Справа № 280/5423/18
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2020-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 лютого 2020 року м. Дніпросправа № 280/5423/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Прокопчук Т.С. (доповідач),

суддів: Шлай А.В., Кругового О.О.,

за участю секретаря судового засідання Іотової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 25 лютого 2019 року по адміністративній справі №280/5423/18 (суддя СацькийР.В.), розглянутій у спрощеному провадженні

за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 у грудні 2018 року звернулася до суду з позовом до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі ГУ ПФУ в Запорізькій області), у якому просила визнати протиправною бездіяльність відповідача у вигляді нездійснення її письмового поінформування про набуття згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» права на призначення пенсії із втрати годувальника після смерті чоловіка - військового пенсіонера, а також про можливість та умови переходу на цей вид пенсії; зобов`язати виплатити їй недоотримані кошти в якості пенсії із втрати годувальника в сумі 24 267,01 грн. та сплатити інфляційні нарахування в сумі 6 066,75 грн.

У відзиві на позов ГУ ПФУ в Запорізькій області , враховуючи відсутність порушення прав позивача, просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 25.02. 2019 року у задоволенні позову відмовлено з підстав відсутності з боку відповідача порушень прав та інтересів позивача.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить рішення скасувати та прийняти постанову, якою позовні вимоги задовольнити. Апеляційна скарга ґрунтується на доводах позовної заяви.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач посилається на правомірність прийнятого судом першої інстанції рішення, в зв`язку з чим просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 10.04. 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 25.02. 2019 року повернуто без розгляду.

Постановою Верховного Суду від 22.10.2019 року касаційна скарга ОСОБА_1 задоволена, ухвала Третього апеляційного адміністративного суду від 10.04.2019 року - скасована, справа направлена до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, ст. 2 та ч. 4 ст. 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зазначеним вимогам процесуального закону рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.02. 2019 року відповідає, в зв`язку з чим вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 з 2015 року перебувала на обліку у Вільнянському управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області (правонаступником якого є Запорізьке приміське об`єднане УПФУ в Запорізькій області) та отримувала пенсію по інвалідності, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

04.10.2017 року ОСОБА_1 звернулася до ГУ ПФУ в Запорізькій області з заявою про призначення їй пенсії як дружині померлого годувальника у разі втрати годувальника.

З зазначеної дати 04.10.2017 позивач перебуває на обліку у ГУ ПФУ в Запорізькій області та отримує пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

На звернення позивача від 20.06.2018 року стосовно надання роз`яснень щодо підстав не проведення перерахунку пенсії з 01.12.2015 року по 01.10.2017 року, ГУ ПФУ в Запорізькій області листами від 06.07.2018 року №1550/М-9 , від 04.07.2018 року №1470/М-9 , від 22.08.2018 року №16761/М-11 повідомлено позивача про відсутність підстав для призначення пенсії у разі втрати годувальника з зазначеної дати , так як згідно Порядку призначення пенсії, днем зверненням за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу, що призначає пенсію, письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними документами, пенсія призначена позивачу з дати звернення із заявою 04.10.2017 року та виплачується згідно закону.

Зазначену бездіяльність відповідача позивач оскаржила до суду

За приписами ч. 3 ст. 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-XII (у редакції Закону від 07.11. 2015, далі - Закон №2262-XII) члени сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти, мають право на пенсію в разі втрати годувальника.

Згідно ст.7 Закону №2262-XII військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором. У разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до цього Закону та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 року (далі - Закон № 1058-IV, призначається одна пенсія за її вибором. При цьому різниця між розміром пенсії, на який особа має право відповідно до Закону №2262-XII , і розміром пенсії із солідарної системи відповідно до Закону № 1058-IV, яка визначається в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, фінансується за рахунок коштів державного бюджету.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №2262-XII регулює Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій , затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України 30.01.2007 № 3-1 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 15.02.2007 за № 135/13402 (далі - Порядок).

Матеріалами справи підтверджено, та зазначені обставини не заперечуються позивачем, що позивач з 2015 року отримувала пенсію по інвалідності, призначену Вільнянським УПФУ в Запорізькій області згідно Закону № 1058-IV).

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка ОСОБА_2 , позивач звернулася до пенсійного органу із письмовою заявою про призначення їй пенсії по втраті годувальника згідно Закону №2262-XII, надавши відповідні підтверджуючі документи 04.10.2017 року.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідач з дотриманням вимог чинного пенсійного законодавства в межах наданих повноважень правомірно на підставі особистої письмової заяви позивача від 04.10.2017 року призначив ОСОБА_1 пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону №2262-XII з моменту звернення за призначенням такого виду пенсії.

Оскільки діючими законодавчими актами не передбачено обов`язок відповідача щодо письмового поінформування позивача про набуття права на призначення пенсії із втрати годувальника після смерті чоловіка - військового пенсіонера, про можливість та умови переходу на цей вид пенсії, суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні позову щодо визнання протиправною бездіяльності пенсійного органу , та покладання на відповідача зобов`язання виплатити позивачу за період з 07.12.2015 по 01.12.2017 року недоотримані кошти в якості пенсії із втрати годувальника в сумі 24267,01 грн. та інфляційні нарахування в сумі 6066,75 грн.

Доводами апеляційної скарги зазначені обставини не спростовано.

Оскільки судом першої інстанції прийнято рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 25 лютого 2019 року по адміністративній справі №280/5423/18 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 18 лютого 2020 року, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку відповідно до пункту 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягає.

Повний текст постанови складений 20 лютого 2020 року.

Головуючий - суддя Т.С. Прокопчук

суддя А.В. Шлай

суддя О.О. Круговий