Справа № 482/723/19
Суддя: Баранкевич В. О.
Дата ухвалення: 2020-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 482/723/19
Номер провадження 2-а/482/3/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2020 року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді Баранкевич В.О., за участю секретаря судового засідання Безкровної А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нова Одеса справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Хорольського відділу поліції ГУНП в Полтавській області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - інспектор СРПП № 2 Хорольського відділу поліції ГУНП в Полтавській області Пух Богдан Михайлович про визнання протиправним та скасування індивідуального акту, -

ВСТАНОВИВ:

До Новоодеського районного суду Миколаївської області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування індивідуального акту, в якому відповідачем було зазначено Департамент патрульної поліції Національної поліції України.

Ухвалою суду від 17.04.2019 року було відкрито провадження за адміністративним позовом ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 06.12.2019 року було замінено неналежного відповідача Департамент патрульної поліції Національної поліції України належним відповідачем Головним управлінням національної поліції у Полтавській області.

Ухвалою суду від 13.01.2020 року постановлено замінити неналежного відповідача Головне управління національної поліції у Полтавській області на належного відповідача Хорольський відділ поліції ГУНП в Полтавській області та залучити до участі в справі як третю особу на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - інспектора СРПП № 2 Хорольського відділу поліції ГУНП в Полтавській області Пуха Богдана Михайловича.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що постановою по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП018 № 249639 від 06.04.2019 року, його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1ст. 122 КУпАП, а саме за те, що він 06 квітня 2019 року, приблизно о 13 годині 10 хвилин по вул. Незалежності в м. Хорол, керуючи автомобілем «MAN TGA 26.410», д.н.з. НОМЕР_1 з причіпом бортовим д.н.з НОМЕР_2 , не виконав вимогу дорожнього знаку 3.3."Рух вантажних автомобілів заборонено", здійснив рух в зону дії знаку, чим порушив п. 8.4 «в» Правил дорожнього руху, на підставі чого поліцейським винесено постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП018 № 249639 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн. за скоєння адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 122 КУпАП

З винесеною відносно нього постановою він не згоден, так як вона є незаконною та необґрунтованою, оскільки не відображає дійсних обставин справи, складена за відсутності належних доказів та із порушенням порядку розгляду та прийняття рішення по справі.

Позивач зазначив, що розгляд справи на дорозі, на місці зупинки транспортного засобу, унеможливив виконання вимог ст.245 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування усіх обставин справи, відповідач не навів доказів на яких ґрунтується висновок про вчинення ним, інкримінованого йому правопорушення, не зазначив мотивів відхилення інших доказів у справі, постанова не містить посилань на жодні належні та допустимі докази, зокрема посилання свідків, показання технічних приладів та засобів, посилання на офіційні документи на підставі яких поліцейським зроблено висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 122 КУпАПє незаконним та не обґрунтованим. Постанова не відображає дійсних обставин справи, винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства щодо її змісту та процедури складення, а тому підлягає визнанню як протиправна, та підлягає скасуванню.

В судове засідання позивач не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Позивач надав суду заяву про підтримання позовних вимог та про розгляд справи за його відсутності.

Залучений до участі у справі ухвалою суду від 13.01.2020 року відповідач - Хорольський відділ поліції ГУНП в Полтавській області, в судове засідання свого представника не надіслав, про причину неявки суду не повідомив, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджено підписом уповноваженої особи відповідача про отримання судового виклику, про поважність причин неявки суд не повідомив, відзиву не надіслав.

Залучена до участі у справі ухвалою суду від 13.01.2020 року третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору інспектор СРПП № 2 Хорольського відділу поліції ГУНП в Полтавській області Пух Богдан Михайлович в судове засідання не з`явився, про причину неявки суду не повідомив, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомив, заперечень не надіслав.

Наслідки неявки у судове засідання встановлені ч.1 ст. 205 КАС України, згідно з якою неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Ч. 3 ст. 205 КАС України визначено, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи неявку в судове засідання усіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч.4 ст.229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі інспектора СРПП № 2 Хорольського відділу поліції ГУНП в Полтавській області Пух Богдана Михайловича від 06.04.2019 року серії ДП018 № 249639, ОСОБА_1 притягнутий до відповідальності за порушення ПДР України, відповідальність за яке передбачене ст. 122 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу в сумі 225,00 гривень.

За змістом оскаржуваної постанови, водій ОСОБА_1 06 квітня 2019 року, приблизно о 13 годині 10 хвилин по вул. Незалежності в м. Хорол, керуючи автомобілем «MAN TGA 26.410», д.н.з. НОМЕР_1 з причіпом бортовим д.н.з НОМЕР_2 , не виконав вимогу дорожнього знаку 3.3."Рух вантажних автомобілів заборонено", здійснив рух в зону дії знаку, чим порушив п. 8.4 «в» Правил дорожнього руху, у зв`язку з чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушення (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно п.1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно до ст. 122 ч. 1 КУпАП, адміністративній відповідальності за цією статтею підлягають особи за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Пунктом 8.4 ПДР України визначені групи, на які поділяються дорожні знаки, зокрема, підпункт «в» вказує на заборонні знаки, які запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Згідно з розділом 33 ПДР України «Дорожні знаки» - знак 3.3 забороняє рух вантажних автомобілів і составів транспортних засобів з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т (якщо на знакові не зазначена маса) або з такою, що перевищує зазначену на знакові, а також тракторів, самохідних машин і механізмів.

Так, порушення вимог дорожніх знаків є адміністративним правопорушенням, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.122 КУпАП.

У свою чергу, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення встановлюється уповноваженою особою на підставі доказів, перелік джерел яких наведено в ст.251 КУпАП.

Статтею ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний з`ясувати в тому числі: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до ст.. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного СудуУкраїни від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283 і 284КУпАП.

У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Саме суб`єкт владних повноважень (відповідач) зобов`язаний довести, що він діяв законно, правомірно, в межах своїх повноважень, у спосіб, встановлений законом, з дотриманням процедури і з забезпеченням прав особи, якої стосуються вчинювані дії чи прийняті рішення, обґрунтовано, обєктивно.

Також саме відповідач в даній справі повинен надати суду докази на підтвердження наявності події і складу адміністративного правопорушення в діях водія (позивача).

Разом з тим, як вбачається з положень ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації.

Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути вмотивованим.

Посилання на належні та конкретні докази, які свідчать про вчинення особою адміністративного правопорушення, перелік яких визначено статтею 251 КУпАП, повинні міститися саме в постанові про адміністративне правопорушення, однак будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху при винесенні оскаржуваної постанови не надано, в графі «до постанови додається» взагалі нічого не вказано, належні та допустимі докази в розумінні ст.. 251 КУпАП, в подальшому під час розгляду вказаної справи судом, так і не були надані відповідачем на доказ правомірності своїх дій під час складання і винесення оскаржуваної постанови.

В разі відсутності у постанові про адміністративне правопорушення посилань на докази вчинення особою адміністративного правопорушення (визначені статтею 251 КУпАП), які у відповідності достатті 252 цього Кодексу, повинні бути оцінені відповідним органом (посадовою особою) виключно під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, надання таких доказів в подальшому виключатиме їх належність та допустимість з огляду на факт відсутності посилань на них у самій постанові.

Всупереч даним вимогам, суб`єктом владних повноважень жодного доказу в обґрунтування законності винесеної ним постанови та накладення на ОСОБА_1 штрафу, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 122 КУпАП, не було в наявності та відповідно, не долучено до матеріалів справи.

Так, єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху.

Однак, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядати як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач в судове засідання не з`явився, будь-яких доказів на підтвердження обставин зазначених в оскаржуваній постанові не надав.

Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Наявність вказаних обставин свідчить про недоведеність факту порушення позивачем приписів ПДР та як наслідок, безпідставності притягнення його до адміністративної відповідальності.

Інших доказів, передбачених ст. 72 КАС України, які б підтверджували факт порушення позивачем правил дорожнього руху, відповідачем до суду надано не було.

Беручи до уваги наведене, суд вважає, що відповідачем в даній справі не наведено належних і допустимих доказів щодо правомірності оскаржуваного рішення.

На підставі викладеного, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 122 КУпАП, а тому постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності є протиправною та підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 244-246, 250, 286 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправним та скасування індивідуального акту - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати індивідуальний акт постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП018 № 249639 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн. винесену 06.04.2019 р. інспектором СРПП № 2 Хорольського відділу поліції ГУНП в Полтавській області Пух Богданом Михайловичем за ч.1 ст. 122 КУпАП.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: