Справа № 757/66192/19-а
Суддя: Новак Р. В.
Дата ухвалення: 2020-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2020 року Печерський районний суд міста Києва

у складі: головуючого судді Новака Р.В.

при секретарі Талдоновій М.Є.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції 6 роти 3 батальйону полку №1 (з ОПБ) Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Чемуся Любомира Михайловича, Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову інспектора Управління патрульної поліції у місті Києві Чемуся Л.М. серії ДП № 282308 від 07.12.2019 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, у виді штрафу у розмірі 425 грн, справу про адміністративне правопорушення закрити.

Позивач вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності винесена незаконно та з грубим порушенням чинного законодавства, оскільки в ній відсутнє належне обґрунтування обставин та доказів вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Ухвалою суду від 19.12.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами на підставі ч. 6 ст. 12 КАС України, надано відповідачам строк для подання відзиву на позовну заяву і всіх письмових та електронних доказів (які можливо доставити до суду), висновків експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову до суду.

Відповідачі відзив на позовну заяву та докази до суду не подали, передбачений законом строк для їх подачі сплинув.

Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, за відсутності заперечень відповідачів, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності наданих відповідачами відзивів на позовні заяви та доданих до них доказів та задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на підставі постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДП № 282308 від 07.12.2019, винесеної інспектором патрульної поліції Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Чемусем Л.М., позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності і накладено на нього адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Згідно із зазначеною постановою 07.12.2019 водій ОСОБА_1 , здійснюючи рух по вул. Московська, 45/1 к. 33 в м. Києві, та керуючи автомобілем Mercedes-Benz GL 320, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху автомобілю та маневруванні не вмикав відповідні покажчики поворотників, чим порушив п. 9.2 «б» ПДР.

В оскаржуваній постанові в порушення вимог ч. 2, 3 ст. 283 КУпАП щодо опису обставин правопорушення, установлених під час розгляду справи, не зазначено час вчинення правопорушення - година та хвилин доби 07.12.2019, та не конкретизовано місце вчинення правопорушення, зокрема, в постанові зазначений номер будинку 45/1 по вул. Московській та міститься посилення на ідентифікацію місця вчинення правопорушення додатково зазначено - «к. 33», що за адміністративно-територіальним розподілом міста Києва не відображає відповідне місце ймовірного руху автомобілю по вул. Московській м. Києва.

Одночасно у пункті 1 постанови зазначено місцем розгляду справи - м. Київ, вул. Панаса Мирного, 12, а датою розгляду справи - 07.12.2019 о 22 годині 08 хв.

У пункті 7 оскаржуваної постанови міститься посилення, що до постанови додані рапорт та відео з бодікамери ZМ 0558, більш детальної інформації щодо особи, що склала доданий до постанови рапорт, дати та часу його складання, інформації щодо умов отримання відео з бодікамери ZМ 0558, особи, яка користувалася цією камерою, а також даних про технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, оскаржувана постанова не містить.

Диспозиція ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до пункту 9.2 «б» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306, водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: а) перед початком руху і зупинкою; б) перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 62 Конституції України вказує, що вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідальності з законом.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З вказаної норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується. Повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх. Крім того, у зв`язку з тим, що більшість доказів адміністративної справи, як правило, утворюється та зберігається у суб`єкта владних повноважень, стаття 77 КАС України зобов`язує відповідача подати до суду всі наявні у нього документи та матеріли, які можуть бути використані як докази у справі.

Верховний Суд у постанові від 23.10.2019, прийнятої за результатами розгляду справи № 357/10134/17, вказав на обов`язок суб`єкта владних повноважень доводити правомірність прийнятої ним постанови, підтвердження встановлених обставин справи належними і допустимими доказами.

Однак, в матеріалах справи відсутній відеозапис, як то з нагрудного реєстратора інспекторів патрульної поліції або відповідного реєстратора, яким обладнаний службовий автомобіль патрульної поліції, який би підтвердив факт порушення позивачем пункту 9.2 «б» Правил дорожнього руху, що свідчить про недоведеність суб`єктом владних повноважень правомірності прийнятої ним постанови.

Інших доказів, які б належним чином підтверджували вину позивача у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, а саме порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при зміні напрямку руху автомобілю Mercedes-Benz GL 320, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 07.12.2019р. в районі вулиці Московській в м. Києві, відповідачем не надано, відтак у суду відсутні правові підстави вважати, що висновки відображені в оскаржуваній постанові відповідають дійсним обставинам справи.

Відповідно до ст. 222 КУпАП до компетенції працівників Національної поліції віднесено розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 122 КУпАП, розгляд яких відповідно до ст. 258 КУпАП, здійснюється поліцейським за місцем вчинення правопорушення шляхом винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати вимогам ст. 283 КУпАП.

Відповідно до частини другої та третьої ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Крім того, відповідно до п. 4 Розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

За вимогами п. 2 Розділу ІІІ Інструкції постанова у справі про адміністративні правопорушення, в тому числі, передбаченої частинами першою, другою і третьою статті 122, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

У відповідності до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не містить конкретного опису обставин, установлених при розгляді справи, інформації про будь-яку фіксацію правопорушення, не доведена належними і допустимими доказами щодо обставин правопорушення, та винесена не за місцем вчинення адміністративного правопорушення.

Оскільки у справі немає доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, то склад цього правопорушення відсутній.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного суду від 30.05.2018р. у справі № 337/3389/16-а, від 24.01.2019р. у справі №428/2769/17, від 02.12.2019р. у справі № 766/16904/16-а.

За таких обставин суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ДП № 282308 від 07 грудня 2019 року складена з порушенням вимог ст.ст. 258, 283 КУпАП, а тому не може вважатися такою, що відповідає чинному законодавству у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та підлягає скасуванню.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, при цьому жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, як передбачено частиною третьою статті 90 КАС України, та надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів), відповідно до частини четвертої вказаної статті.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст 283 КАС України, при її винесенні не було дотримано порядку розгляду, не з`ясовані всі обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративні правопорушення.

За таких обставин постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 122, 245, 247, 251, 258, 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 2, 5-10, п. 1 ч. 1 ст. 20, ст. 73-77, 241-246, 285, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРШІИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції 6 роти 3 батальйону полку №1 (з ОПБ) Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Чемуся Любомира Михайловича, Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову інспектора патрульної поліції 6 роти 3 батальйону полку №1 (з ОПБ) Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Чемуся Л.М. про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу в розмірі 425,00 (чотириста двадцять п`ять) грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня отримання її копії до Шостого апеляційного адміністративного суду або через Печерський районний суд м. Києва, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності КАС України в редакції від 15 грудня 2017 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р.В. Новак