Справа № 340/3369/19
Суддя: Г.П. Казанчук
Дата ухвалення: 2020-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2020 року м. Кропивницький Справа № 340/3369/19

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Казанчук Г.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Ландтех" до Кіровоградської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення, стягнення шкоди,

ВИКЛАД ОБСТАВИН:

ТОВ "Ландтех» звернулось до суду з позовною заявою в які просить:

- визнати протиправним та скасувати рішенням відділу адміністрування митних платежів та МТР Кіровоградської митниці ДФС від 27 листопада 2019 року № КТ-UА-2019 про визначення коду товару «АА67374 Диск колеса»;

- стягнути з Кіровоградської митниці ДФС на відшкодування шкоди, заподіяної протиправним рішенням про визначення коду товару - 494,31 грн. зайво сплачених митних платежів.

Позов мотивовано тим, що рішенням 27.11.2019 року №КТ-UА901000-026-2019 визначено, що товар "АА67374 Диск колеса" має бути задекларований за кодом . При цьому, на думку позивача, Кіровоградською митницею ДФС код товару визначено неправильно та допущено порушення правил інтерпретації класифікації товарів, оскільки не застосовано Пояснення до УКТЗЕД (Розділ XVI, пояснення до товарних позицій 8432), затверджених наказом ДФС від 09.06.2015 року № 401 "Про затвердження пояснень до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності". Внаслідок цього позивач змушений був сплатити мито за ставкою 10 %, чим підприємству завдано збитки у розмірі 494,31 грн.

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31.12.2019 року відкрито провадження у справі та ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін (а.с.1).

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог Кіровоградською митницею ДФС (надалі відповідач) надано відзив на позов у якому зазначено, що під час декларування позивачем товару з назвою "АА67374 Диск колеса" помилково був визначений код як . Водночас код згідно з УКТ ЗЕД визначений відповідачем рішенням про визначення коду товару від 27 листопада 2019 року № КТ-UА-2019 у відповідності до основних правил інтерпретації класифікації товарів 1, 6, затверджених Законом України від 19.09.2013 року №584-VІІ "Про митний тариф України", Пояснень до УКТ ЗЕД (до Розділу XVІІ, пояснень до товарних позицій 8432, 8716), затверджених наказом ДФС від 09.06.2015 №401 "Про затвердження Пояснень до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності", враховуючи технологічне призначення товару назвою "АА67374 Диск колеса" разом з шинами використовуються як транспортне колесо посівних комплексів безпосередньо при виконання операцій по обробленню грунта, так і при транспортуванні даного обладнання по польових дорогах. Тобто робить зазначене обладнання (посівний комплекс), як відносяться до товарної групи 84 УКТЗЕД, рухомими як при виконанні технологічної операції так і при транспортуванні (а.с.80-81).

В судове засідання, призначене на 17.02.2020 року сторони не з`явились, від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження. До клопотання долучено пояснення щодо сплати митних платежів по даній справі в сумі 494,31 грн. та фото розмитненого товару з назвою АА67374 Диск колеса (а.с.118-127).

Відповідно до частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи зазначене, суд ухвалив розгляд справи проводити в порядку письмового провадження.

19 лютого 2020 року від представника позивача до суду надійшли письмові пояснення щодо вимоги про відшкодування судових витрат (а.с.120-131).

Розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження (у порядку письмового провадження), дослідивши письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, надані докази, суд, -

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Ландтех» (надалі позивач) зареєстроване як юридична особа що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію Серія А01 №578064 (а.с.25-26), а згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, основним видом діяльності ТОВ є 46.61 оптова торгівля сільськогосподарськими машинами й устаткуванням (а.с.12-16).

Відповідно до контракту на поставку № JD-LTD-SP-UA-2019 від 30 жовтня 2018 року, укладеного між фірмою Джон Дир Вальдорф ГмбХ єнд Ко КГ та ТОВ «ЛАНДТЕХ», продавець продає, а покупець купує товар, найменування (опис), асортимент, кількість, ціна та умови поставки якого визначаються окремо в інвойсах чи додатках до контракту на кожну партію товару (а.с.21-32).

26 листопада 2019 року ТОВ «ЛАНДТЕХ» (надалі позивач), від імені якого на підставі договору-доручення № 03-01 діяв представник - ТОВ «СВ-БРОКЕР», подало митну декларацію на партію товару, ввезену на виконання вищезазначеного контракту, до Кіровоградської митниці ДФС (а.с.39-40). У графі 31 митної декларації зазначено опис товару, а саме: « 1. Запасні частини до сільськогосподарської техніки John Deere. АА67374 Диск колеса 1 шт. Матеріал сталь. Розміри: зовнішній діаметр 381.000 мм, ширина 254.000 мм. Призначення транспортне колесо посівного комплексу. Використання виключно сівалки (посівні комплекси) моделей 530, 536, 540, 542, 576, 1820, 1830, 1835, 1870, 1890, 1990 виробника Jon Deere». У графі 33 зазначений код товару відповідно до УКТЗЕД . За даним кодом була визначена ставка мита 0% у відповідності до Закону України «Про митний тариф України» (а.с.43-44).

Рішенням Кіровоградської митниці ДФС від 27 листопада 2019 року №КТ-UA-2019 визначено, що товар «Запасні частини до сільськогосподарської техніки John Deere АА67374 Диск колеса, Матеріал сталь. Розміри: зовнішній діаметр 381.000 мм, ширина 254.000 мм. Призначення транспортне колесо посівного комплексу моделей 30, 536, 540, 542, 576, 1820, 1830, 1835, 1870, 1890, 1990 виробника Jon Deere» має бути задекларований за кодом (графа 33 ВМД) (надалі спірне рішення, а.с.45-47).

27 листопада 2019 року Кіровоградська митниця ДФС склала картку відмови у митному оформленні товарів № UA 901010/2019/00478, у якій зазначено про відмову у митному оформленні (випуску) товарів за результатами перевірки митної декларації № UA 901010/2019/014584 від 26 листопада 2019 року з причини винесення Кіровоградською митницею ДФС Рішення про визначення коду товару від 27 листопада 2019 року № КТ-UA -2019, яким товар класифіковано у товарній підкатегорії (а.с.41-42).

У зв`язку з прийняттям відповідачем 27 листопада 2019 року рішення № КТ-UA -2019, яким товар класифіковано у товарній підкатегорії , позивач 27 листопада 2019 року подав тимчасову митну декларацію Вн. № 504, в графі 31 тимчасової декларації зазначено опис товару « 1. Запасні частини до сільськогосподарської техніки John Deere. AА 67374 Диск колеса, = 1 шт. Матеріал сталь. Розміри: зовнішній діаметр 381.000 ММ, ширина 254.000 ММ. Призначення транспортне колесо посівного комплексу. Використання виключно сівалки (посівні комплекси) моделей (…) виробника John Deere». В графі 33 зазначено код товару, який визначив відповідач НОМЕР_1 . Така класифікація товару передбачала визначення ставки мита 10%, що було зазначено у тимчасовій митній декларації (а.с.43).

Отже правомірність винесення спірного рішення про визначення коду товару для розмитнення, є предметом спору переданого на розгляд суду.

У спірному рішенні від 27.11.2019 року №КТ-UА-2019 "Про визначення коду товару", зокрема, вказується: "Диск колеса артикул АА67374 разом з шинами використовується як транспортне колесо посівних комплексів безпосереднього при виконанні операцій по обробленню ґрунту, так і при транспортуванні даного обладнання по польових дорогах. Тобто робить зазначене обладнання (посівний комплекс), які відносяться до товарної групи 84 УКТ ЗЕД, рухомими як при виконанні технологічної операції, так і при транспортуванні. Отже враховуючи технологічне призначення товару "АР163172 опорне колесо посівних комплексів», інформацію з мережі Інтернет про сільськогосподарську техніку для оброблення ґрунту компанії JOHN DEERE та враховуючи, що посівні комплекси являються причіпними пристроями (несамохідними), то товар класифікується у товарній під категорії згідно УКТ ЗЕД" (а.с.45-47).

Не погоджуючись з таким висновком позивач зазначає про те, що колесо АА67374 не може класифікуватись як самохідний товар, оскільки не є самохідним засобом, а є лише комплектуючим до начіпного пристою до сівалок, які навішують на трактор.

Засади державної митної справи, в тому числі процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються Митним кодексом України №4495-VІ від 13.03.2012 року (надалі МК України).

Згідно частини 1 статті МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Відповідно до частини 1 статті 248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Так, декларування здійснюється шляхом зазначення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії (ч.1 ст.257 МК України).

Згідно частини 6 статті 257 МК України умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом, Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України, що визначено у частині1 статті 67 МК України.

Згідно частини 1 статті 68 МК України, ведення УКТ ЗЕД здійснює центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 69 МК України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД. Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД. На вимогу посадової особи органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них. У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 року № 428 затверджено Порядок ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (надалі Порядок № 428).

Нормами Порядку № 428 зокрема встановлено, що УКТ ЗЕД є товарною номенклатурою Митного тарифу України, затвердженого Законом України "Про Митний тариф України", що використовується для цілей тарифного та інших видів регулювання зовнішньоекономічної діяльності, ведення статистики зовнішньої торгівлі та здійснення митного оформлення товарів (п. 2). УКТ ЗЕД складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів Всесвітньої митної організації (далі - Гармонізована система) з урахуванням Комбінованої номенклатури Європейського Союзу (далі - Комбінована номенклатура) (п. 3 Порядку). Пояснення до УКТ ЗЕД розробляються та затверджуються Держмитслужбою з урахуванням змін, які вносяться Всесвітньою митною організацією до пояснень до Гармонізованої системи та Європейським Союзом до пояснень до Комбінованої номенклатури. У разі потреби Держмитслужба розробляє пояснення до кодів товарів, що деталізовані на національному рівні (п.12 Порядку).

Наказом ДФС України від 09.06.2015 р. № 401 затверджено Пояснення до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (далі Пояснення).

Згідно розділу XVІ Поясненняпояснення до товарної позиції 8432 (Машини сільськогосподарські, садові або лісогосподарські для підготовки або оброблення ґрунту; котли для газонів або спортивних майданчиків), в тому числі під категорії (Частини), зазначено, що до цієї товарної позиції включаються машини незалежно від виду тяги, застосовувані замість ручних інструментів для виконання перерахованих нижче видів сільськогосподарських, садових або лісогосподарських робіт.

У розділі містяться роз`яснення, які саме машини включаються до цієї товарної позиції, зокрема машини причіпні або начіпні, які є змінним обладнанням для трактора.

Як приклад вказуються сільськогосподарські, садові чи лісогосподарські машини (плуги і борони), що призначаються винятково для приєднання до трактора за допомогою з`єднувального пристрою (який має чи не має механізму підіймання). Такі машини заміняються в польових умовах, у лісі або надворі ферм. Усі ці машини включаються до цієї товарної позиції, навіть якщо вони постачаються з трактором. Частини для перерахованих машин, за умови додержання загальних положень щодо класифікації частин, також включаються до цієї товарної позиції.

Як вказано у підрозділі (II) "Частини" Розділу XVI, частини, придатні для використання переважно в конкретних машинах чи апаратах, або в групах машин чи апаратів тієї самої товарної позиції, включаються до тієї самої товарної позиції, що і машини чи апарати.

Відтак, враховуючи вищевказане суд погоджується з позивачем, що товар "АА67374 Диск колеса" призначений для використання виключно на сівалці (посівному комплексі), тобто на машинах, які включаються до товарної позиції 8432, отже повинен бути класифікований саме як запасні частини до цих машин, тобто за кодом .

Так, згідно експортної декларацією МRN 19DE28E2 від 05.10.2019 р., в якій товар артикул АА67374 RAD декларується за кодом 84329000 (а.с.50-52).

Крім того, у інформаційному листі від 24.10.2019 р. виробник товару John Deere, підтверджує, що товар, в т.ч. диски коліс до причіпної, навісної с/г техніки, не являються взаємозамінними, аналогічними та універсальними. Дані диски не придатні для використання у будь-якій іншій техніці, крім передбаченої згідно технічної документації (а.с.54-55).

Відповідач у відзиві зазначив про необхідність декларування товару (АА67374 Диск колеса) за кодом 8716 та класифікації його у товарній підкатегорії згідно УКТ ЗЕД, які судом відхиляються з огляду на таке.

Як вбачається з розділу XVІІ Пояснення пояснення до товарної позиції 8716 (Причепи та напiвпричепи; iншi несамохiднi транспортнi засоби; їх частини), в тому числі підкатегорії (Інші), зазначено, що ця товарна позиція поширюється на групу несамохідних транспортних засобів (без механічного приводу) (крім згаданих у попередніх товарних позиціях), що мають одне колесо чи більше і які призначені для перевезення вантажів або людей. Сюди також включаються немеханічні транспортні засоби, які не обладнані колесами (наприклад, сани, спеціальні сани для пересування по дерев`яних напрямних).

До цієї товарної позиції також включаються частини транспортних засобів, перерахованих вище, за умови, що вони відповідають двом таким вимогам:

(i) вони повинні бути ідентифіковані як придатні для використання винятково чи переважно з такими транспортними засобами; і

(ii) (ii) вони не повинні виключатися положеннями Приміток до Розділу XVII (див. відповідні Загальні положення).

В даному ж випадку диск колеса АА76374 є складовою комплексу, і основною функцією його є саме сільськогосподарські роботи, а не перевезення вантажів або людей. Таким чином, висновок відповідача не узгоджується зі змістом Пояснень до УКТ ЗЕД.

Висновок відповідача щодо того, що товар «AА67374 Диск колеса» при використанні разом з шинами, використовується як транспортне колесо посівних комплексів, робить рухомим обладнання, яке відноситься до товарної групи 84 УКТЗЕД як при виконанні технологічної операції так і при транспортуванні, зокрема, по польових дорогах, не узгоджується зі змістом Пояснень до УКТ ЗЕД, та свідчить про свавільне тлумачення термінів, що вживаються як у цьому нормативному акті, так і в інших нормативних актах України.

Так, сівалки (посівні комплекси) не є несамохідними причіпними пристроями, та не можуть класифікуватись за кодом 8716, оскільки не відносяться до категорії несамохідних транспортних засобів, що призначені для перевезення вантажу або людей. Це є причіпні (або начіпні) машини, які є змінним обладнанням для трактора, та призначені для виконання сільськогосподарських робіт.

Можливість переміщення сівалки (посівного комплексу) польовими дорогами не є транспортуванням. Відповідно до ст. 37-1 Земельного кодексу України, польові дороги це дороги розташовані у масиві земель сільськогосподарського призначення, та призначені для доступу до земельних ділянок, чи для обмеження масиву земель. Земельні ділянки під такими дорогами передаються в оренду власникам земельних ділянок чи землекористувачам, і можуть використовуватись землевласниками чи землекористувачами як для проходу до інших земельних ділянок, розташованих у такому масиві, так і для вирощування сільськогосподарської продукції. Отже, переміщення польовою дорогою є складовою частиною виконання технологічної операції.

Позивач в позові просить визнати спірне рішення протиправним, вказуючи, що воно винесене рішенням відділу адміністрування митних платежів та МТР Кіровоградської митниці ДФС.

Суд не заперечую, що спірне рішення складене названим відділом, проте дії стосовно вирішення перевірки правильності заявленого декларантом коду товару є складової усієї процедури розмитнення товарів, що віднесено до повноважень митного органу Кіровоградської митниці ДФС, а процес визначення коду товару є лише однією із стадій усього процесу розмитнення.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного права є визнання протиправними та скасування рішень Кіровоградської митниці ДФС від 27.11.2019 року № КТ-UA7-2019 про визначення коду товару.

Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача зайво сплачених митних платежів в сумі 494,31 грн. суд зазначає наступне.

Позивач у позові зазначив про те, що внаслідок помилкової класифікації відповідачем товарів, позивачем було зайво сплачено платежів: мито у розмірі 411,92 грн. та ПДВ у розмірі 82,39 грн. Загальний розмір зайво сплачених платежів підтверджується довідкою ТОВ «Ландтех» - «розрахунок вартості збитку», та становить 494, 31 грн. При цьому позивач визначає суму в розмірі 494,31 грн. як шкоду, пов`язану із протиправним рішенням про визначення коду товару, одночасно зазначаючи про те, що це зайво сплачені митні платежі.

Частиною 1 статті 301 МК України передбачено, що повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до Бюджетного та Податкового кодексів України.

У відповідності до частини третьої статті 301 МК України помилково та/або надміру зараховані до державного бюджету суми митних платежів повертаються з державного бюджету в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Послідовність та порядок виконання дій посадовими особами митниць при поверненні суб`єктам господарювання та/або фізичним особам коштів авансових платежів (передоплати) та помилково та/або надміру сплачених сум митних, інших платежів, контроль за справлянням яких здійснюється митницями ДФС, та пені, у тому числі у випадках, зазначених у частинах дев`ятій, десятій статті 55, частині п`ятій статті 299, частинах третій, п`ятій статті 301 МК України, статті 43 Податкового кодексу України визначає Порядок повернення авансових платежів (передоплати) і помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 18.07.2017 року № 643 (далі Порядок № 643).

Відповідно до пункту 1 розділу III Порядку № 643 повернення з державного бюджету помилково та/або надміру сплаченої суми митних, інших платежів та пені здійснюється за заявою платника податків протягом 1095 днів від дня її виникнення. Повернення сум відповідних митних платежів у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 301 Митного кодексу, здійснюється за умови, що заява подається не пізніше одного року з дня, наступного за днем виникнення обставин, що тягнуть за собою повернення сплачених сум митних платежів.

Згідно з пунктом 43.1 статті 43 Податкового кодексу України (надалі ПК України) заява може бути подана не пізніше 1095-го дня, наступного за днем зарахування коштів до Державного бюджету України.

Пунктом 43.3 статті 43 ПК України передбачено, що обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Як визначено пунктом 43.4 статті 43 ПК України платник податків подає заяву про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов`язання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення у готівковій формі коштів за чеком у разі відсутності у платника податків рахунка в банку.

Згідно з підпунків 4-6 розділу ІІІ Порядку № 643 після реєстрації в митниці ДФС заява платника податку про повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних, інших платежів та пені передається на опрацювання до Підрозділу. Підрозділ перевіряє факт перерахування суми коштів з відповідного рахунку до державного бюджету за допомогою автоматизованої системи митного оформлення та відсутність у нього податкового боргу. За результатами опрацювання готує висновок або лист про відмову в поверненні коштів з відповідним обґрунтуванням (пункт 11 цього розділу). Заява платника податку, висновок, завізований керівником (заступником керівника) Підрозділу, реєстри висновків за відповідними платежами, підготовлені за формами згідно з додатками 1, 2 до Порядку взаємодії територіальних органів Державної фіскальної служби України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 15 грудня 2015 року N 1146, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 31 грудня 2015 року за № 1679/28124, та акт звірки (у разі складання) подаються керівнику (заступнику керівника) митниці ДФС для прийняття рішення та підписання висновку і реєстрів за відповідними платежами.

Позивач у позові посилається на ст.245 КАС України, зазначаючи про те, що витрати щодо сплати митних платежів є шкодою, завданою протиправним рішенням.

Суд відхиляє такі доводи позивача, оскільки митні платежі не є шкодою, в розумінні Цивільного Кодексу України, а враховуючи висновок суду про протиправність рішення щодо визначення митної вартості, фактично є зайво сплаченими митними платежами для повернення яких встановлено окремий порядок, що виключає стягнення такої суми як шкоди та враховуючи те, що позивач не звертався із заявою щодо повернення зайво стягнутих митних платежів з Державного бюджету України.

Враховуючи вищезазначене, суд відмовляє в задоволенні позовної заяви в частині стягнення на відшкодування шкоди суми зайво сплачених платежів.

Позивач у позові посилається на ст.245 КАС України, зазначаючи про те, що витрати щодо сплати митних платежів є шкодою, завданою протиправним рішенням.

Суд відхиляє такі доводи позивача, оскільки митні платежі не є шкодою, в розумінні Цивільного Кодексу України, а враховуючи висновок суду про протиправність рішення щодо визначення митної вартості, фактично є зайво сплаченими митними платежами для повернення яких встановлено окремий порядок, що виключає стягнення такої суми як шкоди та враховуючи те, що позивач не звертався із заявою щодо повернення зайво стягнутих митних платежів з Державного бюджету України.

Враховуючи вищезазначене, суд відмовляє в задоволенні позовної заяви в частині стягнення на відшкодування шкоди суми зайво сплачених платежів, а відтак адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до пункту 5 статті 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно із частиною 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Позивач в позові та у письмові заяві від 19.02.2020 року просить суд при вирішенні питання про розподіл судових витрат стягнути з відповідача судові витрати:, які складаються з витрат на сплату судового збору в сумі 5763 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у сумі 7661,85 грн.

Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір в сумі 3842 грн. (а.с.2-3).

Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, тому на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір, пропорційно до задоволених вимог у розмірі 1921 грн.

Відповідно до частини 1 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини 3 статті 132 КАС України).

Відповідно до частин 1-5 статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Суд зазначає, що в матеріалах справи міститься:

- ордер на надання правничої (правової) допомоги (а.с.103-105);

- копію договору про надання професійної правничої допомоги №65 (а.с.62);

- квитанція на підтвердження оплати гонорару у справі 340/3369/19 в сумі 7661,85 грн. (а.с.128);

- копія акту №1 від 13.01.2020 року (а.с.172).

Вирішуючи питання щодо стягнення витрат на правову допомогу, суд виходить з того, що компенсація витрат на професійну правничу допомогу здійснюється у випадку доведення здійснення витрат пов`язаних с розглядом саме цієї справи та відповідно принципу співмірності здійснених витрат.

Так, суд зазначає, що позивач у позові повідомив про надмірно сплачені митні платежі в сумі 494,31 грн., при цьому на правничу допомогу просить відшкодувати суму 6340,40 грн., що в 143 рази перевищую суму позову.

Згідно копії акту від 13.01.2020 року №2 до договору №65 від 03.12.2019 року про надання професійної правничої допомоги до складу вартості винагороди за правничу допомоги входить:

- консультації, вивчення наданих документів та аналіз доказів, узгодження правової позиції 11251,90 грн.;

- відбір нормативної бази для обґрунтування позовних вимог, збір додаткових доказів 1112,80 грн.;

- викладення змісту та оформлення позовної заяви 2086,50 грн.;

- участь у судовому засіданні (аванс) 1889,20 грн.

Разом 6340,40 грн.

До Кіровоградського окружного адміністративного суду ТОВ Ландтех подано одночасно 3 позови, які мають однаковий предмет спору (оскарження рішень про визначення коду товару), вимоги яких звернено до одного відповідача, а виклад обставин є майже тотожними , з огляду на норми матеріального права (№№340/3367/19, 340/3368/19).

Отже, суд дійшов висновку, що враховуючи пропорційність задоволених позовних вимог, а також принцип співмірності заявлених витрат до суми позову, що відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає сума витрат на правничу допомогу в розмірі 2000 грн.

Керуючись статтями 9, 90, 132, 139, 242-246, 250,251, 255, 262, 295, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Ландтех" до Кіровоградської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення, стягнення шкоди задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Кіровоградської митниці ДФС про визначення коду товару від 27.11.2019 року № КТ-UA-2019.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Ландтех" (25002, м. Кропивницький, вул. Ельворті, 7, офіс 425, ) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1921 гривень та витрати на правову допомогу в сумі 2000 гривень за рахунок бюджетних асигнувань Кіровоградської митниці ДФС України (, 25006, Кіровоградська область, місто Кропивницький, вулиця Кавалерійська,15).

Копію рішення суду надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Кіровоградський окружний адміністративний суд, у 30-денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.П. Казанчук