Справа № 524/19/20
Суддя: Предоляк О. С.
Дата ухвалення: 2020-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 524/19/20
Провадження №2-а/524/66/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2020 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючого судді: Предоляк О.С.,

при секретарі судового засідання: Яковлєвій К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 БПП у м.Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Коломійця Михайла Сергійовича, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора роти № 1 БПП у м.Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Коломійця М.С., Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позову зазначає, що 29 листопада 2016 року інспектором роти № 1 БПП у м.Кременчук УПП в Полтавській області Коломійцем М.С. винесено постанову серії ДПО № 670021, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст.122 КУпАП та накладено штраф в сумі 255 грн.

Вважає вищевказану постанову по справі про адміністративне правопорушення незаконною та такою, що порушує його права та охоронювані законом інтереси, а тому просить її скасувати.

Ухвалою судді від 31.01.2020 року відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, витребувано документи та запропоновано відповідачу подати відзив на позов та докази.

03.02.2020 року від відповідача надійшли витребувані судом документи та відзив на позов, в якому зазначено про незгоду з позовом з посиланням на факт вчинення позивачем правопорушення.

Будь-які клопотання від сторін у справі до суду не надходили.

Суд, дослідивши матеріали справи та письмові докази, приходить до наступних висновків.

За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом.

Згідно із КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).

Судом встановлено, що згідно з постановою серії ДПО18 № 607336, водій ОСОБА_1 29.11.2019 року о 16 год. 20 хв., керуючи транспортним засобом Nissan Terrano, номерний знак НОМЕР_1 на автодорозі М-22 Полтава - Олександрія, не виконав вимогу дорожньої розмітки 1.1 (вузька суцільна лінія) розділу 34 ПДР України, у зв`язку з чим притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

Провадження по справах про адміністративні правопорушення здійснюється на підставі суворого дотримання законності.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (ст. 10, 11 КУпАП).

Відповідно п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Ст. 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

В ст. 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд критично сприймає твердження позивача про недотримання процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, а саме те, що постанова складена не на місці вчинення правопорушення та ненадання позивачеві можливості надати пояснення, оскільки вони спростовуються матеріалами справи.

Так, рішенням командира батальйону патрульної поліції в м.Кременчук УПП в Полтавській області постанова про накладення адміністративного стягнення серії ДП 18 № 607336 від 29.11.2019 року скасована, а справа направлена на новий розгляд, та повідомлено позивача про час і місце розгляду справи.

Разом з тим, обґрунтовуючи правомірність прийнятої постанови про накладення адміністративного стягнення, відповідач стверджує, що позивач, не виконав вимогу дорожньої розмітки 1.1 (вузька суцільна лінія) розділу 34 ПДР України. Поряд із цим, позивач зазначає, що здійснив обгін поодинокого транспортного засобу Зіл, що рухався зі швидкістю менше 30 км/год.

Відповідно до п.п. 1.1 Розділу 34 ПДР України (вузька суцільна лінія) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі ділянок проїзної частини, на які в`їзд заборонено; позначає межі місць для стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей.

Лінії 1.1 і 1.3 перетинати забороняється. Якщо лінією 1.1 позначено місце стоянки, майданчик для паркування або край проїзної частини, суміжний з узбіччям, цю лінію перетинати дозволяється.

Як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати лінію 1.1 для об`їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об`їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год.

На підтвердження правомірності притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відповідачем до суду надано відеозапис з нагрудної камери поліцейського та відеореєстратора, встановленого на патрульному автомобілі.

З наданого відеозапису відеореєстратора не можливо однозначно встановити, що транспортний засіб Зіл, обгін якого здійснив позивач, рухався зі швидкістю більше ніж 30 км./год.

Натомість, як вбачається з відеозапису з нагрудної камери поліцейського, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 зазначає, що здійснив обгін транспортного засобу, який рухався 25-30 км./год.

Також не заслуговують на увагу доводи відповідача, що ОСОБА_1 під час здійснення обгону не забезпечено безпеку дорожнього руху, оскільки вони спростовуються відеозаписом з відео реєстратора, наданого відповідачем.

Належних доказів правомірності свого рішення відповідач про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП під час розгляду справи судом, в порушення вимог ч.2 ст.77 КАС України, не надав.

Позивач стверджує щодо дотримання ним вимог ПДР, заперечив вчинення правопорушення, натомість відповідач, будучи суб`єктом владних повноважень не врахував пояснення водія, не спростував наведені ним доводи, не довів правомірність прийнятого ним рішення.

Так, відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи те, що згідно ст.77 КАС України в даній справі обов`язок доказування правомірності прийнятого рішення покладається на відповідача та з огляду на відсутність належних та допустимих доказів, позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Приймаючи до уваги положення ч.3 ст.286 КАС України, суд вважає за можливе скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення, а справу закрити.

Керуючись ст.ст.5-10,14,77,139,242-246,250,295,297,286 КАС України, ст.ст.7,245,246,247,251,254,258,279 КУпАП, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 БПП у м.Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Коломійця Михайла Сергійовича, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 № 670021 від 24.12.2019 року, винесену інспектором роти № 1 БПП у м.Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Коломійцем М.С. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Провадження у справі закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду через Автозаводський районний суд м.Кременчука протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О.С. Предоляк