Справа № 400/2848/19
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2020-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2020 р.м. ОдесаСправа № 400/2848/19

Категорія: 109010000 Головуючий в 1 інстанції: Марич Є.В.

Місце ухвалення: м. Миколаїв

Дата складання повного тексту: 22.10.2019 р.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Бітова А.І.

суддів Лук`янчук О.В.

Ступакової І.Г.

при секретарі Рощіній К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою управління державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради про визнання протиправними та скасування постанови, приписів,

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до управління державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради (далі УДАБК ММР) про визнання протиправними та скасування:

- постанови №35 по справі про адміністративне правопорушення від 15 серпня 2019 року;

- припису №44 від 09 серпня 2019 року про зупинення підготовчих та будівельних робіт;

- припису №44-1 від 09 серпня 2019 року про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що, спірні постанова та приписи є протиправними, оскільки ним не проводилась реконструкція гаражу, а лише була здійснена заміна покрівлі, відтак, позивачем не було вчинено порушень законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Відзиву на позовну заяву відповідачем до суду першої інстанції не надано.

Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2019 року позов ОСОБА_1 до УДАБК ММР задоволено.

Скасовано постанову по справі про адміністративне правопорушення від 15 серпня 2019 року №35 та закрито провадження по даній адміністративній справі.

Визнано протиправними та скасовані припис №44 від 09 серпня 2019 року про зупинення підготовчих та будівельних робіт, та припис №44-1 від 09 серпня 2019 року про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань УДАБК ММР на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1 536,80 грн.

В апеляційній скарзі УДАБК ММР ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального, з порушенням норм процесуального права, та з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи

Доводи апеляційної скарги:

- під час проведення позапланової перевірки встановлено, що позивачем виконується не реконструкція гаражу, а, як встановлено актом від 09 серпня 2019 року №110/2019, саме будівельні роботи без подання повідомлення про початок виконання вищезазначених робіт відповідному органу ДАБК та без відповідних документів, які дають право на виконання таких робіт;

- судом першої інстанції досліджено не в повному обсязі всі обставини справи, оскільки відповідно до даного рішення зазначається, що позивачем виконувались роботи по заміні покрівлі гаражу без втручання в несучі конструкції. Проте, в матеріалах справи не містяться жодних доказів на підтвердження даних обставин. В свою чергу, відповідно до листа адміністрації Центрального району ММР від 18 липня 2019 року №461/06.01-46/19 та доданих до нього фотоматеріалів вбачається, що виявлено ознаки здійснення підготовчих та будівельних робіт у дворі житлового будинку за адресою: вул. АДРЕСА_1 . Тобто, твердження позивача що ним виконувались виключно покрівельні роботи є хибними.

Відзиву на апеляційну скаргу на адресу суду апеляційної інстанції не надходило.

Учасники справи в судове засідання апеляційного адміністративного суду не з`явилися, про час, дату та місце слухання справи повідомлені належним чином. Враховуючи що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, особиста їх участь в судовому засіданні не обов`язкова. Судова колегія, у відповідності до ч.2 ст. 313 КАС України, визнає можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.

Згідно ч.4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги УДАБК ММР, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.

Обставини встановлені судом першої інстанції, підтверджені судом апеляційної інстанції:

У період з 29 липня 2019 року по 09 серпня 2019 року відповідачем проведено позапланову перевірку дотримання позивачем вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів та правил на об`єкті: Будівництво будівлі невизначеного призначення у дворі житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 .

За результатами перевірки відповідачем було складено акт №110/2019 від 09 серпня 2019 року, згідно висновків якого відповідачем встановлено, виконання будівельних робіт без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу ДАБК щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1), що є порушенням п.1 ч.1 ст. 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та п.13 Постанови Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року №466 "Деякі питання виконання підготовчих та будівельних робіт".

Відповідачем складено протокол про адміністративне правопорушення від 09 серпня 2019 року, припис №44 від 09 серпня 2019 року про зупинення підготовчих та будівельних робіт, припис №44-1 від 09 серпня 2019 року про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

На підставі вищезазначених матеріалів 15 серпня 2019 року, відповідачем винесено постанову №35 по справі про адміністративне правопорушення, якою визнано позивача винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 96 КУпАП та накладено штраф в розмірі 8 500 грн.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами правомірності та обґрунтованості оскаржуваних приписів та постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Судова колегія вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 6-14, 72, 73, 74, 76, 77, 78, п.п.3-5 ст. 79 КАС України, ч.1 ст. 9, ст. 10 Закону України "Про архітектурну діяльність", п.6 ч.1 ст. 7 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", Переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 07 червня 2017 року №406, які регулюють спірні правовідносини.

Судова колегія не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.

Статтею 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Згідно ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.. 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Пунктами 3-5 ст. 79 КАС України встановлено, що відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом із поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу.

У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.

Відповідно ч.3 ст. 308 КАС України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Враховуючи вищевикладені норми діючого законодавства, судова колегія доходить висновку, що обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на суб`єкта владних повноважень.

Також судова колегія зазначає, що при неможливості подання доказів у встановлений строк до суду першої інстанції учасник справи з підтвердження поважності причин неподання зазначених доказів та причини, з яких доказ не міг бути поданий у встановлений строк.

Так, ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2019 року було відкрито провадження у даній адміністративній справі та призначено судове засідання на 26 вересня 2019 року о 10:00 год.

26 вересня 2019 року УДАБК ММР подано клопотання про відкладення розгляду справи №400/2848/19, у зв`язку з необхідністю підготовки відзиву на позовну заяву.

Суд першої інстанції задовольнив клопотання відповідача та розгляд справи було відкладено на 02 жовтня 2019 року для надання часу відповідачу для підготовки відзиву.

Однак, на адресу суду першої інстанції станом на час вирішення справи (22 жовтня 2019 року) відповідачем відзиву не подано.

18 листопада 2019 року УДАБК ММР разом з апеляційної скаргою подано фотоматеріали, які підтверджують виявлення ознак здійснення підготовчих та будівельних робіт.

Судова колегія не приймає вищезазначені докази, оскільки судом першої інстанції було забезпечено право відповідача на подання відзиву та надання інших доказів шляхом відкладення розгляду справи по суті, але вищезазначеним правом відповідач не скористався.

Крім того, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що в апеляційній скарзі апелянт не зазначає причин, з яких докази не було подано у зазначений судом строк.

Судова колегія доходить висновку, що відповідачем без поважних причин не надано до суду першої інстанції доказів, для підтвердження обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі.

Таким чином, суд першої інстанції, керуючись ч.5 ст. 77 КАС України, правомірно вирішив справу на підставі наявних в матеріалах справи доказах.

Так, відповідно ч.1 ст. 9 Закону України "Про архітектурну діяльність", будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Згідно ст. 10 Закону України "Про архітектурну діяльність", для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об`єктів архітектури додержання суб`єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

Державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно - будівельного контролю (далі - орган державного архітектурно-будівельного контролю).

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 7 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" визначено, що управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється шляхом контролю за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності, вимог будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об`єктів містобудування (далі - вихідні дані), проектної документації.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", замовник має право виконувати будівельні роботи після подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України.

Переліком будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 07 червня 2017 року №406, зокрема не потребує документів заміна покрівлі будівель і споруд згідно з будівельними нормами без втручання в несучі конструкції.

В позовній заяві ОСОБА_1 посилався на те, що ним не велося будівельних та підготовчих робіт, а лише виконувались роботи по заміні покрівлі гаражу, що підтверджується графою розділу Х "пояснення, зауваження або заперечення щодо проведеного заходу державного нагляду та цього акту" акту №110/2019 від 09 серпня 2019 року (а.с. 21).

Факт проведення позивачем робіт по заміні покрівлі гаражу відповідачем не спростовано.

Таким чином, відповідачем не доведено суду першої інстанції, що в діях позивача є склад правопорушення, за скоєння якого його притягнуто до адміністративної відповідальності.

За таких обставин судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно дійшов висновку про скасування постанови та приписів, в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи все вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Оскільки дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст. 328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 310, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, ч.5 ст. 328 КАС України, судова колегія,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу управління державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 21 лютого 2020 року.

Головуючий: Бітов А.І.
Суддя: Суддя: Лук`янчук О.В. Ступакова І.Г.