Справа № 280/5449/19
Суддя: Конишева Олена Василівна
Дата ухвалення: 2020-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

11 лютого 2020 року (15 год. 25 хв.) Справа № 280/5449/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд

у складі головуючого судді Конишевої О.В.,

за участю секретаря судового засідання Туяк О.К.,

представників сторін:

позивача Швець Д.І.,

відповідача 1 не з`явився,

відповідача 2-Принцовський Д.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, )

Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, )

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі відповідач 1), Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі відповідач 2), в якому позивач просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення ГУ ДФС Запорізькій області від 17.07.2018 року № , від 17.07.2019 року № , від 17.07.2019 року № , Рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області №000213305 від 23.10.2019 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску.

Ухвалою суду від 11.11.2019 позовну заяву було залишено без руху на підставі ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) та встановлено відповідачу термін для усунення недоліків. Позивачем через канцелярію суду надані документи на виконання ухвали суду, якими були усунуті недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 09.12.2019 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 08.01.2020.

Протокольною ухвалою суду від 08.01.2020 відкладено підготовче засідання на 21.01.2020.

Протокольною ухвалою суду від 21.01.2020 за клопотанням сторін закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на той же день.

У судовому засіданні 21.01.2020 оголошено перерву до 11.02.2020.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, вважає висновки зроблені в акті перевірки безпідставними, оскільки позивачем під час проведення перевірки надано копії всіх первинних документів на підтвердження здійснення господарських операцій з контрагентами. Позов просить задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, зокрема зазначив, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті з додержанням вимог діючого законодавства. В задоволені позовної заяви просить відмовити в повному обсязі.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, судом встановлено наступне.

ГУ ДФС у Запорізькій області проведено документальну позапланову виїзну перевірку фізичної особи підприємця ОСОБА_1 , якою встановлено порушення позивачем:

- п.177.10 ст. 177 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI зі змінами та доповненнями, а саме ФОП ОСОБА_1 не була зареєстрована та не велась Книга обліку доходів та витрат відповідно до вимог п.177.10 ст. 177 ПКУ та Порядку ведення Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи-підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, затверджену Наказом Міністерства доходів і зборів України 16.09.2013р. №481;

- п.177.2 ст.177, п.177.4 ст.177 (чинними на момент скоєння порушення) ПКУ (із змінами та доповненнями) у результаті чого визначено суму податкових зобов`язань з ПДФО від здійснення підприємницької діяльності за періоди з 01.01.2017р. по 31.12.2018р., що підлягає сплаті до бюджету ФОП ОСОБА_1 та як наслідок його заниження на загальну суму 2151626,64 грн., в тому числі : за 2017р. на суму 2151626,64грн, за 2018р. на суму 0,00грн.;

- пп..163.1.1 п.163.1 ст.163, пп..164.1.3 п.164.1 ст.164, п.171.1, п.171.2, ст.171 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. № 2755-VI (зі змінами та доповненнями) фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 завищено суму чистого оподатковуваного доходу отриманого від здійснення діяльності, що підлягає обкладенню військовим збором у сумі 179302,22 грн. в тому числі по періодах : 2017р. у сумі 179302,22грн.;

- п.1 ч.2 ст.6, п.2 ч.1 ст.7, ч.11 ст.8, ч.7, ч.8 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010р. №2464- VI із змінами та доповненнями ФОП ОСОБА_1 було занижено за період 2017р.-2018р. суму чистого доходу від підприємницької діяльності (п.2 акту перевірки), в результаті чого занижено зобов`язання зі сплати єдиного внеску на суму 101277,00 грн., а саме по періодах : за 2017р. на суму 101277,00 грн, за 2018р. на суму 0,00 грн.;

-в порушення п.п.14.1.181 п.14.1 ст.14, п.198.1, п.198.3 ст. 198 Податкового Кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI (зі змінами та доповненнями), а саме завищено податковий кредит на загальну суму 372207,12грн., що призвело до: завищення ПДВ, що сплачується до державного бюджету на загальну суму 372207,12 грн. в т.ч.:

за вересень 2017 на суму 334758,00 грн.;

за листопад 2017 на суму 37449,12 грн.

За результатом перевірки складено Акт № 422/08-01-13-05/ НОМЕР_1 від 07.06.2019 року «Про результати планової документальної виїзної перевірки Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів, дотримання вимог валютного та іншого законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2017 по 31.12.2018», на підставі якого відповідачем було прийнято, зокрема:

податкове повідомлення-рішення від 17.07.2018 року за № , за яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування на суму 3227439,26 грн. в тому числі: податкове зобов`язання 2151626,64 грн., штрафна (фінансова) санкція 1075813,32 грн.;

податкове повідомлення-рішення від 17.07.2019 року за № , за яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір на суму 268953,33 грн. в тому числі : податкове зобов`язання 179302,22 грн., штрафна (фінансова ) санкція 89651,11 грн.;

податкове повідомлення-рішення від 17.07.2019 року за № , за яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму 539586,12 грн. в тому числі: податкове зобов`язання 372207,12 грн., штрафна (фінансова ) санкція 167379,00 грн.;

Крім того, Рішенням від 23.10.2019 №000213305 до позивача застосовано штрафні санкції за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в сумі 10127,70 грн.

Вважаючи прийняті відповідачем податкові повідомлення - рішення та рішення про застосування штрафних санкцій протиправними, позивач звернувся до суду із позовом про їх скасування.

Щодо встановлення органом ДФС завищення витрат на суму 5 976 530 грн., судом встановлено наступне.

На сторінці 10 Акту перевірки вказано, що підставою для встановлення органом ДФС завищення суми витрат за 2017 рік в сумі 5 976 530 грн. слугували результати документальної позапланової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати ПДВ при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «Фруктплюс» (код за ) за період з 01.01.2017, за період 01.02.2017 по 31.03.2017 з ТОВ «Кост плюс» (код за ), за період з 01.03.2017 по 31.03.2017 з ТОВ «Буд-інженерія» (код за ), за період з 01.04.2017 по 30.04.2017 з ПП «Асгард Охорона» (код за ), за період з 01.05.2017 по 31.05.2017 з ТОВ «ЮТЛ Трейдінг» (код за ), за період з 01.06.2017 по 30.06.2017 з ТОВ «Альт-Стандарт» (код за ), за період з 01.05.2017 по 31.07.2017 з ПП «Охорона Гуард» (код за ), за період з 01.08.2017 по 30.09.2017 з ТОВ «Амрон-буд» (код за ), за період з 01.08.2017 по 31.08.2017 з ТОВ «Євротезвіс» (код за ), за період з 01.08.2017 по 31.08.2017 з ТОВ Дарджест (код за ), за період з 01.09.2017 по 31.10.2017 з ТОВ «Бріск торг» (код за 0) про що було складено Акт від 11.01.2018 №9/08-01-13-05/ НОМЕР_1 .

За результатами вказаної позапланової перевірки встановлено відсутність реально вчинених господарських операцій з вказаними контрагентами та як наслідок, юридична дефектність відповідних первинних документів, яка не дозволяє формувати дані податкового обліку.

За висновками Акту позапланової перевірки встановлено порушення позивачем:

завищення суми податкових зобов`язань, заявлених у податкових деклараціях з ПДВ за період з 01.01.2017 по 31.10.2017, що не призвело до виникнення грошових зобов`язань на загальну суму 1 080 643,36грн.

завищення сум податкового кредиту, заявлених у податкових деклараціях з ПДВ за період з 01.01.2017 по 31.10.2017, що не призвело до виникнення грошових зобов`язань на загальну суму 1 195 306грн.

Висновки Акту позапланової перевірки були оскаржені в адміністративному порядку. Скарга ФОП ОСОБА_1 залишена без розгляду.

Встановлюючи Актом перевірки завищення витрат в сумі 5 976 530 грн., орган ДФС зазначає, що перевіркою не встановлено наявність розумних економічних або інших причин (ділової мети) від вказаних операцій. Такі причини можуть бути наявними лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект в результаті підприємницької або іншої економічної діяльності, а не виключно чи переважно за рахунок формування витрат, податкового кредиту за рахунок інших суб`єктів підприємницької діяльності.

Суд не погоджується із такими висновками відповідача з огляду на наступне.

Завищення витрат в сумі 5 976 530 грн. встановлено органом ДФС розрахунково, виходячи з висновків Акту позапланової перевірки про завищення податкового кредиту з ПДВ в загальній сумі 1 195 306грн. за 2017рік.

На сторінці 10 Акту перевірки орган ДФС так і зазначає, що враховуючи висновки акту документальної позапланової перевірки від 11.01.2018 №9/08-01-13-05/ НОМЕР_1 загальна сума не підтверджених документально витрать становить 5 976 530 грн.

Така позиція щодо донарахування ПДФО та визначення суми витрат є неправомірною та такою, що суперечить нормам Податкового кодексу України. Суд зазначає, що реальність господарських операцій позивача підтверджується наступними первинними документами із:

ТОВ «Фруктплюс» (код за ) Договір купівлі-продажу №0130-1 від 30.01.2017р., видаткова накладна №119 від 10.03.2017;

ТОВ «Кост плюс» (код за ) Договір купівлі-продажу №0227-1 від 27.02.2017р., видаткова накладна №56 від 27.02.2017р., видаткова накладна №73 від 28.02.2017р., видаткова накладна №257 від 25.03.2017;

ТОВ «Буд-інженерія» (код за ) Договір купівлі-продажу №0316-1 від 16.03.2017р., видаткова накладна №346 від 16.03.2017р., видаткова накладна №347 від 30.03.2017р., видаткова накладна №348 від 31.03.2017;

ПП «Асгард Охорона» (код за ), - Договір купівлі-продажу №0426-1 від 26.04.2017р., видаткова накладна №175 від 26.04.2017р., видаткова накладна №176 від 26.04.2017р., видаткова накладна №177 від 26.04.2017р., видаткова накладна №178 від 26.04.2017;

ТОВ «ЮТЛ Трейдінг» (код за ) Договір купівлі-продажу №18/05/17 від 18.05.2017р., видаткова накладна №121 від 22.05.2017р., рахунок на оплату №214 від 18.05.2017;

ПП «Охорона Гуард» (код за ) видаткова накладна №135 від 25.07.2017р., видаткова накладна №155 від 17.05.2017р., видаткова накладна №274 від 30.06.2017р., видаткова накладна №536 від 21.07.2017;

ТОВ «Амрон-буд» (код за ) Договір купівлі-продажу №0821-2 від 21.08.2017р., видаткова накладна №85 від 21.08.2017р., видаткова накладна №86 від 29.08.2017р., видаткова накладна №87 від 29.08.2017р., видаткова накладна №150 від 26.09.2017р., видаткова накладна №184 від 20.09.2017р., видаткова накладна №187 від 01.09.2017р., видаткова накладна №188 від 25.09.2017;

ТОВ «Євротезвіс» (код за ) - Договір купівлі-продажу №0801-1 від 01.08.2017р., видаткова накладна №187 від 01.08.2017р., видаткова накладна №188 від 01.08.2017р., видаткова накладна №208 від 01.08.2017р., видаткова накладна №253 від 03.10.2017р., видаткова накладна №254 від 11.10.2017р., видаткова накладна №255 від 13.10.2017р., видаткова накладна №256 від 18.10.2017р., видаткова накладна №257 від 19.10.2017р., видаткова накладна №258 від 19.10.2017р., видаткова накладна №259 від 11.10.2017;

ТОВ Дарджест (код за ) Договір купівлі-продажу №0821-1 від 21.08.2017р., видаткова накладна №14 від 21.08.2017;

ТОВ «Бріск торг» (код за 0), - видаткова накладна №16 від 05.10.2017р., видаткова накладна №24 від 11.10.2017р., видаткова накладна №528 від 27.06.2017р., видаткова накладна №529 від 30.06.2017р., видаткова накладна №530 від 30.06.2017.

Перелік податкових накладних, отриманих від постачальників у 2017 році є підставою для формування податкового кредиту з ПДВ та не є підставою для формування витрат у Декларації про майновий стан за 2017 рік ФОП ОСОБА_1 . Встановлення порушень з ПДВ за результатами позапланової перевірки, а саме - завищення податкового кредиту не може слугувати підставою для встановлення порушень з ПДФО, а саме встановлення завищення витрат.

Щодо встановлення органом ДФС завищення витрат на суму 5 976 951,36грн. судом встановлено наступне.

На сторінці 12 Акту перевірки орган ДФС зазначає, що в ході проведення перевірки первинних документів, а саме прибуткових накладних, банківських виписок, актів виконаних робіт встановлено, що у періоді з 01.01.2017 по 31.12.2017 ФОП ОСОБА_1 було придбано товарно-матеріальні цінності та послуги, але подальшої їх реалізації, з метою отримання доходу не відбулося.

Також, підставою для донарахування орган ДФС зазначає відсутність підтверджуючих документів стосовно зберігання, транспортування товарів придбаних у контрагентів постачальників: ТОВ «Платінум - 2010», ТОВ «Сателлит», ТОВ «Комунтех», ТОВ «Епіцентр К», «Будівельно-господарський гіпермаркет «Епіцентр К» м. Запоріжжя. , ТОВ «Елізе -2007», ТОВ «Вікналенд», філія ТОВ «Вікналенд» у м. Запоріжжя, ТОВ «Торговий дім «Вінчестер», ТОВ «Метро Кеш Енд Кері Україна», Філія ТОВ «Метро Кеш Енд Кері Україна» у м. Запоріжжя , ТОВ «ВС Будкомпані», ПП «Євро Пласт».

Судом встановлено, що фактично ФОП ОСОБА_1 здійснював посередницьку діяльність з неспеціалізованої оптової торгівлі ( Код КВЕД 46.90).

Реальність господарських операцій позивача підтверджується наступними первинними документами із:

ТОВ «Платінум - 2010» - рахунками на оплату, видатковими накладними, та податковими накладними;

ТОВ «Сателлит» -Договір поставки №S20230 від 12.05.2017, рах. на оплату №180 від 12.05.2017 та ВН №921 від 16.05.2017; Договір поставки №S20245 від 26.05.2017, ВН №990 від 29.05.2017, ВН №200 від 26.05.2017; Договір поставки №S20244 від 26.05.2017, рах. на оплату№198 від 26.05.2017, ВН №989 від 29.05.2017, Договір поставки №S20237від 19.05.2017, ВН №955 від 22.05.2017, ВН №944 від 21.05.2017;

ТОВ «Комунтех» - відатковою накладною №29 від 10.07.2017;

ТОВ «Елізе -2007» - ВН № РН-0000369 від 05.10.2017, ВН № РН-0000409 від 26.10.2017, ВН № РН-0000327 від 08.09.2017, ВН № РН-0000240 від 03.08.2017, ВН № РН-0000541 від 26.12.2017, ВН № РН-0000528 від 19.12.2017, ВН № РН-0000369 від 05.10.2017, ВН № РН-0000179 від 29.06.2017, ВН № РН-0000172 від 29.06.2017, ВН № РН-0000146 від 14.06.2017, ВН № РН-0000145 від 14.06.2017, ВН № РН-0000091 від 17.05.2017,ВН № РН-0000103 від 05.10.2017, ВН № РН-0000105 від 23.05.2017,ВН № РН-0000108 від 23.05.2017, ВН № РН-0000047 від 12.04.2017,ВН № РН-0000033 від 04.04.2017,ВН № РН-0000073 від 28.04.2017,ВН № РН-0000069 від 27.04.2017,ВН № РН-0000047 від 12.04.2017,ВН № РН-0000069 від 27.04.2017,ВН № РН-0000047 від 12.04.2017,ВН № РН-0000069 від 27.04.2017;

філія ТОВ «Вікналенд» у м. Запоріжжя Договір поставки №244 від 10.03.2017, рахунок на оплату №2734589 від 12.06.2017р., видаткова накладна №2734589 від 29.06.2017р., видаткова накладна №2734588 від 29.06.2017р. рахунок на оплату №2730538 від 30.05.2017р., рахунок на оплату №2725590 від 15.05.2017р., видаткова накладна №2725590 від 19.05.2017р., видаткова накладна №2722580 від 26.05.2017р., рахунок на оплату №2725513 від 15.05.2017р., видаткова накладна №2725513 від 19.05.2017р., рахунок на оплату №2722580 від 03.05.2017р., рахунок на оплату №2721228 від 26.04.2017р., видаткова накладна №2721228 від 05.05.2017р., рахунок на оплату №2714557 від 20.04.2017р., видаткова накладна №2714557 від 20.04.2017р., рахунок на оплату №2718543 від 18.04.2017р., видаткова накладна №2718543 від 20.04.2017р., видаткова накладна №2712761 від 12.04.2017р., рахунок на оплату №2716210 від 10.04.2017р., видаткова накладна №2716210 від 12.04.2017р., рахунок на оплату №2716704 від 07.04.2017р., видаткова накладна №2716704 від 12.04.2017р., рахунок на оплату №2714517 від 03.04.2017р., видаткова накладна №2714517 від 27.04.2017р., рахунок на оплату №2714895 від 04.04.2017р., видаткова накладна №2714895 від 05.04.2017р., рахунок на оплату №2712761 від 28.03.2017р., рахунок на оплату №2712737 від 28.03.2017р., видаткова накладна №2712737 від 04.04.2017р., рахунок на оплату №2715386 від 05.04.2017р., видаткова накладна №2715386 від 07.04.2017р., видаткова накладна №2712737 від 04.04.2017р., рахунок на оплату №2705308 від 27.02.2017р., видаткова накладна №2705308 від 13.03.2017р., видаткова накладна №2705498 від 13.03.2017р., рахунок на оплату №2708406 від 13.03.2017р., видаткова накладна №2708406 від 22.03.2017р., рахунок на оплату №2709513 від 16.03.2017р., видаткова накладна №2709513 від 22.03.2017;

ТОВ «Вікналенд» - рах. на оплату №2735488 від 20.06.2017 та ВН №2735488, рах. на оплату №2734581 від 12.06.2017 та ВН №2734581 від 29.06.2017, рах. на оплату №2731621 від 12.06.2017 та ВН №2731621 від 29.06.2017, рах. на оплату №2801296 від 19.12.2017 та ВН №2801296 від 19.12.2017, рах. на оплату №2746695 від 21.07.2017 та ВН №2746695 від 01.08.2017, рах. на оплату №2750210 від 01.08.2017 та ВН №2750210 від 03.08.2017, рах. на оплату №2747174 від 24.07.2017 та ВН №2747174 від 14.08.2017, рах. на оплату №2749409 від 28.07.2017 та ВН №2749409 від 10.08.2017, рах. на оплату №2750809 від 02.08.2017 та ВН №2750809 від 10.08.2017, рах. на оплату №2752534 від 02.08.2017 та ВН №2752534 від 10.08.2017, рах. на оплату №2747173 від 24.07.2017 та ВН №2747173 від 10.08.2017, рах. на оплату №2752287 від 07.08.2017 та ВН №2752287 від 08.08.2017, рах. на оплату №2751510 від 04.08.2017 та ВН №2751510 від 07.08.2017, ВН №2762343 від 06.09.2017, ВН №2762343 від 06.09.2017, рах. на оплату №2762339 від 05.09.2017 та ВН №2762339 від 05.09.2017, рах. на оплату №2775766 від 10.10.2017 та ВН №2775766 від 10.10.2017;

ТОВ «Торговий дім «Вінчестер» - Товарно-транспортна накладна №612 від 11.01.2017р., Товарно-транспортна накладна №661 від 15.01.2017р., Товарно-транспортна накладна №966 від 18.01.2017р., Товарно-транспортна накладна №600 від 10.01.2017р. рахунок на оплату №9-00000007 від 12.01.2017р., видаткова накладна №9-00000005 від 12.01.2017р., рахунок на оплату №9-00000003 від 10.01.2017р., видаткова накладна №9-00000004 від 12.01.2017р., видаткова накладна №9-00000056 від 06.02.2017р., видаткова накладна №9-00000014 від 17.01.2017р., видаткова накладна №9-00000017 від 18.01.2017р., видаткова накладна №9-00000020 від 19.01.2017р., видаткова накладна №9-00000026 від 23.01.2017р., видаткова накладна №9-00000038 від 27.01.2017р., видаткова накладна №9-00000042 від 30.01.2017р., рахунок-фактура №9-00000141 від 06.03.2017р., видаткова накладна №9-00000115 від 06.03.2017р., рахунок-фактура №9-00000063 від 03.02.2017р., видаткова накладна №9-00000052 від 03.02.2017р., видаткова накладна №9-00000071 від 13.02.2017р.рахунок-фактура №9-00000102 від 17.02.2017р., видаткова накладна №9-00000085 від 17.02.2017р., рахунок-фактура №9-00000118 від 24.02.2017р., видаткова накладна №9-00000098 від 24.02.2017;

ТОВ «Метро Кеш Енд Кері Україна» - фіскальні чеки №000068831 від 16.10.2017, №000068853 від 28.10.2017, №000053437 від 17.09.2017;

ТОВ «ВС Будкомпані» - ВН №РН-0000015 від 30.08.2017р., ВН №РН-0000012 від 03.05.2017;

ПП «Євро Пласт» - ВН№ЄП-0000040 від 06.02,2017;

ТОВ «Епіцентр К» товарний чек №Кнк/Z1-1048003 від 09.09.2017 та чек про сплату №244600, товарний чек №Кнк/Z1- 0806424 від 21.07.2017 та чек про сплату №72 від 21.07.2017, товарний чек №Кнк/Z1- 1162526 від 03.10.2017 та чек про сплату №356 від 03.10.2017, товарний чек №Кнк/Z1- 0806676 від 21.07.2017 та чек про сплату №97 від 21.07.2017, товарний чек №Кнк/Z1- 0332347 від 31.03.2017 та чек про сплату №0003 від 31.03.2017, Видаткова накладна Знк/z1-0014780 від 26.05.2017, рах. № счт/Z1-0031230 від 05.05.2017, Видаткова накладна Pнк/Z1-0012267 від 05.05.2017;

Позивачем надано усі первинні документи, що підтверджують фактичне здійснення господарських операцій з придбання товарів/послуг у постачальників та його реалізацію покупцям.

Порядок оподаткування доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування встановлено статтею 177 Податкового кодексу України.

Згідно із пунктами 177.1 статті 177 Податкового кодексу України доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставками, визначеними в пункті 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Для фізичної особи - підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, не включаються до витрат і доходу суми податку на додану вартість, що входять до ціни придбаних або проданих товарів (робіт, послуг) (пункт 177.3 статті 177 Податкового кодексу України).

Пунктом 177.2. ст.177 Податкового кодексу України зазначено, що об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Відповідно до п.177.4 ст.177 ПК України до переліку витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів, належать:

- витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об`єкта витрат;

- витрати на оплату праці фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з таким платником податку (далі - працівники), які включають витрати на оплату основної і додаткової заробітної плати та інших видів заохочень і виплат виходячи з тарифних ставок, у вигляді премій, заохочень, відшкодувань вартості товарів (робіт, послуг), витрати на оплату за виконання робіт, послуг згідно з договорами цивільно-правового характеру, будь-яка інша оплата у грошовій або натуральній формі, встановлена за домовленістю сторін (крім сум матеріальної допомоги, які звільняються від оподаткування згідно з нормами цього розділу);

- обов`язкові виплати, а також компенсація вартості послуг, які надаються працівникам у випадках, передбачених законодавством, внески платника податку на обов`язкове страхування життя або здоров`я працівників у випадках, передбачених законодавством;

- суми податків, зборів, які пов`язані з проведенням господарської діяльності такої фізичної особи - підприємця (крім податку на додану вартість для фізичної особи - підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, та акцизного податку, податку на доходи фізичних осіб з доходу від господарської діяльності, податку на майно); суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірах і порядку, встановлених законом; платежі, сплачені за одержання ліцензій на провадження певних видів господарської діяльності фізичною особою - підприємцем, одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, які пов`язані з господарською діяльністю фізичної особи - підприємця;

- інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов`язані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1-177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги зв`язку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов`язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов`язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

Таким чином, за приписами ПК України підставами для віднесення до складу витрат сум витрат, понесених на придбання товарів (робіт, послуг), є сукупність таких умов, як реальне (фактичне) придбання товарів (робіт, послуг), використання придбаних товарів (робіт, послуг) у власній господарській діяльності, а також документальне підтвердження понесених витрат.

Крім того, 01.01.2015 Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 №71- VIII, запроваджено військовий збір. Відповідно до підпункту 1.1 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 Податкового кодексу України.

Так, згідно із пунктом 162.1 статті 162 Податкового кодексу України платниками є: фізична особа - резидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні: фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; податковий агент.

Відповідно до підпункту 1.2 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України об`єктом оподаткування військовим збором є доходи, визначені статтею163 Податкового кодексу України. Згідно з підпунктом 163.1.1 пункту 163.1 статті 163 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

Відповідно до підпункту 164.1.3 пункту 164.1 статті 164 Кодексу загальний річний оподатковуваний дохід дорівнює сумі загальних місячних оподатковуваних доходів, іноземних доходів, отриманих протягом такого звітного податкового року, доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності згідно із статтею 177 цього Кодексу.

Об`єктом оподаткування фізичної особи - підприємця є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця (пункт 177.2 статті 177 Кодексу).

Таким чином, за правилами Податкового кодексу України підставою для віднесення до складу витрат сум витрат, понесених на придбання товарів (робіт, послуг), є сукупність таких умов, як реальне (фактичне) придбання товарів (робіт, послуг), використання придбаних товарів (робіт, послуг) у власній господарській діяльності, а також документальне підтвердження понесених витрат.

Згідно з підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначено Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 07.07.2010 №2464-VI, який набрав чинності з 01.01.2011 (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі Закон №2464-VI).

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 4 Закону №2464-VI платниками єдиного внеску є, зокрема, фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

За приписами пункту 1 частини другої статті 6 Закону №2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок. Обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках,передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів , бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок (частини друга та третя статті 9 Закону №2464).

Таким чином, дослідженні в ході судового розгляду первинні документи свідчать про те, що угоди, які були укладені між позивачем та контрагентами постачальниками ТМЦ (запасні частини, комплектуючи та інше) спрямовані на реальне настання наслідків, умовлених ними, виконані сторонами в повному обсязі та відповідають положенням вільного, господарського і податкового законодавства, що підтверджено належним чином оформленими первинними документами бухгалтерського та податкового обліку. ТМЦ, які придбавалися позивачем притаманні його господарській діяльності та використовувалися ним у власній господарській діяльності.

Враховуючи наявність господарської мети при укладанні договору, надання первинних документів, які свідчать про виконання правочинів та використання його результатів у господарській діяльності позивачем, суд дійшов висновку щодо реальності вчинених правочинів з контрагентами-постачальниками.

Контролюючим органом, у свою чергу, не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об`єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені вказаними документами, а також не представлено жодних доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі.

Суд зазначає, що співставлення даних податкової звітності з автоматизованої бази ДФС, як етапу контрольно- перевірочної роботи не передбачає здійснення податковим органом оцінки дотримання платником вимог податкового законодавства та аналізу змісту та характеру правовідносин, що стали підставою для формування даних податкового обліку платника. Питання правильності відображення платником в обліку проведених господарських операцій має досліджуватись податковим органом при проведенні документальної перевірки платника з дослідженням фінансово-господарських первинних документів, пов`язаних з нарахуванням та сплатою податків.

Щодо неправомірного донарахування ПДВ на загальну суму 372207,12 грн. в результаті висновків перевіряючих про завищення податкового кредиту за вересень 2017 на суму ПДВ 334758грн. та за листопад 2017 на суму ПДВ 37449,12 грн. суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що позивач за перевіряємий період мав фінансово - господарські операції з Малим приватним підприємством «Н.В.І.» та ТОВ «ЄВРОТЕЗІС».

Щодо взаємовідносин позивача з Малим приватним підприємством «Н.В.І.» судом встановлено наступне.

В акті перевірки на сторінці 119 зазначено, що аналізом інформаційних баз та податкової звітності по Мале приватне підприємством «Н.В.І.» (код за ) встановлено придбання ФОП ОСОБА_1 наступної групи товару за вересень 2017року на суму 334758грн., в т.ч. по операціях з Малим приватним підприємством «Н.В.І.» (код за ) та наведено перелік податкових накладних включених ФОП ОСОБА_1 до складу податкового кредиту за вересень 2017 року по взаємовідносинах з МПП «Н.В.І.» на загальну суму ПДВ 334758,00 грн.

Орган ДФС підставою для донарахувань зазначає, що перевіркою не підтверджено здійснення товарних операцій постачальником МПП «Н.В.І» на адресу ФОП ОСОБА_1 та не підтверджено реальності здійснення господарської операції. Контролюючий орган робить висновок, що товари не постачалися та не надавалися, що в первинних документах зазначені господарські операції, які фактично не відбувались. У зв`язку з чим, вони (договори, податкові накладні, видаткові та прибуткові накладні, акти надання послуг, акти здачі-прийняття робіт тощо) не мають юридичної сили первинних документів. І як наслідок, ОСОБА_1 неправомірно формував регістри бухгалтерського обліку та податкову звітність з ПДВ на підставі таких первинних документів.

У своїх висновках орган ДФС зазначає, що первинні документи по взаємовідносинам з МПП «Н.В.І» не мають юридичної сили первинних документів, тобто визнає по суті їх нікчемними.

При цьому в Акті перевірки, взагалі, відсутні посилання на первинні документи щодо операцій з придбання товарів ФОП ОСОБА_1 у МПП «Н.В.І.», розрахунків між суб`єктами господарювання, тобто такі документи не досліджувалися.

Суд зазначає, що за наявності ознак нікчемності правочину, податкові органи мають право та повинні звертатися до судів з позовами про стягнення в доход держави коштів, отриманих по правочинах, здійснених з метою, що свідомо суперечить інтересам держави і суспільства, посилаючись на їх нікчемність, а не класти власний висновок в основу податкового правопорушення та визначати на цій підставі грошове зобов`язання - така правова позиція викладена 20.03.2018 Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в контексті справи № 805/10886/13-а, адміністративне провадження №К/9901/1424/18.

З матеріалів справи судом встановлено, що між позивачем (Продавець) та МПП «Н.В.І.» (Покупець) укладено договір №1018-1 від 18.10.2016, відповідно до якого в порядку та на умовах визначених даним Договором, продавець передає у власність покупцю запірну арматуру (засувки, клапани, крани фланц та інше), а покупець зобов`язується прийняти та оплатити її загальну вартість на умовах цього договору.

Реальність господарських операцій підтверджується наступними первинними документами, а саме: договором №1018-1 від 18.10.2016, видатковими накладними, податковими накладними, виписками по рахунку.

Контролюючий орган вказує, що ОСОБА_1 неправомірно формував регістри бухгалтерського обліку, однак, суд зазначає, що позивачем бухгалтерські регістри в ході перевірки не надавалися та не формувалися.

Натомість усі податкові накладні за якими у вересні 2017 року сформовано податковий кредит оформлені належним чином у відповідності з п.201.1 ПКУ та своєчасно зареєстровані в ЄРПН.

Документами, що підтверджують фактичне здійснення господарських операцій є накладні, складені постачальником МПП «Н.В.І.» на адресу ФОП ОСОБА_1 , а саме: накладна №8 від 23.08.2017 на загальну суму 235920,00 грн. в т.ч. ПДВ 39320,00 грн. (придбання товарів : засувка сталева вварна, засувка нержавіюча ,засувка вварна, засувка з електроприводом); накладна №9 від 29.08.2017 на загальну суму 347208,00 грн. в т.ч. ПДВ 57868,00 грн. (придбання товарів: квадрат, дріт)

Вказані накладні за формою та змістом оформлені належним чином у відповідності зі ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та підтверджують факт здійснення господарських операцій.

Згідно з п.2.1. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим Наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88: первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Так, відповідачем в Акті перевірки не зазначено документальних підтверджень щодо не здійснення господарських операцій з придбання товару ФОП ОСОБА_1 у постачальників.

Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «ЄВРОТЕЗІС» суд зазначає наступне.

Органом ДФС встановлено завищення податкового кредиту з ПДВ у сумі 37449,12 грн. на підставі того, що згідно баз даних ДФС, зокрема ІС «ПОДАТКОВИЙ БЛОК», Архіву електронної звітності, Єдиний реєстр податкових накладних, ВЕБ САЙТ ГУ ДФС України та інші бази даних ДФС встановлена відсутність придбання по ланцюгу товарів (робіт та послуг), що були реалізовані підприємством ТОВ «ЄВРОТЕЗІС» на адресу ФОП ОСОБА_1 .

Отже, підставою донарахувань ПДВ в сумі 37449,12 грн. ФОП ОСОБА_1 відповідно до Акту перевірки є те , що ТОВ «ЄВРОТЕЗІС» придбаває одну групу товарів, а реалізує по ланцюгу поставки іншу групу товарів, чим маніпулює податковою звітністю.

В акті на сторінці 118 зазначено, що реквізити первинного документу це перш за все показники, які характеризують сутність господарської операції. Сутність первинних документів полягає в тому, що вони фіксуючи факти здійснення господарських операцій, є основою для податкового обліку.

При цьому, в ході перевірки органом ДФС не досліджувалися первинні документи, що підтверджують фактичне здійснення господарських операцій з придбання товару ФОП ОСОБА_1 в період жовтня 2017 року у ТОВ «ЄВРОТЕЗІС». В акті перевірки відсутні посилання на первинні документи з придбання товарів та банківські виписки.

З матеріалів справи судом встановлено, що між позивачем (покупець) та ТОВ «ЄВРОТЕЗІС» (продавець) укладено договір купівлі продажу №0801-1 від 01.08.2017, відповідно до якого продавець зобов`язується поставити покупцю обладнання (далі Товар), а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його відповідно до умов цього договору.

Реальність господарської операції підтверджується наступними первинними документами, а саме: договором купівлі продажу №0801-1 від 01.08.2017, видатковою накладною №187 від 01.08.2017, видатковою накладною №188 від 01.08.2017, видатковою накладною №208 від 01.08.2017, видатковою накладною №253 від 03.10.2017, видатковою накладною №254 від 11.10.2017, видатковою накладною №255 від 13.10.2017, видатковою накладною №256 від 18.10.2017, видатковою накладною №257 від 19.10.2017, видатковою накладною №258 від 19.10.2017, видатковою накладною №259 від 11.10.2017.

ФОП ОСОБА_1 проведено розрахунки з ТОВ «ЄВРОТЕЗІС»: 28.08.2018 на загальну суму 429420,80грн. в т.ч. ПДВ 71570 грн.; 31.10.2017 на загальну суму 77922,96грн. в т.ч. ПДВ 12987,16грн.; 15.11.2017 на загальну суму 24980,36 в т.ч. ПДВ 4163,39 грн.; 21.11.2017 на загальну суму 117163,00 в т.ч. ПДВ 19527,17грн.

Щодо зазначення відповідачем про те, що згідно комп`ютерних автоматизованих інформаційних систем: ІС «Податковий блок», Архіву електронної звітності, Єдиного реєстру податкових накладних, Веб-сайту та інших баз даних Державної фіскальної служби встановлено, що контрагенти постачальниками позивачу було реалізовано товар, який має джерело невідомого походження так як відсутнє його придбання в ланцюгах постачання або виробництва, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Використанні відповідачем інформаційні бази даних податкового органу не мають статусу офіційних і можуть містити помилки, які впливають на правовий статус платника податку. Тому вони не можуть розглядатись, як належні докази у справі, крім того чинним законодавством не передбачена належність таких баз до засобів доказування.

Програмне забезпечення (інформаційні бази ДПІ) до первинних або інших документів, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку платника податків не відноситься. Крім того, такі дані не є належним доказом відсутності фактів здійснення господарських операцій безпосередньо платника податків - позивача, та доказом несплати ним податку, якщо спірний період податковим органом перевірено з урахуванням всіх первинних документів та документів податкової звітності.

Згідно з пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з п. 198.3 ст. ст. 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної.

Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням терміну реєстрації, відносяться до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше: ніж через 365 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних; для платників податку, що застосовують касовий метод, - ніж через 60 календарних днів з дати списання коштів з банківського рахунка платника податку;

Відповідно до п. 200.1 ст. 200 ПК України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно з п. 201.10 ст. 201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

Виявлення розбіжностей даних податкової декларації та даних Єдиного реєстру податкових накладних є підставою для проведення контролюючими органами документальної позапланової виїзної перевірки продавця та у відповідних випадках покупця товарів/послуг.

Таким чином, податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість має бути підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, які є підставою для формування податкового обліку платника податків. Податкова накладна є документом, який підтверджує факт сплати покупцем ПДВ у ціні товару.

Доведеність податкового правопорушення полягає у комплексному дослідженні усіх складових господарських операцій, без чого неможливо довести або спростувати реальність вчинення господарських операцій.

Крім того, умови виникнення права на податковий кредит, а саме: реальне здійснення операцій з придбання послуг з метою їх використання оподаткованих операціях та оформлення операцій відповідними документами первинного бухгалтерського обліку, були підтверджені належним та допустимими доказами під час розгляду справи по суті.

Відповідно до ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням з`ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що, відповідно до частини першої статті 139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250,255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву фізичної особи підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, ), Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, ) - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС Запорізькій області від 17.07.2018 року № .

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС Запорізькій області від 17.07.2019 року № .

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС Запорізькій області від 17.07.2019 року № .

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області №000213305 від 23.10.2019 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску.

Стягнути на користь фізичної особи підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 9605,00 грн. (дев`ять тисяч шістсот п`ять гривень 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення виготовлено в повному обсязі 21.02.2020.

Суддя О.В. Конишева