Справа № 1.380.2019.006309
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.006309
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2020 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Клименко О.М., за участю секретаря судового засідання Надич М.О., та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник - Боровець В.Д.

відповідача: представник - Гавриляк Р.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у загальному позовному провадженні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнеснафтопродукт» до Головного управління Державної податкової служби у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнеснафтопродукт» (Позивач) звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області (Відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення від 08.08.2019 р. №;

- визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення від 08.08.2019 р. №;

- сплату судових витрат покласти на відповідача.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що спірні податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Львівській області № від 08.08.2019 року та № від 08.08.2019 року є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки порушують його законні права та інтереси, позаяк покладають на нього обов`язок зі сплати штрафних санкцій за діяння, які він не вчиняв.

Щодо протиправності спірного податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Львівській області № від 08.08.2019 року вказує, що таке прийнято відповідачем на підставі акта перевірки №13/580/40.1/22346354 від 23.07.2019 року за наявності нібито порушень пункту 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 року №365/95-ВР, нормами якого встановлено, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку. Позивач зазначає, що на виконання вимог вищенаведеної норми права представляв під час перевірки працівникам контролюючого органу, які здійснювали перевірку видаткові накладні від 27.10.2015 року №3001176 та від 26.06.2019 року №290002623, однак такі не були взяті ними до уваги. Стверджує також про те, що вказані документи не були взяті до уваги і Державною фіскальною службою України під час здійснення процедури адміністративного оскарження, хоча такі були надані разом зі скаргою від 22.08.2019 року №22/08-1.

Позивач вказує, що у справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень останній не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Тому, на думку позивача, у даному випадку, за наявності вказаних вище накладних, які він надавав органам Державної фіскальної служби України, відсутні правові підстави для застосування штрафних санкцій згідно податкового повідомлення-рішення № від 08.08.2019 року.

Щодо протиправності спірного податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Львівській області № від 08.08.2019 року вказує, що в акті фактичної перевірки від 23.07.2019 року №13/580/40.1/22346354 стверджується, що «перевіркою встановлено здійснення роздрібної торгівлі пальним без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним на АЗС за адресою Городоцький район, смт. Великий Любінь, вул. Львівська, 6, де здійснює свою діяльність ТОВ «Бізнеснафтопродукт», а саме: дизельне пальне в кількості 5 літрів по ціні реалізації 27,95 грн./л на загальну суму 139,75 грн.».

Позивач зазначає, що у статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» визначено, що господарюючі суб`єкти можуть здійснювати роздрібну реалізацію пального лише при наявності ліцензії. При цьому, частиною другою статті 17 вищезазначеного Закону передбачено штрафні санкції у випадку здійснення роздрібної торгівлі пальним при відсутності на це відповідної ліцензії у розмірі 250000,00 грн.

З цього приводу позивач вказує, що починаючи з 00:00 год. 01.07.2019 року не здійснював жодної торгівлі пальним, оскільки згідно наказу директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнеснафтопродукт» від 28.06.2019 року «Про тимчасове припинення продажів палива» з 24:00 год. 30 червня 2019 року тимчасово припинено будь-який продаж та відпуск (відвантаження) палива, а перед входом до каси АЗС було вивішено оголошення про те, що АЗС не працює.

Позивач зазначає, що 23.07.2019 року фактичний продаж палива в обсязі 5 літрів від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнеснафтопродукт» здійснив ОСОБА_1 , який відповідно до наказу директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнеснафтопродукт» від 17.07.2019 року №4 не перебував у трудових відносинах з товариством з 23.07.2019 року, а лише міг ознайомлюватись із роботою АЗС. Крім, того, відповідно до п.п. 3.3 та п.п. 3.4 п. 3 вищевказаного наказу ОСОБА_1 було заборонено: «Виконувати будь-які трудові обов`язки на АЗС» та «Здійснювати будь-який продаж паливно-мастильних матеріалів».

Вказує, що 23.07.2019 року ОСОБА_1 здійснив таємне викрадення палива в Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнеснафтопродукт», при цьому, позивач жодних дій щодо продажу палива не вчиняв. Зазначає, що факт таємного викрадення дизельного палива шляхом розтрати 23.07.2019 року зазначеною особою у обсязі 5 літрів, загальною вартістю 139 грн. 75 коп. встановлено постановою Городоцького районного суду Львівської області від 15 листопада 2019 року у справі №441/1836/19, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.51 КУпАП. Вказана постанова набрала законної сили та, на думку позивача, в силу положень частини шостої статті 78 КАС України є обов`язковою для суду в питанні, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Також позивач звертає увагу на те, що постановою Городоцького районного суду Львівської області від 15 листопада 2019 року у справі №441/1434/19, яка набрала законної сили провадження щодо директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнеснафтопродукт» ОСОБА_2 за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 164 КУпАП, яка передбачає відповідальність посадових осіб за здійснення суб`єктом господарювання певних видів господарської діяльності без ліцензії закрито у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, на думку позивача, встановлений судом факт викрадення ОСОБА_1 дизельного пального в розмірі 5 літрів 23.07.2019 року виключає можливість продажу в цей час цього пального позивачем. Отже, за таких обставин, у контролюючого органу були відсутні правові підстави для застосування до позивача штрафу за здійснення роздрібної торгівлі пальним за відсутності на це відповідної ліцензії у розмірі 250000,00 грн. згідно податкового повідомлення-рішення № від 08.08.2019 року.

Саме тому позивач просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Львівській області № від 08.08.2019 року та № від 08.08.2019 року.

У поданій відповіді на відзив позивач повністю підтримав, викладені ним у позовній заяві аргументи та доводи щодо протиправності спірних податкових повідомлень-рішень відповідача № від 08.08.2019 року та № від 08.08.2019 року.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задоволити.

Відповідач у поданому на позовну заяву відзиві проти позову заперечує з підстав, що проведеною фактичною перевіркою АЗС позивача, яка знаходиться за адресою: вул. Львівська, 6, смт. В. Любінь, Городоцький район, Львівська область контролюючим органом встановлено здійснення роздрібної торгівлі пальним без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним на зазначеній АЗС, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Бізнеснафтопродукт», а саме: дизельне пальне в обсязі 5 літрів за ціною реалізації 27,95 грн./л. на загальну суму 139,75 грн., чим порушено вимоги статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», а також під час перевірки не представлено прихідних накладних на дизельне паливо в кількості 200 літрів за ціною реалізації 27,95 грн./л. на суму 5590,00 грн. та на бензин А-92 в кількості 737 літрів за ціною реалізації 30,59 грн./л. на суму 22544,83 грн., чим порушено вимоги пункту 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг». За таких обставин, відповідач вважає, що прийняті контролюючим органом спірні податкові повідомлення-рішення № від 08.08.2019 року та № від 08.08.2019 року є законними, оскільки ґрунтуються на встановлених у акті фактичної перевірки позивача від 23.07.2019 року №13/580/40.1/22346354 порушеннях норм статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» та пункту 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Саме тому відповідач вважає вимоги позивача, викладені в позовній заяві необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, просив в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Згідно з пунктом третім частини третьої статті 246 КАС України, суд зазначає, що ухвалою судді від 29 листопада 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження і призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 16 січня 2020 року, яка занесена в протокол судового засідання в задоволенні клопотання позивача про виклик в якості свідка ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою суду від 16 січня 2020 року, яка занесена в протокол судового засідання закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Суд заслухав пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази, оцінив їх в сукупності і встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

23 липня 2019 року Головним управлінням ДФС у Львівській області проведено фактичну перевірку АЗС, що розташована за адресою: Городоцький район, смт. В. Любінь, вул. Львівська, 6 та належить суб`єкту господарювання Товариству з обмеженою відповідальністю «Бізнеснафтопродукт» з питань додержання суб`єктом господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі та зберігання алкогольними напоями, тютюновими виробами та пального.

За результатами проведення фактичної перевірки складено акт (довідку) №13/580/40.1/22346354 від 23.07.2019 року про результати перевірки з питань додержання суб`єктом господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі та зберігання алкогольними напоями, тютюновими виробами та пального, в якому встановлено здійснення роздрібної торгівлі пальним без наявності ліцензії на право роздрібної пальним на АЗС за адресою: Городоцький район, смт. В. Любінь, вул. Львівська, 6, де здійснює свою діяльність ТОВ «Бізнеснафтопродукт», а саме: дизельне пальне в кількості 5 літрів за ціною реалізації 27,95 грн./л. на загальну суму 139,75 грн., чим порушено вимоги статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», а також під час перевірки не представлено прихідних накладних на дизельне паливо в кількості 200 літрів за ціною реалізації 27,95 грн./л. на суму 5590,00 грн. та на бензин А-92 в кількості 737 літрів за ціною реалізації 30,59 грн./л. на суму 22544,83 грн., на загальну суму 28134,83 грн., чим порушено вимоги пункту 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме: не забезпечено облік товарних запасів за місцем їх реалізації/зберігання.

На підставі вказаного акту (довідки) перевірки Головним управління ДФС у Львівській області прийнято:

- податкове повідомлення-рішення № від 08.08.2019 року, яким на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України і статті 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» за порушення пункту 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені, у тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності за платежем штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів у сумі 56269,66 грн.;

- податкове повідомлення-рішення № від 08.08.2019 року, яким на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України і частини другої статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» за порушення частини 20 статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за платежем адміністративні та штрафні санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального у сумі 250000,00 грн.

Зазначені податкові повідомлення-рішення позивач оскаржив в адміністративному порядку. Так, у скарзі від 22.08.2019 року №22/08-1 просив:

- визнати нечинним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Львівській області від 08.08.2019 р. №;

- визнати нечинним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Львівській області від 08.08.2019 р. №.

Рішенням Державної податкової служби України від 23.10.2019 року №6648/6/95-00-51-05-05 скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнеснафтопродукт» залишено без задоволення, а податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Львівській області від 08.08.2019 року № та № - без змін.

Не погоджуючись з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Предметом спору у даній справі є оцінка правомірності, винесених ГУ ДФС у Львівській області податкових повідомлень-рішень № та № від 08.08.2019 року.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Щодо податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС у Львівській області № від 08.08.2019 року суд зазначає таке.

Вказаним податковим повідомленням-рішенням до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції, у тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності за платежем: штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів у сумі 56269,66 грн. за порушення вимог пункту 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Відповідно до вимог пункту 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

Відповідальність за невиконання цього обов`язку встановлена статтею 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», згідно з якою до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість.

Таким чином, фінансова санкція, передбачена вищевказаною нормою може бути застосована до юридичної особи лише у тому випадку, коли ця особа не веде обліку товарів, а відсутність на момент перевірки контролюючим органом первинних документів за місцем реалізації чи зберігання товарів, за умови, що ці товари належним чином обліковані відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», не є підставою для застосування до юридичної особи фінансової санкції, передбаченої статтею 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг». (Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі № 810/1146/17).

В акті (довідці) фактичної перевірки позивача №13/580/40.1/22346354 від 23.07.2019 року контролюючим органом встановлено, що під час перевірки не представлено прихідних накладних на дизельне паливо в кількості 200 літрів за ціною реалізації 27,95 грн./л. на суму 5590,00 грн. та на бензин А-92 в кількості 737 літрів за ціною реалізації 30,59 грн./л. на суму 22544,83 грн., на загальну суму 28134,83 грн. (накладна про наявні залишки пального додається), чим порушено вимоги пункту 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме: не забезпечено облік товарних запасів за місцем їх реалізації/зберігання.

Отже, саме зазначена обставина, встановлена контролюючим органом в акті (довідці) фактичної перевірки позивача стала підставою для висновку про порушення позивачем вимог пункту 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та прийняття спірного податкового повідомлення-рішення № від 08.08.2019 року.

Відповідно до вимог частини другої статті 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Частинами першою, другою статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Отже, документами, що є підставою для внесення записів до бухгалтерського обліку є накладні, витратні накладні, товарно-транспортні накладні, видаткові накладні, тощо.

Згідно наявної в матеріалах справи копії накладної №23 від 23 липня 2019 року Товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ «Бізнеснафтопродукт» залишки на АЗС становлять: бензин А-92, кількість - 737 літрів, ціна - 30,59 грн.; дизельне паливо - 200 літрів, ціна - 27,95 грн.

На підтвердження належного обліку товарів позивачем надано:

- видаткову накладну №300176 від 27 жовтня 2015 року на товар: паливо дизельне ДП-Л-Євро5-ВО у кількості 4650 літрів;

- видаткову накладну №290002623 від 26 червня 2019 року на товар UN 1203 Бензин автомобільний А-92-Євро Е5, 3, ІІ, Х, УКТ ЗЕД 2710 12 41 94 у кількості 3172,39 літрів.

Таким чином, з урахуванням вищенаведеного суд дійшов висновку, що позивач надав документи, що підтверджують рух товарно-матеріальних цінностей і є підставою для їх оприбуткування та внесенню записів до облікових бухгалтерських реєстрів, а тому доводи відповідача про порушення позивачем вимог пункту 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме: незабезпечення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації/зберігання є безпідставними та повністю спростовуються наявними у матеріалах справи доказами та фактичними обставинами справи.

За таких обставин, у податкового органу були відсутні правові підстави для застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій відповідно до статті 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а тому спірне податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Львівській області № від 08.08.2019 року є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС у Львівській області № від 08.08.2019 року суд зазначає таке.

Вказаним податковим повідомленням-рішенням до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за платежем: адміністративні та штрафні санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального у сумі 250000,00 грн. за порушення вимог частини 20 статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального».

Відповідно до вимог частини 20 статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Згідно із частиною другою статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі роздрібної торгівлі пальним без наявності ліцензії - 250000 гривень.

В акті (довідці) фактичної перевірки позивача №13/580/40.1/22346354 від 23.07.2019 року контролюючим органом встановлено здійснення позивачем роздрібної торгівлі пальним без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним на АЗС за адресою: Городоцький район, смт. В. Любінь, вул. Львівська, 6, де здійснює свою діяльність ТОВ «Бізнеснафтопродукт», а саме: дизельне пальне в кількості 5 літрів за ціною реалізації 27,95 грн./л. на загальну суму 139,75 грн., чим порушено вимоги статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального».

Отже, саме зазначена обставина, встановлена контролюючим органом в акті (довідці) фактичної перевірки позивача стала підставою для висновку про порушення позивачем вимог статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» та прийняття спірного податкового повідомлення-рішення № від 08.08.2019 року.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до наказу директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнеснафтопродукт» від 28.06.2019 року № 3 «Про тимчасове припинення продажів палива» з 24:00 год. 30 червня 2019 року тимчасово припинено будь-який продаж та відпуск (відвантаження) палива, у зв`язку з відсутністю в Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнеснафтопродукт» належним чином оформленої ліцензії на право продажу пального.

17.07.2019 року директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнеснафтопродукт» прийнято наказ №4 «Про ознайомлення із роботою АЗС», пунктом першим якого відмовлено ОСОБА_1 у прийнятті його на навчання оператора АЗС. Пунктом другим зазначеного наказу дозволено ОСОБА_1 починаючи із 22.07.2019 р. по 10.08.2019 р., зокрема, перебувати на території АЗС «ТОВ «Бізнеснафтопродукт», що знаходиться за адресою Городоцький район, смт. Великий Любінь, вул. Львівська 6 в час доби: 9.00 год. - 21.00 год. Пунктом третім цього ж наказу заборонено ОСОБА_1 під час ознайомлення із роботою АЗС «ТОВ «Бізнеснафтопродукт», зокрема, виконувати будь-які трудові обов`язки на АЗС; здійснювати будь-який продаж паливно-мастильних матеріалів.

Постановою Городоцького районного суду Львівської області від 15.11.2019 року у справі №441/1836/19, яка набрала законної сили 25.11.2019 року встановлено, що « ОСОБА_1 , 23.07.2019 о 11 год. 00 хв., ознайомлюючись із роботою АЗС з метою майбутнього працевлаштування оператором заправної станції в ТзОВ «Бізнеснафтопродукт», що на вул. Львівська, 6 в смт. Великий Любінь Городоцького району Львівської області, шляхом розтрати, таємно викрав 5 літрів дизельного палива, загальною вартістю 139 грн. 75 коп., вирученими коштами розпорядився».

Вказаною постановою визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП.

Також постановою Городоцького районного суду Львівської області від 15.11.2019 року у справі №441/1434/19, яка набрала законної сили 25.11.2019 року провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 (директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнеснафтопродукт») за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП (провадження господарської діяльності без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності) - закрито у в`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до частини шостої статті 78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Наведеними нормами КАС України встановлені преюдиційні обставини, тобто ті обставини, що встановлені в судовому рішенні, яке набрало законної сили. Зазначені преюдиційні обставини є підставами для звільнення від доказування.

Відтак, зважаючи на вищенаведене, суд дійшов висновку, що 23.07.2019 року позивач не здійснював продаж дизельного палива в кількості 5 літрів за ціною реалізації 27,95 грн./л. на загальну суму 139,75 грн., як зазначено в акті (довідці) фактичної перевірки №13/580/40.1/22346354 від 23.07.2019 року, оскільки вказане дизельне паливо таємно, шляхом розтрати викрав ОСОБА_1 , який ознайомлювався із роботою АЗС з метою майбутнього працевлаштування оператором заправної станції в ТзОВ «Бізнеснафтопродукт», що встановлено постановою Городоцького районного суду Львівської області від 15.11.2019 року у справі №441/1836/19, яка набрала законної сили 25.11.2019 року та в силу положень частини шостої статті 78 КАС України є обов`язковою для суду.

Відповідно до визначення, яке міститься у статті 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» роздрібна торгівля - діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб`єктах господарювання (у тому числі іноземних суб`єктах господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) громадського харчування.

При цьому, фінансова санкція у вигляді штрафу в розмірі 250000 гривень, яка передбачена частиною другою статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» застосовується до суб`єкта господарювання у разі здійснення ним роздрібної торгівлі пальним без наявності ліцензії.

Відтак, з огляду на те, що викладений в акті (довідці) фактичної перевірки висновок контролюючого органу про здійснення позивачем роздрібної торгівлі пальним без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним на АЗС за адресою: Городоцький район, смт. В. Любінь, вул. Львівська, 6, де здійснює свою діяльність ТОВ «Бізнеснафтопродукт», а саме: продаж дизельного пального в кількості 5 літрів за ціною реалізації 27,95 грн./л. на загальну суму 139,75 грн. є помилковим, а будь-яких інших доказів, які підтверджували б факт здійснення позивачем роздрібної торгівлі пальним без наявності ліцензії матеріали справи не містять, суд не встановив порушення позивачем вимог статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», за яке передбачена відповідальність, визначена частиною другою статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального».

За таких обставин, у податкового органу були відсутні правові підстави для застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій відповідно до частини другої статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» , а тому спірне податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Львівській області № від 08.08.2019 року є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до частин першої другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених правових положень, суд дійшов висновку, що відповідачем при прийнятті спірних податкових повідомлень-рішень не дотримано приписи пп.1, 3, 5, 6 ч.2 ст.2 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов - Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнеснафтопродукт» (вул. Львівська, 6, смт. Великий Любінь, Городоцький район, Львівська область, 81555) до Головного управління Державної податкової служби у Львівській області (вул. Стрийська, 35, м. Львів, 79003) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задоволити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Львівській області № від 08.08.2019 року та № від 08.08.2019 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Львівській області (вул. Стрийська, 35, м. Львів, 79003, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнеснафтопродукт» (вул. Львівська, 6, смт. Великий Любінь, Городоцький район, Львівська область, 81555, ) 5671,00 грн. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Повне рішення складено 21 лютого 2020 року.

Суддя Клименко О.М.