Справа № 160/1955/20
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2020-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
20 лютого 2020 р.Справа №160/1955/20
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Захарчук - Борисенко Н.В., розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Г.Р.П. АСМУ» про забезпечення позову в адміністративній справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Г.Р.П. АСМУ» до Головного управління Державної служби України з питань праці у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування Постанови про накладення штрафу,-
19.02.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю «Г.Р.П. АСМУ» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Державної служби України з питань праці у Дніпропетровській області, в якій просить:
- визнати протиправною та скасувати Постанову Головного управління Державної служби України з питань праці у Дніпропетровській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами ДН2871/1856/АВ/ТД-ФС/571 від 25.11.2019 року, згідно з якою на Товариство з обмеженою відповідальністю «Г.Р.П. АСМУ» накладено штраф у розмірі 250 380 (двісті п`ятдесят тисяч триста вісімдесят) гривень.
Одночасно з поданням позовної заяви, Товариство з обмеженою відповідальністю «Г.Р.П. АСМУ» звернулось до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить:
- до розгляду Дніпропетровським окружним адміністративним судом позовної заяви (адміністративного позову) про визнання протиправною та скасування Постанови Головного управління Державної служби України з питань праці у Дніпропетровській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ДН2871/1856/АВ/ТД-ФС/571 від 25.11.2019 щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Г.Р.П. АСМУ» зупинити дію вказаної Постанови №ДН2871/1856/АВ/ТД-ФС/571 від 25.11.2019;
- до розгляду Дніпропетровським окружним адміністративним судом позовної заяви (адміністративного позову) про визнання протиправною та скасування Постанови Головного управління Державної служби України з питань праці у Дніпропетровській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ДН2871/1856/АВ/ТД-ФС/571 від 25.11.2019 щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Г.Р.П. АСМУ» зупинити стягнення на підставі Постанови №ДН2871/1856/АВ/ТД-ФС/571 від 25.11.2019, яке здійснюється Соборним відділом Державної виконавчої служби у виконавчому провадженні № ВП 61110582 від 06.02.2020.
В обгрунтування заяви про забезпечення позову позивач зазначив, що на підставі Постанови державного виконавця Нечай Л.С. від 06.02.2020 у виконавчому провадженні № ВП 61110582 від 06.02.2020 з поточного рахунку позивача № НОМЕР_1 /UAH було списано грошову суму у розмірі 184 605 грн. 91 коп. у зв`язку з виконанням Постанови Головного управління Державної служби України з питань праці у Дніпропетровській області ДН2871/1856/АВ/ТД-ФС/571 від 25.11.2019 року.
Позивач вважає, що виконання Постанови призведе до спричинення позивачу істотних збитків. Невжиття таких заходів щодо забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Згідно з ч. 1 ст. 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку про необхідність відмови у її задоволенні з огляду на таке.
Кодексом адміністративного судочинства України встановлені вимоги до змісту і форми заяви про забезпечення позову.
Відповідно до частини третьої статті 166 Кодексу адміністративного судочинства України - заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.
Інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.
Згідно із частиною четвертою ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України, подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.
Відповідно до частин першої та другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
У відповідності до пункту першого частини першої ст. 151 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути забезпечено, зокрема, зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта.
При цьому частиною п`ятою ст. 151 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що зупинення дії нормативно-правового акта як захід забезпечення позову допускається лише у разі очевидних ознак протиправності такого акта та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду з позовом щодо такого акта.
З вищенаведеного слідує, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.
Статтею 150 та частиною 5 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України визначено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.
В розумінні наведених норм процесуального закону, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги; ймовірності ускладнення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушення у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є у часниками даного судового процесу.
Так, Товариство з обмеженою відповідальністю «Г.Р.П. АСМУ» у своїй заяві про забезпечення позову зазначає, що на підставі виконавчого провадженні № ВП 61110582 від 06.02.2020 з поточного рахунку позивача вже списано грошову суму у розмірі 184 605, 91 грн., що є більшою від загальної суми згідно оскаржуваної постанови.
А тому, з урахуванням вищенаведених норм законодавства, суд вважає, що позивачем не доведено, як саме зупинення стягнення на підставі оскаржуваної постанови, яке здійснюється Соборним відділом Державної виконавчої служби у виконавчому провадженні № ВП 61110582 від 06.02.2020, істотно ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися.
Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Очевидна протиправність прийнятого рішення має вказувати на такі обставини, що не потребують детального з`ясування чи додаткового доказування.
Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Під час вирішення питання про наявність підстав для забезпечення позову, суд зазначає, що обов`язок щодо доведення та обґрунтування наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, обґрунтованості та невідвертості додаткових зусиль і витрат у майбутньому, покладається саме на особу, яка звернулась до суду із заявою про забезпечення позову.
Суд зазначає, що у заяві про забезпечення позову заявником не доведено підстав для забезпечення позову, прямо передбачених частиною 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України.
Враховуючи вище викладене, суд дійшов до висновку, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Г.Р.П. АСМУ» про забезпечення позову є необґрунтованою у зв`язку з чим, не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись 150, 151, 154, 243, 248, 256, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Г.Р.П. АСМУ» про забезпечення позову в адміністративній справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Г.Р.П. АСМУ» до Головного управління Державної служби України з питань праці у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування Постанови про накладення штрафу - відмовити.
Копію ухвали направити учасникам справи.
Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко