Справа № 400/4713/19
Суддя: Брагар В. С.
Дата ухвалення: 2020-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2020 р. № 400/4713/19
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Брагар В. С. в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження розглянув адміністративну справу

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю "БІГРАЙТ ІНВЕСТ", вул. Артилерійська, 10, офіс 21, м. Миколаїв, 54001

до відповідача:Головного управління ДФС у Миколаївській області, вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001

про:визнання протиправними та скасування рішень; зобов`язання зареєструвати податкові накладні,

Товариство з обмеженою відповідальністю "БІГРАЙТ ІНВЕСТ" (далі-позивач, ТОВ "БІГРАЙТ ІНВЕСТ") звернулось до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Миколаївській області, Державної фіскальної служби України про:

- визнання протиправним та скасування рішення від 09.09.2019р. №1272594/41719639 комісії ДФС України про відмову в реєстрації податкової накладної №27 від 23.07.2019р. та зобов`язання зареєструвати податкову накладну;

- визнання протиправним та скасування рішення від 20.09.2019р. №1285953/41719639 комісії ДФС України про відмову в реєстрації податкової накладної №28 від 23.07.2019р. та зобов`язання зареєструвати податкову накладну;

- визнання протиправним та скасування рішення від 23.09.2019р. №1287402/41719639 комісії ДФС України про відмову в реєстрації податкової накладної №2 від 02.08.2019р. та зобов`язання зареєструвати податкову накладну.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що комісією, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації (далі-Комісія), були прийняті рішення про відмову в реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, які на думку позивача, є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки платником податків надано всі необхідні документи, які підтверджують реальність здійснення операцій по податкових накладних.

У відзиві на позовну заяву, відповідачі просили суд відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки рішення є законними, та під час їх прийняття відповідач діяв в спосіб та в межах передбачених законодавством.

Ухвалою суду від 27.12.2019р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в них фактичні дані, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "БІГРАЙТ ІНВЕСТ" зареєстроване, як юридична особа 08.11.2017 р. Основним видом діяльності позивача є: виробництво олії та тваринних жирів; виробництво готових кормів для тварин, що утримуються на фермах.

Відповідно до приписів п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України (далі ПК України) позивачем було складено податкову накладну №27 від 23.07.2019 року на суму 305088,00 грн. та направлено позивачем для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних(далі ЄРПН).

08.08.2019 року відповідачем було направлено позивачу квитанцію про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН, в результаті обробки якої зазначено, що документ прийнято, але реєстрація зупинена на підставі п.201.16 ст. 201 ПК України, ПН/РК відповідає вимогам пп.1.6 п.1 Критеріїв ризиковості платника податку, та позивачу було запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН.

30.08.2019 року позивачем надіслано відповідачу повідомлення №5 про подання пояснень та копій документів на підтвердження реальності здійснення операцій по податковій накладній, реєстрація якої зупинена.

Однак, Комісією прийнято рішення від 09.09.2019 року №1272594/41719639, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №27 від 23.07.2019 року у ЄРПН з причин начебто ненадання позивачам копій документів, а саме: розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків.

23.07.2019р. позивачем було складено податкову накладну №28 на суму 288768,00грн. та направлено позивачем для реєстрації в ЄРПН.

09.08.2019 року відповідачем було направлено позивачу квитанцію про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН, в результаті обробки якої зазначено, що документ прийнято, але реєстрація зупинена на підставі п.201.16 ст. 201 ПК України, ПН/РК відповідає вимогам пп.1.6 п.1 Критеріїв ризиковості платника податку, та позивачу було запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН.

12.09.2019 року позивачем надіслано відповідачу повідомлення №3 про подання пояснень та копій документів на підтвердження реальності здійснення операцій по податковій накладній, реєстрація якої зупинена.

Однак, Комісією прийнято рішення від 20.09.2019 року №1285953/41719639, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №28 від 23.07.2019 року у ЄРПН з причин начебто ненадання позивачам копій документів, а саме: розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків.

02.08.2019р. позивачем було складено податкову накладну №2 на суму 295104,00грн. та направлено позивачем для реєстрації в ЄРПН.

16.08.2019 року відповідачем було направлено позивачу квитанцію про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН, в результаті обробки якої зазначено, що документ прийнято, але реєстрація зупинена на підставі п.201.16 ст. 201 ПК України), ПН/РК відповідає вимогам пп.1.6 п.1 Критеріїв ризиковості платника податку, та позивачу було запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН.

13.09.2019 року позивачем надіслано відповідачу повідомлення №4 про подання пояснень та копій документів на підтвердження реальності здійснення операцій по податковій накладній, реєстрація якої зупинена.

Однак, Комісією прийнято рішення від 23.09.2019 року №1287402/41719639, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №2 від 02.08.2019 року у ЄРПН з причин начебто ненадання позивачам копій документів, а саме: розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків.

Не погоджуючись із вказаними рішеннями про відмову в реєстрації податкових накладних, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Згідно з пунктом 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

При цьому, порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Відповідно до пункту 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1246 від 29.12.2010 (далі - Порядок №1246), податкова накладна є електронним документом, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно з пунктом 12 зазначеного вище Порядку №1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пункту 13 Порядку № 1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

У відповідності до приписів, наведених у пункті 201.16 статті 201 ПК України, згідно яких реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінету Міністрів України.

Як вбачається з матеріалів справи, реєстрація розрахунку коригування була зупинена із посиланням на пп. 1.6 п.1 Критеріїв ризиковості платника податку.

Так, згідно з пп. 1.6. п.1. Критеріїв ризиковості платника податку, оприлюднених листом ДФС України від 21.03.2018 року № 959/99-99-07-18, комісії Головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме:

1) платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на непідконтрольній території України (зона АТО, АР Крим);

2) дата реєстрації платником податку на додану вартість не перевищує трьох місяців з дати такої реєстрації;

3) платник податку-юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах державної казначейської служби України (крім бюджетних установ);

4) платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років;

5) платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України;

6) платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України;

7) наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.

Втім, встановити із наявних в матеріалах справи копій квитанцій, які саме із перелічених критеріїв пп. 1.6. п.1. Критеріїв ризиковості платника податку стосуються позивача не можливо.

Також, під час розгляду справи судом встановлено, що відповідачами не було надано жодних доказів щодо приналежності позивача до перелічених категорій ризикових платників податків.

21 лютого 2018 року постановою Кабінету Міністрів України № 117 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», якою затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; Порядок роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації; Порядок розгляду скарг на рішення комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації.

Відповідно до пунктів 14-16 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній / розрахунку коригування.

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 Порядку, платник податку подає до ДФС в електронній формі засобами електронного зв`язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України Про електронний цифровий підпис, ;Про електронні документи та електронний документообіг та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе:

договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні;

розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством. (п. 14 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних).

З наведеного слідує, що виключного переліку документів, що надаються на підтвердження господарської операції не встановлено.

Позивач на підтвердження реальності господарської операції з контрагентами надав повідомлення та копії первинних документів.

Письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів, які складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС) (пункти 18 та 19 Порядку).

Зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (пункт 20 Порядку).

Так, судом встановлено, що підставою для відмови у реєстрації податкових накладних є ненадання платником податку копій документів, а саме: розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків.

Слід зазначити, що відповідно до пункту 21 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Аналіз наведених правових норм дає підстав для висновку, що рішення Комісії повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної.

Як було зазначено вище, оскаржувані рішення вмотивовані неподанням позивачем копій розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків.

Разом з тим, будь-яких підкреслень для конкретизації, які саме документи із вказаного переліку платником податків не надано оскаржувані рішення не містять, у пункті "Додаткова інформація" також нічого не зазначено.

Враховуючи викладене, суд зауважує, що контролюючий орган, обмежився лише загальним формулюванням наданих позивачем документів, не зазначивши конкретно, які саме документи не надано позивачем.

Застосування вищезгаданих правових норм у наведений спосіб відповідає висновку, викладеному у постанові Верховного Суду від 23 жовтня 2018 року у справі № 822/1817/18 (провадження № К/9901/62472/18), а тому суд, у відповідності до вимог частини 5 статті 242 КАС України, враховує такий при вирішенні даної справи.

Зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарських операцій між позивачем та контрагентами, такі документи були надані контролюючому органу, суд дійшов висновку, що останній не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації вказаних податкових накладних.

Відповідно до ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.14, 72-77, 139, 241-247, 250-251, 255, 295, 297 КАС України, суд-

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "БІГРАЙТ ІНВЕСТ" (вул. Артилерійська, 10, офіс 21, м. Миколаїв, 54001, ) до Головного управління ДФС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ), Державної фіскальної служби України (Львівська пл. 8, Київ, 04053, ) - задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДФС у Миколаївській області від 09.09.2019р. №1272594/41719639 про відмову в реєстрації податкової накладної №27 від 23.07.2019р.

3. Зобов`язати Державну фіскальну службу України (Львівська пл. 8, Київ, 04053, ) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №27 від 23.07.2019р.

4. Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДФС у Миколаївській області від 20.09.2019р. №1285953/41719639 про відмову в реєстрації податкової накладної №28 від 23.07.2019р.

5. Зобов`язати Державну фіскальну службу України (Львівська пл. 8, Київ, 04053, ) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №28 від 23.07.2019р.

6. Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДФС у Миколаївській області від 23.09.2019р. №1287402/41719639 про відмову в реєстрації податкової накладної №2 від 02.08.2019р.

7. Зобов`язати Державну фіскальну службу України (Львівська пл. 8, Київ, 04053, ) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №2 від 02.08.2019р.

8. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БІГРАЙТ ІНВЕСТ" (вул. Артилерійська, 10, офіс 21, м. Миколаїв, 54001, ) судовий збір у сумі 5763,00 грн.

9. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04053, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БІГРАЙТ ІНВЕСТ" (вул. Артилерійська, 10, офіс 21, м. Миколаїв, 54001, ) судовий збір у сумі 5763,00 грн.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням пункту 15.5 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В. С. Брагар