Справа № 640/18216/18
Суддя: Парінов Андрій Борисович
Дата ухвалення: 2020-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

24 лютого 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Горяйнова А.М.,

Губської Л.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (далі по тексту - відповідач, ГУПФУ в місті Києві), в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві від 23 жовтня 2018 року №98611/03 про відмову у проведенні перерахунку пенсії за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру", в редакції, яка діяла на час призначення пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №657 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві здійснити з 01 жовтня 2017 року перерахунок та виплату пенсії за вислугою років ОСОБА_1 відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05 листопада 1991 року (в редакції, яка діяла на момент призначення пенсії), без обмеження її граничного розміру, з розрахунку 80% від суми місячної заробітної плати, яка складає 90952,53 грн, з урахуванням раніше проведених виплат.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 грудня 2018 року позов задоволено частково

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2019 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду у м. Києві було задоволено, постанову Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 грудня 2018 року скасовано та прийнято нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2019 року за виключними обставини.

Заява обґрунтована тим, що рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року № 7-р(II)/2019 було визнано неконституційною норму права, яка застосована судом апеляційної інстанції під час ухвалення постанови від 19 березня 2019 року.

Відповідачем було подано до суду письмові пояснення щодо перегляду рішення за виключними обставинами відповідно до змісту яких Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві зазначає, що до 13 грудня 2019 року органи Пенсійного фонду здійснювали свою діяльність у спірних правовідносинах у відповідності до чинного на той час законодавства, натомість, після визнання положення ч. 20 ст. 86 неконституційною позивач не звертався до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві з заявою про перерахунок його пенсії.

За наведених обставин та враховуючи, що рішення Конституційного Суду України не має зворотної дії у часі, відповідач вважає, що підставі для скасування рішення Управління, яким позивачу відмовлено у проведенні даного виду перерахунку відсутні та просить суд заяву ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2019 без змін.

У судове засідання призначене на 20 лютого 2020 року учасники судового процесу явку уповноважених представників до суду не забезпечили та про причини їх неявки суду не повідомили. Про дату, час та місце розгляду заяви були повідомлені належним чином та у передбачений законодавством строк.

З огляду на вказані обставини та керуючись положеннями ч. 1 ст. 311 та ч. 2 ст. 313 КАС України, колегія суддів дійшла висновку про можливість перегляду за виключними обставинами постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 01 серпня 2016 року у порядку письмового провадження.

Перевіривши доводи заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами та дослідивши матеріали справи, колегія суддів зазначає про таке.

Як вбачається зі змісту заяви позивача, підставою для його звернення до суду про перегляд постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2019 року стало те, що Конституційним Судом України встановлено неконституційність ч. 20 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру".

Положення ст. 361 КАС України визначають, що судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з приписами ч. 5 вказаної норми встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане є підставою для перегляду судових рішень у зв`язку за виключними обставинами.

Відповідно до приписів ст. 365 КАС України заява про перегляд судового рішення суду першої інстанції з підстав, визначених частиною другою, пунктами 1, 2 частини п`ятої статті 361 цього Кодексу, подається до суду, який ухвалив судове рішення. Заява про перегляд судових рішень судів апеляційної і касаційної інстанцій з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, якими змінено або скасовано судове рішення, подається до суду тієї інстанції, яким змінено або ухвалено нове судове рішення.

Судовою колегією встановлено, що рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року № 7-р(II)/2019 були визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційним), положення ч. 20 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, якими передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Конституційний Суд України встановив такий порядок виконання рішення від 13 грудня 2019 року № 7-р(II)/2019:

- ч. 20 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;

- ч. 20 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції: "Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки".

Дослідивши мотивувальну частину постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2019 року, колегія суддів встановила, що ОСОБА_1 просив суд здійснити перерахунок її пенсії відповідно до ст. 511 Закону України "Про прокуратуру" № 1789-ХІІ.

Проте, приймаючи рішення про відмову у задоволенні вказаних позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходив з того, що станом на дату звернення позивача із заявою про перерахунок його пенсії по інвалідності, положення статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ (крім частин третьої, четвертої, шостої, одинадцятої) втратили чинність згідно з Законом № 1697-VII. Визначення умов і порядку перерахунку пенсій, призначених працівникам прокуратури, за Законом № 1697-VI віднесено до компетенції Кабінету Міністрів України. Разом з цим, судом зазначено, що відсутність затвердженого Кабінетом Міністрів України порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури (як було передбачено ч.18 ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ, а потім - ч. 20 ст. 86 Закону № 1697-VII) зумовило неможливість проведення відповідачем відповідно перерахунку.

За наведених обставин, суд апеляційної інстанції зазначив, що за відсутності відповідного нормативного регулювання підстав для перерахунку пенсій (зокрема у зв`язку зі збільшенням розміру заробітної плати) працівників прокуратури немає, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку, що відповідач, відмовляючи позивачу у перерахунку пенсії з підстав, про які зазначено вище, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У свою чергу, у вказаній постанові суд зауважив, що наведені зміни законодавства не позбавляють позивача права на перерахунок пенсії, який був гарантований статтею 50-1 Закону України "Про прокуратуру" № 1789-ХІІ при призначені пенсії, а лише покладають визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури на Кабінет Міністрів України.

Отже, з урахуванням викладеного колегія суддів погоджується з доводами позивача, що рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року № 7-р(II)/2019 дійсно було встановлено неконституційність закону, застосованого судом при вирішенні даної справи.

Водночас, колегія суддів зазначає, що відповідно до приписів ч.ч. 1, 2 ст. 152 Конституції України закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності. Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Аналогічна правова норма закріплена і у ст. 91 Закону України "Про Конституційний Суд України", яка визначає, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Разом з цим, у постанові від 23 грудня 2019 року по справі № 814/1274/17 Верховний Суд зазначив, що за загальним правилом рішення Конституційного Суду України змінює законодавче регулювання лише для правовідносин, що матимуть місце з дати ухвалення рішення, якщо інше не встановлено самим рішенням.

З урахуванням викладеного, колегія суддів зазначає, що спірні правовідносини у даній справі виникли з приводу відмови відповідача у перерахунку пенсії ОСОБА_1 за результатами розгляду його звернення про перерахунок пенсії від 18 жовтня 2018 року.

Відтак, перевіряючи наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , суд перевіряв відповідність дій Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві вимогам закону, чинного на час розгляду заяви про перерахунок пенсії від 18 жовтня 2018 року.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року № 7-р(II)/2019 визначено, що ч. 20 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" № 1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року № 7-р(II)/2019 на правовідносини, пов`язані з розглядом заяви ОСОБА_1 від 18 жовтня 2018 року, не може вплинути, оскільки ці правовідносини виникли та існували до його прийняття.

У свою чергу, приписами ч. 6 ст. 361 КАС України передбачено, що при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Отже, з огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що зміна правового регулювання правовідносин щодо пенсійного забезпечення працівників органів прокуратури внаслідок ухвалення Конституційним Судом України рішення від 13 грудня 2019 року № 7-р(II)/2019 є підставою для звернення позивача до органів Пенсійного фонду України із новою заявою про перерахунок пенсії. У разі ж, якщо після ухвалення Конституційним Судом України відповідного рішення, поновлення права на перерахунок пенсії не відбулося, у позивача виникають підстави для звернення до суду з новим позовом задля його захисту.

Отже, ухвалення Конституційним Судом України рішення від 13 грудня 2019 року № 7-р(II)/2019 не може слугувати підставою для перегляду постанови суду від 01 серпня 2016 року за виключними обставинами, що відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 23 грудня 2019 року у справі № 814/1274/17.

Також колегія суддів враховує правову позицію, що міститься у постанові Верховного Суду 17 грудня 2019 року у справі № 808/2492/18. У вказаному судовому рішенні зазначено, що із тексту імперативних приписів п. 1 ч. 5 ст. 361 КАС України слідує, що встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи може бути підставою для перегляду рішення за виключними обставинами тільки, якщо рішення суду ще не виконане. У випадку, що є предметом дослідження, рішення не може вважатись невиконаним в контексті приписів п. 1 ч. 5 ст. 361 КАС України, оскільки рішення, що набрало законної сили, яким у задоволенні позову відмовлено, не передбачає примусового виконання.

З огляду на викладене та враховуючи, що ухвалення Конституційним Судом України рішення від 13 грудня 2019 року № 7-р(II)/2019 не є підставою для перегляду постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 01 серпня 2016 року за виключними обставинами, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 КАС у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 242, 328, 329, 361, 368, 369 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2019 року у справі № 640/18216/18 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А.Б. Парінов

Судді: А.М. Горяйнов

Л.В. Губська