно до пп.11.3 п.11 ст. 25 розділу 4 Закону України від 08 липня 2010 року №2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" із змінами та доповненнями передбачено накладення штрафної санкції у розмірі 10% зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період за який донараховано таку суму, але не більше 50% такої суми.

У висновках акту перевірки також зазначено, що в ході перевірки було встановлено неналежне ведення бухгалтерської документації, на підставі якої нараховується єдиний внесок, що призвело до нарахувань єдиного внеску та відповідно до частини 11 ст. 25 Закону України від 08.07.2010 року № 2464-VI передбачене застосовування штрафних санкцій у розмірі від восьми до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

12 липня 2019 Головним управлінням ДФС у Харківській області на підставі акту №2096/20-40-13-07/08564564 винесено:

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ю-7 зі сплати недоїмки по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 91 207,10 грн.;

- рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску №7, яким до ДУ "Качанівська виправна колонія (№54)" застосовано штрафні санкції в розмірі 54437,51 грн.;

- рішення про застосування штрафних санкцій за неналежне ведення бухгалтерської документації, на підставі якої нараховується єдиний внесок №7, яким до ДУ "Качанівська виправна колонія (№54)" застосовано штрафні санкції в розмірі 255 грн.;

- податкове повідомлення-рішення №7, яким до ДУ "Качанівська виправна колонія (№54)" застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) в сумі 510 грн. Копії розрахунків до вказаних вище рішень наявні у матеріалах справи.

Не погодившись з вказаними вище рішеннями, позивач подав до ДФС України скаргу.

Рішеннями ДФС України від 22.08.2019р. №40475/6/99-99-11-05-01-25 та від 27.08.2019р. №41207/6/99-99-11-05-01-25 про результати розгляду скарги, вимога про сплату боргу (недоїмки), рішення про застосування штрафних санкцій та податкове повідомлення-рішення залишено без змін, а скарга ДУ "Качанівська виправна колонія (№54)" - без задоволення.

Позивач не погодився з правомірністю винесення вимоги, рішень та податкового повідомлення-рішення, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України від 02.12.2010 № 2755-VI, який зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Положеннями статті 162 Податкового кодексу України визначено, що платниками податку на доходи фізичних осіб є, зокрема податковий агент.

Об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід (підпункт 163.1.1 пункту 163.1 статті 163 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 167.1 статті 167 Податкового кодексу України ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами.

Положеннями підпункту 14.1.48 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що заробітна плата для цілей розділу IV цього Кодексу - основна та додаткова заробітна плата, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, які виплачуються (надаються) платнику податку у зв`язку з відносинами трудового найму згідно із законом.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення виконання кримінальних покарань та реалізації прав засуджених" 07.09.2016 № 1492-VIII, який набрав чинності 08.10.2016, доповнено Кримінально-виконавчий кодекс України статтею 60-1, відповідно до частин 1, 2 якої засуджені до обмеження волі, залучені до суспільно корисної оплачуваної праці за строковим трудовим договором, підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню. Засуджені мають право на загальних підставах на призначення та отримання пенсії за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених законодавством про пенсійне забезпечення.

Згідно з частиною 1 статті 118 Кримінально-виконавчого кодексу України засуджені до позбавлення волі мають право працювати. Праця здійснюється на добровільній основі на підставі договору цивільно-правового характеру або трудового договору, який укладається між засудженим та фізичною особою - підприємцем або юридичною особою, для яких засуджені здійснюють виконання робіт чи надання послуг. Такі договори погоджуються адміністрацією колонії та повинні містити порядок їх виконання. Адміністрація зобов`язана створювати умови для праці засуджених за договорами цивільно-правового характеру та трудовими договорами.

Відповідно до частини 1 статті 120 Кримінально-виконавчого кодексу України праця осіб, засуджених до позбавлення волі, оплачується відповідно до її кількості і якості. Форми і системи оплати праці, норми праці та розцінки встановлюються нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України.

Частинами 1, 2 статті 122 Кримінально-виконавчого кодексу України визначено, що засуджені до позбавлення волі, залучені до суспільно корисної оплачуваної праці за строковим трудовим договором, підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню. Засуджені мають право на загальних підставах на призначення та отримання пенсії за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених законодавством про пенсійне забезпечення.

Судовим розглядом встановлено та не заперечується сторонами по справі , що між засудженими та позивачем було укладено строкові трудові договори, предметом яких є трудові відносини в межах, визначених цим договором, між засудженим та Установою, на час відбування особою, засудженою до позбавлення полі, покарання в Установі.

Типовий строковий договір, який укладається між позивачем та засудженими, міститься в матеріалах справи.

Згідно умов вказаних строкових трудових договорів у ході виконання засуджений зобов`язаний виконувати роботу, передбачено умовами договору, а Установа виплачувати працівникові заробітну плату згідно з цим договором і забезпечувати необхідні умови праці.

Вказаними строковими трудовими договорами визначено права та обов`язки засудженого, права та обов`язки установи, оплату праці, робочий час, термін дії договору та інше.

Суд зазначає, що позивачем не заперечується факт залучення до суспільно корисної оплачуваної праці за строковим трудовим договором засуджених осіб у перевіреному періоді.

Перевіркою встановлено, не заперечується представником позивача, що у період, що перевірявся, ДУ "Качанівська виправна колонія (№54)" перераховувала заробітну плату засудженим у загальному розмірі 414 577,72 грн., в т.ч. за квітень грудень 2016 року у розмірі 133 343,95 грн., за 2017 рік у розмірі 203 674,15 грн., за 2018 рік у розмірі 66 824,36 грн., за січень-березень 2019 року у розмірі 10 735,26 грн., з якої утримувався податок на доходи фізичних осіб та військовий збір. За наслідками проведення перевірки порушень з вказаного питання податковим органом не виявлено.

Відтак, позивачем сплачувався податок на доходи фізичних осіб - засуджених та військовий збір з доходів, отриманих засудженими, а тому суд відхиляє доводи позивача про неможливість нарахування ЄСВ та відсутність можливості надіслати повідомлення до органів фіскальної служби про таких працевлаштованих осіб у зв`язку з відсутністю документів, які посвідчують особу засуджених та присвоєння ним ідентифікаційних кодів.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначено Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" платниками єдиного внеску є, зокрема роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Відповідно до пунктів 1, 4 частини 2 статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" платник єдиного внеску зобов`язаний: своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування. У разі надсилання звітності поштою вона вважається поданою в день отримання відділенням поштового зв`язку від платника єдиного внеску поштового відправлення із звітністю.

Положеннями пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" передбачено, що єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого) частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці", та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.

Розмір єдиного внеску для кожної категорії платників, визначених цим Законом, та пропорції його розподілу за видами загальнообов`язкового державного соціального страхування встановлюються з урахуванням того, що вони повинні забезпечувати застрахованим особам страхові виплати і соціальні послуги, передбачені законодавством про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; фінансування заходів, спрямованих на профілактику страхових випадків; створення резерву коштів для забезпечення страхових виплат та надання соціальних послуг застрахованим особам; покриття адміністративних витрат із забезпечення функціонування системи загальнообов`язкового державного соціального страхування (частина 1 статті 8 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування").

Згідно з частиною 5 статті 8 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" єдиний внесок для платників, зазначених у статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 22 відсотки до визначеної статтею 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

У разі якщо база нарахування єдиного внеску не перевищує розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід, сума єдиного внеску розраховується як добуток розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід (прибуток), та ставки єдиного внеску.

Відповідно до частини 8 статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Частинами 1-4 статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" визначено, що рішення, прийняті органами доходів і зборів та органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обов`язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами.

Положення цієї статті поширюються лише на тих платників, які відповідно до цього Закону зобов`язані нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

У разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Пунктом 3 частини 11 статті 25 цього ж Закону встановлено, що за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску.

Таким чином, з аналізу наведених норм вбачається, що позивач є платником єдиного внеску, відтак зобов`язаний нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок як податковий агент, при цьому, базою оподаткування є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід засуджених осіб, які відбувають покарання та залучаються до робіт, за які виплачується заробітна плата.

При цьому, єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника (частина 12 статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування").

Враховуючи, що Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення виконання кримінальних покарань та реалізації прав засуджених", який набрав чинності 08.10.2016, ст. 122 Кримінально-виконавчого кодексу України викладено у новій редакції, відповідно до частини 1 якої засуджені до позбавлення волі, залучені до суспільно корисної оплачуваної праці за строковим трудовим договором, підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, суд не приймає твердження позивача про те, що відповідно до Інструкції про умови праці та заробітну працю засуджених до обмеження волі або позбавлення волі, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 07.03.2013 №396/5, суми виплат, отримані фізичними особами під час відбування покарання в місцях позбавлення волі не є базою нарахування єдиного соціального внеску.

Крім того, згідно з ч. 3 ст. 7 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Конституційний Суд України у рішенні від 16.01.2003 № 1-рп/2003 у справі N 1-3/2003 зазначив, що після Конституції України, що має найвищу юридичну силу (частина друга статті 8), закони в ієрархії нормативно-правових актів посідають провідне місце.

Таким чином, оскільки Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" в ієрархії нормативно-правових актів має вищу юридичну силу ніж Інструкція про умови праці та заробітну працю засуджених до обмеження волі або позбавлення волі, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 07.03.2013 №396/5, застосуванню підлягають норми Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", який визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

З огляду на вищевикладене, суд погоджується з доводами контролюючого органу про те, що позивачем у порушення п. 1, 2 ч. 2 ст. 6, п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" не включено до Звітів щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування заробітну плату засуджених, чим занижено базу нарахування єдиного внеску та відповідно занижено суму нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за перевіряємий період із заробітної плати засуджених.

Відповідно до положень п. 5 ч.11 ст.25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" податковий орган застосовує до платника єдиного внеску штрафні санкції за неналежне ведення бухгалтерської документації, на підставі якої нараховується єдиний внесок, накладається штраф у розмірі від восьми до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, суд дійшов висновку, що оскаржувана вимога про сплату боргу (недоїмки) № Ю-7 зі сплати недоїмки по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 91 207,10 грн. та рішення про застосування штрафних санкцій за неналежне ведення бухгалтерської документації, на підставі якої нараховується єдиний внесок №7, яким до ДУ "Качанівська виправна колонія (№54)" застосовано штрафні санкції в розмірі 255 грн. винесені контролюючим органом у відповідності до вимог чинного законодавства, а отже в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Щодо рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску №7, яким до ДУ "Качанівська виправна колонія (№54)" застосовано штрафні санкції в розмірі 54437,51 грн., судом встановлено наступне.

Пунктом 3 частини 11 ст.25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" передбачено, що податковий орган за донарахування податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску.

Судовим розглядом встановлено, що визначена рішенням про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску №7 сума штрафних санкцій в розмірі 54437,51 грн. складається з штрафних санкцій в розмірі 45 603,55 грн., - донарахування єдиного внеску на заробітну плату засуджених та штрафних санкцій у розмірі 8833,96 грн., нарахованих податковим органом за несвоєчасну сплату позивачем самостійно нарахованого єдиного внеску, що знайшло своє відображення на сторінці 12 акту перевірки, та підтверджене розрахунком штрафних санкцій, що міститься в матеріалах справи. В судовому засіданні представник позивача не заперечував проти наявності такого порушення, зазначивши, що викладені у акті перевірки факти в цій частині ним визнаються.

Судовим розглядом встановлено, що податкове повідомлення-рішення №7, яким до ДУ "Качанівська виправна колонія (№54)" застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) в сумі 510 грн. винесене за порушення, яке фактично полягало в тому, що позивач у періоді, що перевірявся, здійснював придбання товарів у фізичних осіб-підприємців, при цьому всупереч положенням п.п. «б» п. 176.2 ст.176 ПК України не відображав у звітності за формою №1-ДФ виплати коштів фізичним особам-підприємцям за придбаний товар за ознакою доходу « 175» - дохід, виплачений само зайнятій особі, у зв`язку з чим податковим органом до позивача були застосовані штрафні санкції у розмірі 510 грн. на підставі положень п. 119.2 ст.119 ПК України.

В судовому засіданні представник позивача зазначив, що йому не відомо про які конкретні господарські операції йде мова у акті перевірки, в свою чергу представник податкового орану повідомив суд, що жодного доказу який підтверджує вчинення позивачем вказаного порушення у розпорядженні контролюючого органу немає та надати пояснення у яких фізичних осіб підприємців позивач придбавав товар (послуги), протягом якого періоду, на які суми він не може, а акт перевірки такої інформації не містить.

Згідно положень ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, податковий орган свого обов`язку щодо доказування правомірності винесення податкового повідомлення-рішення №7 не виконав, що дає суду підстави для задоволення адміністративного позову у цій частині.

З урахуванням вищезазначеного, суд дійшов висновку про часткове задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13-14, 77, 139, 242-246, 250, 255, 295, пп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов державної установи "Качанівська виправна колонія (№ 54)") (, адреса: пров. Вишневий, 16,м. Харків, 61124) до Головного управління ДФС у Харківській області (, адреса: вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057) про скасування податкової вимоги, рішень про застосування штрафних санкції та податкового повідомлення - рішення задовольнити частково.

Скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 12.07.2019 року № 7.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст рішення виготовлено 21 лютого 2020 року.

Суддя О.В.Шевченко