Справа № 580/2949/19
Суддя: В.В. Гаращенко
Дата ухвалення: 2020-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2020 року справа № 580/2949/19

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаращенка В.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Дорошенко Л.В.,

представників позивача: Петренка С.О., Карнаушенка С.О., Овчаренка О.О. за довіреностями,

представника відповідача: Єременко Л.В. за довіреністю,

розглянувши за правилами загального позовного провадження в місті Черкаси адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Національна горілчана компанія» до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про скасування приписів, постанови, рішень та зобов`язання вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Національна горілчана компанія» звернулось до суду з позовною заявою до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, в якій, з врахуванням заяви про зміну позовних вимог, в т.ч. шляхом їх збільшенням, просить:

- визнати протиправним та скасувати припис №70 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, який винесено 29.08.2019 головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Черкаській області Державної архітектурно-будівельної інспекції України Безкровною Катериною Василівною;

- визнати протиправним та скасувати припис №71 про зупинення підготовчих та будівельних робіт, який винесено 29.08.2019 головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Черкаській області Державної архітектурно-будівельної інспекції України Безкровною Катериною Василівною;

- визнати протиправною та скасувати постанову №20/1023-7-1.18/1007 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності в сумі 72252,00 грн., яку винесено 11.09.2019 головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Черкаській області Державної архітектурно-будівельної інспекції України Безкровною Катериною Василівною;

- визнати протиправними та скасувати рішення №31 «Про скасування права на початок виконання будівельних робіт», винесене 06.09.2019 головним інспектором будівельного нагляду сектору по роботі з дозвільними документами управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Черкаській області Державної архітектурно-будівельної інспекції Поштаренко Д.С.;

- визнати протиправними та скасувати наказ №29 «Про скасування права на початок виконання будівельних робіт», виданий 06.09.2019 начальником управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Черкаській області Державної архітектурно-будівельної інспекції В.Полтавець;

- зобов`язати відповідача вчинити дії щодо відновлення запису про реєстрацію права на початок виконання будівельних робіт на об`єкті будівництва на підставі поданого позивачем 02.08.2019 повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класами наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1)/про зміну даних у повідомленні про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класами наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) у єдиному реєстрі дозвільних документів Державної архітектурно-будівельної інспекції.

Заявлені позовні вимоги, обґрунтовані тим, що відповідачем, під час проведення позапланової перевірки не дотримано належної процедури, з огляду на відсутність мотивованої інформації щодо необхідності її проведення та її оформлення шляхом складання двох приписів, що свідчить про упереджене ставлення до позивача і на недотримання посадовими особами відповідача вимог, встановлених порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 №553.

Водночас, позивач стверджує про надуманість та протиправність виявлених порушень, тим самих неправомірності приписів, постанови про накладення штрафу та скасування права на початок виконання будівельних робіт.

В ході перевірки сформовано хибний висновок про внесення позивачем в повідомлення про початок виконання будівельних робіт недостовірних даних, оскільки всі відомості в повній мірі відображенні в повідомленні та відповідають робочому проекту, а висновок відповідача про необхідність отримання містобудівних умов та обмежень для будівництва споруд за межами населених пунктів, суперечить п. 22 наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 06.11.2017 №289 «Про затвердження Переліку об`єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються».

Враховуючи наведене, позивач переконаний, що позапланова перевірка проведена відповідачем із порушенням норм чинного законодавства, тому усі документи, складені та прийняті за наслідком перевірки є протиправними та підлягають скасуванню, а порушене право відновленню.

Ухвалою суду від 30.09.2019 прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, справа призначена до розгляду за правилами загального позовного провадження.

25.11.2019 представником відповідача направлений відзив на позовну заяву.

05.12.2019 надійшло клопотання представника відповідача про продовження терміну для надання відзиву на адміністративний позов та на виконання вимоги суду надано документи і матеріали, що складені за результатами проведеної перевірки.

10.12.2019 позивачем подані пояснення для врахування їх під час розгляду справи щодо неповноти форми та змісту відзиву та заперечення щодо викладених у ньому обставин.

12.12.2019 представником відповідача подані додаткові пояснення до відзиву з метою спростування наведених позивачем обґрунтувань позовної заяви.

24.12.2019 позивачем для врахування під час розгляду справи подані пояснення, які стосуються службової записки, як основи для початку призначення перевірки, її не обґрунтованості, безпідставності та упередженості.

Також, 23.12.2019 позивачем додано до матеріалів справи заперечення проти клопотання представника відповідача про продовження терміну для надання відзиву на адміністративний позов, з проханням відмовити в його задоволенні за його необґрунтованістю.

Крім того, 24.12.2019 надано для приєднання до матеріалів справи завірені копії робочих проектів щодо спірних об`єктів будівництва.

Враховуючи, заяви та клопотання, які подані учасниками справи у підготовчому провадженні, суд зазначає, що відповідно до відомостей зазначених у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, ухвалу суду про відкриття провадження від 30.09.2019 уповноваженою особою відповідача отримано 03.10.2019.

Враховуючи наведене, останнім днем п`ятнадцятиденного строку, встановленого судом для подання відзиву на позовну заяву є 18.10.2019. Згідно з поясненнями представника відповідача пропущення строку на подання відзиву мало місце у зв`язку із перебуванням головного інспектора будівельного нагляду Безкоровної К.В., яка проводила перевірку, у відпустці.

Згідно із частиною 6 статті 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З метою дотримання принципів судочинства щодо рівності усіх учасників, змагальність сторін, та офіційного з`ясування всіх обставин справи, враховуючи заперечення та додаткові пояснення сторін, причини пропуску строку на подання відзиву, суд приймає до уваги висновки та аргументи наведені представником відповідача у відзиві на позовну заяву.

Відповідно до позиції представника відповідача, остання вважає, що перевірка призначена та проведена із дотриманням усіх вимог законодавства, оскаржені приписи та постанова винесена законно та обґрунтовано. Позапланову перевірку проведено на підставі службової записки, направлень для проведення планового (позапланового) заходу, з метою перевірки достовірності даних, наведених у повідомлені, поданого позивачем про початок виконання будівельних робіт.

В ході перевірки встановлено, що позивачем у повідомлені про початок виконання будівельних робіт, внесено недостовірні дані, які не відповідали розробленому робочому проекту, крім того позивач дійшов хибної думки щодо відсутності необхідності отримання містобудівних умов та обмежень, оскільки п. 22 наказу Мінрегіонбуду від 06.11.2017 №289 стосується будівництва за межами населеного пункту не будь-яких споруд, а саме лінійних інженерних магістралей, які можуть мати і споруди, і мережі.

Таким чином, позивач порушив норми Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», шляхом внесення недостовірних даних у повідомлення, а відсутність містобудівних умов та обмежень є підставою для зупинення будівельних робіт, та розцінюється як самочинне будівництво.

Також, представник відповідача вказала, що зареєстроване повідомлення позивача про початок виконання будівельних робіт скасовано згідно з наказом управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Черкаській області.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили позов задовольнити повністю, посилаючись на упереджені висновки перевірки, при цьому звернули увагу, що єдиний територіальний орган, який розглядає питання про видачу містобудівних умов та обмежень для спірного будівництва позивача, керуючись п. 22 наказу Мінрегіонбуду від 06.11.2017 №289 підтвердив про відсутність необхідності їх отримання.

У свою чергу, представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечила, просила у задоволенні позову відмовити. Представник зазначила, що позивачем, всупереч вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, на момент звернення позивача до суду, проектна документація на будівництво вже розроблена, при цьому до розроблення проекту позивач не звертався за роз`ясненням про необхідність надання містобудівних умов та обмежень для проектування, лист на який посилається позивач суперечить вимогам Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши письмові докази, додаткові пояснення та інші матеріали справи, повно та всебічно дослідивши їх, суд зазначає наступне.

На ім`я начальника управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Черкаській області 07.08.2019 надійшла службова записка головного інспектора будівельного нагляду сектору по роботі з дозвільними документами управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Черкаській області Поштаренко Д.С.

Відповідно до змісту записки, інспектор просить здійснити перевірку достовірності даних, наведених у повідомленні про початок виконання будівельних робіт, щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) на об`єкті: «Будівництво двох фільтраційних колон, продуктивністю по 25 м3/год кожна, для станції знезалізнення підземних вод в адміністративних межах Степанківської сільської ради, за межами населеного пункту, по Смілянському шосе Черкаської області», поданого товариством з обмеженою відповідальністю «Національна горілчана компанія» та зареєстроване 02.08.2019 вх. №1973/1023-3.4.

На підставі зазначеної службової записки, управлінням ДАБІ у Черкаській області видано наказ від 15.08.2019 №35п про проведення позапланової перевірки.

Згідно із направленням управління ДАБІ у Черкаській області від 15.08.2019 №192 головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу управління ДАБІ у Черкаській області Безкровною К.В. в період з 15.08.2019 по 29.08.2019 проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності на об`єкті будівництва позивача.

За наслідком проведення перевірки, інспектором складено акт №192 від 29.08.2019. Відповідно до змісту якого, інспектором виявлено порушення, а саме: невірно застосовано код об`єкта, згідно з Державним класифікатором будівель та споруд ДК 018-2000, застосовано код 2212.2 «станції насосні та фільтраційні на магістральних водопроводах», проте об`єкт не відноситься до магістральних трубопроводів, а також вказана недостовірна інформація щодо отримання містобудівних умов та обмежень (у повідомленні наявне посилання на п. 22 наказу Мінрегіонбуду від 06.11.2017 №289, містобудівні умови та обмеження не надаються на будівництво лінійних інженерних магістралей, мереж та споруд за межами населених пунктів). Проте, згідно проекту фільтраційні колони не являються спорудами лінійних інженерних магістралей, тому отримання містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкту «Будівництво двох фільтраційних колон, продуктивністю по 25 м3/год кожна, для станції знезалізнення підземних вод в адміністративних межах Степанківської сільської ради, за межами населеного пункту, по Смілянському шосе Черкаської області», є обов`язковим.

Враховуючи виявлені порушення, інспектором складено припис №70 про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 29.08.2019, у якому зазначено, що за результатом перевірки виявлено недостовірні дані в повідомленнях про початок будівельних робіт, що є порушенням п. 11 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого Постановою КМУ від 13.04.2011 №466 та зобов`язано позивача усунути порушення вимог чинного законодавства до 30.09.2019.

Крім того, інспектором складено припис №71 про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 29.08.2019, у якому викладено зміст аналогічних порушень п. 11 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого Постановою КМУ від 13.04.2011 №466 та зупинено виконання будівельних робіт до усунення порушень містобудівного законодавства негайно.

За результатами розгляду справи про правопорушення позивачем містобудівного законодавства, з врахуванням пояснень та заперечень стосовно виявлених порушень, інспектором винесено постанову від 11.09.2019 №20/1023-7-1.18/1007 та у відповідності до пункту 2 частини 2 статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» накладено штраф у розмірі 72252,00 грн.

Крім того, 06.09.2019 головним інспектором будівельного нагляду сектору по роботі з дозвільними документами управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Черкаській області Державної архітектурно-будівельної інспекції Поштаренко Д.С. прийнято рішення №31 «Про скасування права на початок виконання будівельних робіт», та як наслідок начальником управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Черкаській області Державної архітектурно-будівельної інспекції В. Полтавець прийнято 06.09.2019 наказ №29 «Про скасування права на початок виконання будівельних робіт» щодо повідомлення про початок виконання будівельних робіт №ЧК15.

Не погоджуючись із винесеними рішеннями суб`єкта владних повноважень, позивач звернувся до суду з метою захисту свого порушеного права.

Оцінюючи доводи представника позивача та заперечення представника відповідача суд зазначає, що визначальним у розгляді даної адміністративної справи є дослідження та перевірка правомірності висновків відповідача щодо порушення позивачем вимог закону у сфері містобудування.

Надаючи правову оцінку спірним публічно-правовим відносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Перевіряючи дії відповідача щодо наявності підстав та правомірності проведення перевірки, суд виходить із такого.

Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», а саме статтею 41 цього Закону визначено, що державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Так, процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт визначено Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року №553 (далі - Порядок №553).

Відповідно до підпунктів 5, 7 пункту 2 Порядку №553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом. Позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Однією з визначених Порядком підстав для проведення позапланової перевірки є необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об`єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів.

Як встановлено судом, на адресу управління ДАБІ у Черкаській області від позивача надійшло повідомлення про початок виконання будівельних робіт на об`єкті: «Будівництво двох фільтраційних колон, продуктивністю по 25 м3/год кожна, для станції знезалізнення підземних вод в адміністративних межах Степанківської сільської ради, за межами населеного пункту, по Смілянському шосе Черкаської області».

За результатом ознайомлення із поданим повідомленням, головним інспектором будівельного нагляду сектору по роботі із дозвільними документами, у відповідності до абзацу 4 підпункту 7 пункту Порядку №553, направлено начальнику управління службову записку, у якій вказано про необхідність проведення позапланової перевірки стосовно встановлення достовірності вказаних у повідомленнях даних.

Надалі, на підставі поданої службової записки, видано накази про проведення позапланової перевірки позивача та відповідні направлення для проведення такого позапланового заходу.

З наведеного, слід звернути увагу, що саме на етапі допуску до перевірки суб`єкт може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення контролю щодо себе. Водночас, допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень при її призначенні.

Отже, з огляду на наведене, судові спори спрямовані на оскарження процедурних питань, рішень, дій або бездіяльності контролюючих органів щодо призначення та/або проведення перевірок можуть бути задоволені лише в тому разі, якщо до моменту винесення рішення не відбулося допуску посадових осіб контролюючого органу до спірної перевірки.

Якщо ж допуск до проведення перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень законодавства, дотримання якого контролюється відповідними органами, тому відновлення порушених прав можливо лише шляхом скасування результатів проведення відповідної перевірки.

Аналіз наведених правових положень та дослідження матеріалів перевірки, дозволяють суду дійти висновку про те, що за умови допуску позапланова перевірка призначена та проведена посадовою особою відповідача із дотриманням вимог чинного законодавства, на підставі відповідних, належним чином оформлених документів, а тому твердження позивача про недотримання відповідачем встановленої процедури здійснення позапланового контролю шляхом його необґрунтованого призначення є безпідставними.

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправними та скасування приписів суд зазначає наступне.

Як вбачається із припису №70 про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних нор, стандартів і правил та припису №71 про зупинення підготовчих та будівельних робіт, інспектором викладено зміст аналогічних порушень, з посиланням на п. 11 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого Постановою КМУ від 13.04.2011 №466 та вказано аналогічний спосіб їх усунення.

За змістом п. 3 ч. 3 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 №3038-VI (далі - Закону №3038-VI), посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право: у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов`язкові для виконання приписи щодо:

- усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил;

- зупинення підготовчих та будівельних робіт.

Поряд з цим, у п. 17 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 №553 (далі - Порядок № 553) також зазначено, що у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, крім акта перевірки, складається протокол, видається припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил або припис про зупинення підготовчих та/або будівельних робіт.

У приписі обов`язково встановлюється строк для усунення виявлених порушень згідно з додатком.

З аналізу наведених норм п. 3 ч. 3 ст. 41 Закону №3038-VI, та п. 17 Порядку № 553 судом встановлено, що інспектором за наслідками проведеного заходу та у разі виявлення порушення/порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, видається припис, а саме про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил або припис про зупинення підготовчих та/або будівельних робіт.

Однак, інспектором прийнято приписи, якими зобов`язано зупинити виконання будівельних робіт на об`єкті до усунення порушень, а також зобов`язано позивача усунути виявленні порушення, які є ідентичними за змістом їх виконання, і позивачу двічі необхідно вчиняти аналогічні дії, як доказ виконання вимог інспектора.

Таким чином, при виданні спірного припису №70 про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних нор, стандартів і правил, суб`єкт владних повноважень діяв не обґрунтовано та не у спосіб, що передбачені п. 3 ч. 3 ст. 41 Закону України від 17.02.2011 № 3038-VI та п. 17 Порядку №553.

Отже припис №70 про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил слід визнати протиправним і скасувати повністю, як такий, що складений повторно за аналогічні порушення та дублює спосіб його усунення.

Щодо достовірності інформації в повідомленні про початок виконання будівельних робіт.

Відповідно до частини 1 статті 31 Закону №3038-VІ, проектна документація на будівництво об`єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджується замовником.

Наведені положення статті 31 Закону №3038-VІ відповідають і приписам пункту 9 Порядку розроблення проектної документації на будівництво об`єктів, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 16.05.2011 №45.

Таким чином, проектна документація повинна розроблятись із обов`язковим врахуванням містобудівної документації та вихідних даних.

Статтею 1 Закону №3038-VI поняття містобудівної документації визначено як затверджені текстові та графічні матеріали з питань регулювання планування, забудови та іншого використання територій.

Частиною 1 статті 16 Закону №3038-VI передбачено, що планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них.

Основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту є генеральний план населеного пункту, що визначено абзацом 1 частини 1 статті 17 цього ж Закону.

У відповідності до частини 1 статті 18 Закону № 3038-VI на основі генерального плану населеного пункту (у його складі або як окремий документ) з метою визначення умов та обмежень використання території для містобудівних потреб у межах визначених зон розробляється план зонування територій. План зонування території встановлює функціональне призначення, вимоги до забудови окремих територій (функціональних зон) населеного пункту, їх ландшафтної організації.

Однак, позивач у повідомленні про початок виконання будівельних робіт вказує на відсутність необхідності отримання містобудівних умов та обмежень з посиланням на п. 22 наказу Мінрегіонбуду від 06.11.2017 № 289, крім того представники в судовому засіданні в спростування висновку перевірки посилаються на лист відділу регіонального розвитку, містобудування та архітектури Черкаської районної державної адміністрації від 01.10.2019 №1023-7-1.18/1114.

Вказаним листом підтверджено позицію позивача, що для проектування будівництва двох фільтраційних колон, продуктивністю по 25 м3/год кожна, для станції знезалізнення підземних вод в адміністративних межах Степанківської сільської ради, за межами населеного пункту, по Смілянському шосе Черкаської області, містобудівні умови та обмеження не видаються.

При цьому, ключовим і вагомим у можливості застосування п. 22 наказу Мінрегіонбуду від 06.11.2017 №289, за переконанням позивача, є проектування будівництва споруди за межами населеного пункту.

Таким чином, спірним питанням у межах цих правовідносин є встановлення чи має право позивач не отримувати містобудівні умови та обмеження для проектування будівництва двох фільтраційних колон, продуктивністю по 25 м3/год кожна, для станції знезалізнення підземних вод в адміністративних межах Степанківської сільської ради, за межами населеного пункту, по Смілянському шосе Черкаської області.

Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 06 листопада 2017 року №289 (далі Наказ №289) затверджено перелік об`єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються, такий перелік складається з 29 об`єктів.

За п. 22 Наказу №289 містобудівні умови та обмеження не надаються для будівництва лінійних інженерних магістралей, мереж та споруд за межами населених пунктів.

На переконання суду, законодавець у кожному пункті переліку від « 1» до « 29» передбачив конкретні види будівництва чи реконструкцій для яких містобудівні умови та обмеження не надаються.

При цьому, суд звертає увагу, що Наказ №289 не визначає загальні норми, а лише затверджує перелік по кожному з об`єктів, що в свою чергу унеможливлює розширене або часткове тлумачення пунктів такого, тобто це імперативна норма, яка чітко позначає певні дії й не допускає ніяких відхилень від вичерпного переліку прав і обов`язків суб`єктів.

Прикладом слугує зокрема те, що слово «споруда» в переліку використовується не одноразово та застосовано в сукупності з приналежністю її до об`єктів та цілями проведення реконструкції або будівництва.

Більш того, кожен пункт переліку має прив`язку до виду об`єкту нерухомості, його стану, місця розташування та до інших властивостей і ознак.

Також відповідно до абз. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» об`єктами будівництва є будинки, будівлі, споруди будь-якого призначення, їх комплекси та частини, лінійні об`єкти інженерно-транспортної інфраструктури.

Державний класифікатор будівель та споруд ДК 018-2000, який затверджено і введено в дію наказом Держстандарту України від 17.08.2000 за №507, дає визначення термінів «споруди» та «інженерні споруди»:

- споруди - це будівельні системи, пов`язані з землею, які створені з будівельних матеріалів, напівфабрикатів, устаткування та обладнання в результаті виконання різних будівельно-монтажних робіт;

- інженерні споруди - це об`ємні, площинні або лінійні наземні, надземні або підземні будівельні системи, що складаються з несучих та в окремих випадках огороджувальних конструкцій і призначені для виконання виробничих процесів різних видів, розміщення устаткування, матеріалів та виробів, для тимчасового перебування і пересування людей, транспортних засобів, вантажів, переміщення рідких та газоподібних продуктів та т. ін.

Інженерні споруди класифікуються в основному за інженерним задумом, що визначається цільовим означенням об`єкта.

До інженерних споруд відносяться: транспортні споруди (залізниці, шосейні дороги, злітно-посадкові смуги, мости, естакади тощо), трубопроводи та комунікації, дамби, комплексні промислові споруди, спортивні та розважальні споруди та т.ін.

При цьому нормативно не закріплено єдиного терміну «магістраль», такий термін має кілька значень та застосовується у трубопровідному транспорті, газотранспортні, нафтотранспортні, а також може бути автомагістраллю, проте спільним для всіх значень терміну «магістраль» - це головний напрям у шляхах сполучення.

Таким чином, аналіз пункту 22 Наказу №289 свідчить про те, що об`єкт будівництва має бути класифікований саме як «лінійна інженерна магістраль» і законодавець чітко визначає, що за інженерним задумом та цільовим означенням вона повинна бути лінійною, інженерною, мати статус головного напрямку, тобто бути магістраллю, при цьому може мати в собі мережі, а також споруди як її складові, та обов`язково знаходитись за межами населених пунктів.

Отже позивач, в повідомленні про початок виконання будівельних робіт, помилково дійшов висновку про можливість застосувати п. 22 Наказу №289 лише з причин того, що споруди, які останній має намір збудувати, знаходиться за межами населеного пункту.

Суд відхиляє посилання на лист відділу регіонального розвитку, містобудування та архітектури Черкаської районної державної адміністрації від 01.10.2019 №1023-7-1.18/1114, оскільки лист не є нормативно-правовим актом, чи будь-яким іншим дозвільним документом та датований після звернення до суду.

Що стосується правомірності винесення постанови про накладення штрафу, суд зазначає таке.

Згідно зі змістом складеної за результатом перевірки документації інспектором будівельного нагляду виявлено порушення позивачем вимог п. 11 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого Постановою КМУ від 13.04.2011 №466.

Відповідно до змісту наведеної правової норми, замовник, відповідно до закону, несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданому ним повідомленні про початок виконання будівельних робіт, та за виконання будівельних робіт без повідомлення.

Відповідальність юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (суб`єктів містобудування) за правопорушення у сфері містобудівної діяльності встановлено Законом України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності».

Згідно зі змістом оскаржуваної постанови від 11.09.2019 №20/1023-7-1.18/1007 про накладення штрафу за порушення у сфері містобудівної діяльності позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого пункту 2 частини 2 статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» накладено штраф у розмірі 72252 грн.

Так, пунктом 2 частини 2 статті 2 вказаного Закону передбачено, що суб`єкти містобудування, які є замовниками будівництва об`єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно, несуть відповідальність у вигляді штрафу за виконання будівельних робіт без повідомлення про початок їх виконання, а також наведення недостовірних даних у такому повідомленні, вчинене щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), - у розмірі тридцяти шести прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Враховуючи наведені правові положення, інспектором вірно розраховано фінансову санкцію у вигляді штрафу, що підлягає сплаті позивачем в розмірі 72252 грн. (прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб, встановлений з 1 липня 2019 року 2007 грн. * 36 = 72252).

Отже, суд погоджується з висновком відповідача щодо необхідності отримання містобудівних умов та обмежень і зазначає, що постанова про накладення штрафу винесена інспектором правомірно, зважаючи на виявлене правопорушення у сфері містобудівної діяльності, а відтак, не може бути скасована.

Аналогічного висновку суд дійшов про відсутність можливості задоволення вимог позивача щодо визнання протиправними та скасування рішення №31 «Про скасування права на початок виконання будівельних робіт», наказу №29 «Про скасування права на початок виконання будівельних робіт», та зобов`язати відповідача вчинити дії по відновленню права, оскілки вказані рішення прийнятті, як наслідок виявленого, та не спростованого позивачем порушення.

Так, в силу ч. 2 ст. 39-1 Закону №3038-VI, у разі виявлення відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи без належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, а також у разі скасування містобудівних умов та обмежень реєстрація такої декларації, право на початок виконання підготовчих або будівельних робіт, набуте на підставі поданого повідомлення, підлягають скасуванню відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

При цьому твердження представника позивача, про неможливість до застосування ч. 2 ст. 39-1 Закону №3038-VI, по причині, що містобудівні умови та обмеження не скасовувались, а були відсутні, суд відхиляє, так як скасування є тотожним поняттю відсутність.

За п. 15 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 №466 (далі Порядок №466) право на початок виконання підготовчих або будівельних робіт, набуте на підставі поданого повідомлення, також може бути скасовано відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю у разі встановлення під час проведення перевірки порушень вимог містобудівної документації, містобудівних умов та обмежень, невідповідності об`єкта будівництва проектній документації на будівництво такого об`єкта, вимогам будівельних норм, стандартів і правил, порушень містобудівного законодавства у разі невиконання вимог приписів посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю. Орган державного архітектурно-будівельного контролю скасовує право на початок виконання підготовчих або будівельних робіт, набуте на підставі поданого повідомлення, шляхом видачі відповідного розпорядчого акта, таким чином суб`єкти владних повноважень видаючи рішення №30 та наказ №29 діяли у відповідності до чинних правил.

Щодо невірно застосованого коду об`єкта згідно з Державним класифікатором будівель та споруд ДК 018-2000 суд зазначає наступне.

Встановлено, що позивач у повідомленні про початок виконання будівельних робіт вказав код об`єкта будівництва « 2212.2 - Станції насосні та фільтраційні на магістральних водопроводах» згідно з Державним класифікатором будівель та споруд ДК 018-2000, який затверджено і введено в дію наказом Держстандарту України від 17.08.2000 № 507.

За переконанням позивача, код 2212.2 найбільше відповідає будівництву двох фільтраційних колон, для станції знезалізнення підземних вод, так як тільки вказаним підкласом передбачене будівництво станцій насосних та фільтраційних на магістральних водопроводах.

Те що, фільтраційні колони входять до магістральних водопроводу, позивач пояснює технологічним процесом по завершенню запланованого комплексного виробничого будівництва, що являтиме собою системи водопроводу, як єдиного, функціонального, технологічного комплексу, до якого входитимуть окремі трубопроводи з усіма об`єктами і спорудами та зв`язаними з ними єдиним технічним процесом, тому за своїм функціоналом, неведене підпадає під термін за аналогією з терміном «магістральний трубопровід», який визначений Законом України «Про трубопровідний транспорт». Застосування аналогії необхідне, оскільки чинне законодавство України не містить визначення поняття «магістральний водопровід».

З цих підстав позивач стверджує, що комплекс будівель та споруд, які будуються за чотирма робочими проектами у сукупності утворять магістральний водопровід, при цьому позивач зазначає, що Державний класифікатор будівель та споруд ДК 018-2000 передбачає лише один клас водопроводів, « 2222 - Місцеві трубопровідні системи для води та інших продуктів», проте позивач не мав підстав відносити об`єкт будівництва до класу 2222, оскільки цей клас не передбачає ні фільтраційних станцій, ні насосних станцій.

В свою чергу, за матеріалами позапланової перевірки встановлено, що інспектор також використовує термін - «магістральний трубопровід» і вказаний висновок підтримує представник відповідача в судому засіданні.

Враховуючи наведене, суд зазначає, що позивачем вірно вказано, що нормативно не закріплено єдиного терміну «магістральний водопровід».

Крім того, так само не закріплено єдиного терміну «магістраль», такий термін має кілька значень та застосовується у трубопровідному транспорті, газотранспортні, нафтотранспортні, а також може бути автомагістраллю, проте спільним для всіх значень терміну «магістраль» - це головний напрям у шляхах сполучення.

Так, ст. 1 Закону України «Про трубопровідний транспорт» від 15 травня 1996 року № 192/96-ВР (далі Закон 192) визначає термін, магістральний трубопровід - технологічний комплекс, що функціонує як єдина система і до якого входить окремий трубопровід з усіма об`єктами і спорудами, зв`язаними з ним єдиним технологічним процесом, або кілька трубопроводів, якими здійснюються транзитні, міждержавні, міжрегіональні поставки продуктів транспортування споживачам, або інші трубопроводи, спроектовані та збудовані згідно з державними будівельними вимогами щодо магістральних трубопроводів.

Разом з тим, суд звертає увагу, що за абзацом третім вказаної статті також визначено, що промислові трубопроводи (приєднані мережі) - всі інші немагістральні трубопроводи в межах виробництв, а також нафтобазові, внутрішньопромислові нафто-, газо- і продуктопроводи, міські газорозподільні, водопровідні, теплопровідні, каналізаційні мережі, розподільчі трубопроводи водопостачання, меліоративні системи тощо.

В свою чергу, представники в судовому засіданні пояснювали, що система водопроводу позивача входитиме до виробничої мережі побудованої на одній земельній ділянці.

Також позивач обґрунтовує вірність визначення класу будівництва для фільтраційних колон, як частини магістрального трубопроводу, саме своєю комплексністю та функціоналом за технологічним процесом, проте відповідно терміну «магістрального трубопроводу», ціль такого трубопроводу - транзит міждержавний та поставка міжрегіональна продуктів транспортування споживачам, тобто законодавець з метою вирізнення серед іншого, передбачив міжтериторіальну приналежність такого трубопроводу, отже враховуючи, що позивач є промисловим підприємством та має намір провести будівництво на одній земельній ділянці, відповідно висновок про віднесення водопроводу позивача до класу магістрального лише за його технологічним процесом є помилковим, тим самим позивачем не спростовано висновок акту від 29.08.2019 №192.

Більше того, в спростування твердження позивача, з врахуванням , що позивач вказує на намір будувати фільтраційній колони, як споруди за межами населеного пункту, то Державний класифікатор будівель та споруд ДК 018-2000, підклас 2222.9, клас 2222 місцеві трубопровідні системи для води та інших продуктів, передбачає споруди місцевих трубопровідних систем.

Застосовуючи вимоги частини другої статті 2 КАС України, суд дійшов висновку, що позапланову перевірку проведено на підставі належним чином оформлених документів, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, документи за результатами проведення перевірки складено із дотриманням встановлених нормами чинного законодавства правил. Разом з цим, судом встановлено правильність висновків інспектора стосовно допущених позивачем недостовірності даних та відповідно правопорушень у сфері містобудівної діяльності.

Разом з тим, твердження представника позивача, наведені у позовній заяві та додаткових поясненнях є частково обґрунтованими, відтак позовна заява є такою, що підлягає частковому задоволенню.

Зважаючи на висновок суду про часткову обґрунтованість позовної заяви, в силу вимог статті 139 КАС України суд вирішує питання про розподіл судових витрат у відповідності до частини задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 72, 76, 90, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати припис №70 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 29.08.2019.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної архітектурно-будівельної інспекції України (01133, м. Київ, бул. Лесі Українки, 26 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Національна горілчана компанія» (19632 Черкаська область, Черкаський район, с. Степанки, Смілянське шосе, 8-й кілометр, 2, ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана з врахуванням особливостей закріплених п. 15.5 Перехідних положень КАС України протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду. Якщо в судовому засіданні проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 14 лютого 2020 року.

Суддя В.В. Гаращенко