Справа № 120/3466/19-а
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2020-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/3466/19-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Віятик Н.В.

Суддя-доповідач - Курко О. П.

24 лютого 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Білої Л.М. Гонтарука В. М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Фінансова ініціатива" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ"Комерційний банк"Фінансова ініціатива" Кашути Дмитра Євгеновича на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 18 грудня 2019 року (м. Вінниця) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Комерційний банк "Фінансова Ініціатива" Кашути Дмитра Євгеновича, Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Фінансова ініціатива" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Комерційний банк "Фінансова Ініціатива" Кашути Дмитра Євгеновича, Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Фінансова ініціатива" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 18 грудня 2019 року позов задоволено, а саме: визнано протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Комерційний банк "Фінансова Ініціатива" Кашути Дмитра Євгеновича щодо неподання до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб доповнення до переліку, за яким ОСОБА_1 має право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ "Комерційний Банк "Фінансова ініціатива" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Комерційний банк "Фінансова Ініціатива" Кашуту Дмитра Євгеновича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб доповнення до переліку, за яким ОСОБА_1 має право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ "Комерційний Банк "Фінансова ініціатива" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в межах гарантованої суми відшкодування; стягнуто на користь ОСОБА_1 сплачений при зверненні до суду судовий збір в розмірі 768,40 за рахунок бюджетних асигнувань Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Комерційний банк "Фінансова Ініціатива".

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору. Так, відповідач заперечує, що ОСОБА_1 в подальшому було внесено грошові кошти на суми 237 000 грн., 837 000 грн, та 160000 грн. Крім того, вказує, що дані кошти не знаходились в банку, оскільки начальник Вінницького відділення № 3 ПАТ "КБ "Фінансова ініціатива" ОСОБА_2 заволоділа грошовими коштами фізичних осіб (вкладників), зокрема і коштами ОСОБА_1 . Також вказує, що позовні вимоги скеровані не до того відповідача, а належним відповідачем у справі має бути Банк, оскільки вклад грошових коштів здійснювався позивачем в ПАТ "КБ "Фінансова ініціатива".

У відзиві на апеляційну скаргу позивач заперечив наведені доводи апеляційної скарги, зазначивши про їх необґрунтованість та повне спростування в ході розгляду даної справи судом першої інстанції.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що ОСОБА_1 та Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Фінансова ініціатива" 07.12.2012 року уклали договір банківського вкладу (депозиту) № 155501. На підставі вказаного договору відкрито депозитний рахунок № НОМЕР_1 , на який банк зобов`язується прийняти грошові кошти зберігати вклад та сплачувати по ньому проценти у розмірі- 16 відсотків річних.

Рішенням Правління Національного банку України від 21.05.2019 року № 352-рш "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний Банк "Фінансова ініціатива" та рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 22.05.2019 року № 1268 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Комерційний банк "Фінансова ініціатива" та делегування повноважень ліквідатору банку" розпочато процедуру ліквідації Банку. Починаючи з 27.05.2019 року Фонд гарантування вкладів фізичних осіб здійснює відшкодування коштів вкладникам Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Фінансова ініціатива" за договорами банківського вкладу незалежно від дати їх закінчення та за договорами банківського рахунку (включаючи карткові рахунки) в межах 200 тисяч гривень.

На офіційному сайті Банку розміщено повідомлення, що з 27.05.2019 року Фонд гарантування вкладів фізичних осіб здійснює відшкодування коштів вкладникам Публічного акціонерного товариства "Комерційний Банк "Фінансова ініціатива" за договорами банківського вкладу незалежно від дати їх закінчення та за договорами банківського рахунку (включаючи карткові рахунки) в межах 200 тисяч гривень.

Як зазначає позивач, він телефонним зв`язком звернувся до відділення банка, де йому повідомили про відсутність його прізвища в реєстрі на отримання коштів. У зв`язку з чим, позивач 22.08.2019 року звернувся з листом до ПАТ "КБ "Фінансова ініціатива" про внесення відомостей до переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ "КБ "Фінансова ініціатива" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, шляхом внесення відомостей щодо рахунку по договору № 155501 на ім`я ОСОБА_1 із сумою до виплати у розмірі 200000 грн. та подати ці зміни і доповнення до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

У відповідь позивач отримав лист № 344 від 11.09.2019 року, згідно якого ОСОБА_1 повідомлено, що 21.05.2019 року в ПАТ "КБ "Фінансова ініціатива" розпочато процедуру ліквідації на підставі рішення № 352-рш Правління національного банку України. Відповідно до ст. 45 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку здійснено опублікування відомостей про відкриття ліквідаційної процедури у газету "Голос України" № 96 (7102) від 24.05.2019 року. Згідно зазначеної норми, протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку, кредитори банку, мали право заявити уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію про свої вимоги до банку, шляхом направлення письмової заяви. Відповідно до ч. 1 ст. 49 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", уповноважена особу Фонду припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до ч. 2 ст. 45 цього закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними. Задоволення вимог окремих кредиторів поза межами ліквідаційної процедури не допускається. Таким чином, в процесі здійснення ліквідаційної процедури у відповідача відсутні правові підстави щодо задоволення вимог позивача.

Вважаючи, що позивач має бути включений до вказаного переліку, останній звернувся з відповідним позовом до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем доведено протиправність відмови відповідача стосовно неподання доповнення до переліку даних позивача вкладників ПАТ "Комерційний банк "Фінансова ініціатива", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок відповідача.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3 ст. 1 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" №4452-VI (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон України №4452-VI), відносини, що виникають у зв`язку із створенням і функціонуванням системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, регулюються цим Законом, іншими законами України, нормативно-правовими актами Фонду та Національного банку України.

Частиною першою статті 3 Закону України №4452-VI встановлено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Згідно ст. 2 Закону України №4452-VI вклад - це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Вкладник - фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

За змістом п.п. 1, 2 ст. 3 Закону України № 4452-VI Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об`єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні. Фонд є суб`єктом управління майном, самостійно володіє, користується і розпоряджається належним майном, вчиняючи стосовно нього будь-які дії, що не суперечать законодавству та меті діяльності Фонду.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 4 Закону України № 4452-VI, основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Для цього Фонд наділено відповідними функціями, передбаченими частиною другою цієї статті, серед яких, зокрема: ведення реєстру учасників Фонду; здійснення заходів щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; здійснення заходів щодо інформування громадськості про функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, захисту прав та охоронюваних законом інтересів вкладників.

Таким чином, нормативно-правове регулювання статусу Фонду та його місце в системі гарантування вкладів фізичних осіб дозволяє зробити висновки, що Фонд є суб`єктом публічного права, створений з метою реалізації публічних інтересів держави у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку, здійснює нормативне регулювання, тобто наділений владними управлінськими функціями та є суб`єктом владних повноважень у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України.

Отже, правовідносини між вкладниками та Фондом щодо формування переліку осіб, які мають право на відшкодування вкладів за рахунок коштів Фонду, складаються без участі банку. Тому ці правовідносини не стосуються безпосередньо процедури ліквідації банку. Юридичний факт неплатоспроможності банку є лише підставою для виникнення правовідносин щодо відшкодування вкладникам їх вкладів за рахунок коштів Фонду, проте процес ліквідації має окремий перебіг і не впливає на обсяг гарантованого відшкодування вкладникам.

Наведене свідчить про те, що спір стосовно права на відшкодування вкладів фізичних осіб за рахунок коштів Фонду в межах гарантованого державою відшкодування за вкладами є публічно-правовим, має особливий характер і стосується виконання окремої владної функції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а саме організації виплат відшкодувань за вкладами, тому його не можна вважати спором у зв`язку з процесом ліквідації банку.

А тому, посилання апелянта на те, що на спірні правовідносини не поширюється юрисдикція адміністративних судів є безпідставними.

Так, згідно частини першої статті 26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Виконання зобов`язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов`язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам у строк, встановлений цим Законом.

Відповідно до частини другої статті 26 Закону № 4452-VI вкладник має право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами. Під час тимчасової адміністрації вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами за договорами, строк дії яких закінчився станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, та за договорами банківського рахунку з урахуванням вимог, визначених частиною четвертою цієї статті.

Виконання зобов`язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов`язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам після ухвалення рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку.

Виплата відшкодування здійснюється з урахуванням сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у банку.

Згідно ж п. 17 ч. 1 ст. 2 Закону України № 4452-VI уповноважена особа Фонду - це працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Частиною 1 ст. 54 Закону України № 4452-VI передбачено, що рішення які приймаються відповідно до цього Закону Національним банком України, Фондом, працівниками Фонду, що виконують функції, передбачені цим Законом, у тому числі у процесі здійснення тимчасової адміністрації, ліквідації банку, виконання плану врегулювання, можуть бути оскаржені до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 1058 Цивільного кодексу України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що Фонд відшкодовує кошти вкладникам банку в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами.

Згідно з положеннями статті 27 Закону № 4452-VI Уповноважена особа Фонду складає перелік рахунків вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

Нарахування відсотків за вкладами припиняється у день початку процедури виведення Фондом банку з ринку (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - у день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку).

Згідно пунктів 3 - 5 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладам, уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини 4 статті 26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку.

Перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується, виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Визначений у Переліку залишок гарантованої суми надається з урахуванням розрахункових сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у неплатоспроможному банку.

Якщо вкладник не отримав свої вклади у межах граничного розміру суми відшкодування протягом дії тимчасової адміністрації за рахунок цільової позики Фонду, така сума відшкодування включається до Переліку.

Перелік складається в алфавітному порядку за прізвищами вкладників та подається до Фонду на паперових та електронних носіях разом із супровідним листом.

Відповідно до пункту 6 розділу ІІІ Положення, протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників.

Таким чином, процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, передбачає такі послідовні етапи: складення уповноваженою особою Фонду переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду; передача уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду; складення Фондом на підставі отриманого переліку вкладників загального реєстру; затвердження виконавчою дирекцією Фонду загального реєстру.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" вкладником є фізична особа (у тому числі фізична особа-підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" вклад - це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач уклав з ПАТ "КБ "Фінансова ініціатива" договір банківського рахунку, а отже, в розумінні закону є вкладником.

Відповідно до умов договору банківського рахунку № 155501 від 07.12.2012 року на відповідному рахунку позивача розміщено грошові кошти на загальну суму 1 235 400 грн. Укладення вказаного договору й зарахування коштів на рахунок відбулося до початку віднесення ПАТ "КБ "Фінансова ініціатива" до категорії неплатоспроможних та запровадження тимчасової адміністрації.

Відтак, відповідачем у даному випадку не було спростовано факт невключення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів, як і не було доведено правомірність такого невключення.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якого в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Крім того, суд зазначає, що також підставою для поширення на особу гарантій, передбачених Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" щодо відшкодування вкладу, є наявність у такої особи залишку коштів на банківському рахунку, що відкритий на її ім`я, тобто наявність вкладу та статусу вкладника у особи. При цьому, положення чинного законодавства не пов`язують визначення статусу вкладника банку та виникнення у нього права на отримання гарантованої суми відшкодування вкладу із походженням на відповідному вкладному (депозитному, поточному) рахунку коштів.

З рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17.10.2016 року у справі №127/29364/13-ц, яке набрало законної сили, вбачається, що позивачем 07.12.2012 року здійснено поповнення депозитного рахунку на суму 237000 грн., 21.12.2012 року на суму 837000грн., 08.01.2013 року на суму 160000 грн., 10.01.2013 року на суму 100000 грн. Всього сума депозитного рахунку становила 1 350 000 грн. На підтвердження внесення готівки відповідачем було видано позивачу касові документи (квитанції) № 1205 від 07.12.2012 року на суму 1000 грн., № 1241 від 07.12.2012 року на суму 237000грн., № 3940 від 21.12.2012 року на суму 837000грн., № 6495 від 08.01.2013 року на суму 160000 грн. Відтак, залишок коштів на рахунку станом на день запровадження тимчасової адміністрації - 24.06.2015 року у ПАТ "КБ "Фінансова ініціатива" становив 1 235 400 грн.

Тобто, в розумінні Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" у позивача був наявний вклад коштів у ПАТ "КБ "Фінансова ініціатива".

Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на необхідність укладення додаткових угод, оскільки умови п. 1.4 Договору банківського вкладу не передбачають необхідність укладення додаткових угод. До того ж, умовами п. 1.4 Договору встановлено право вкладника здійснювати поповнення до дня, що передує "даті повернення", що і було здійснено позивачем.

Окрім того, відповідач посилається на те що, у ОСОБА_1 були відсутні кошти вкладника- позивача внесені ним 07.12.2012 року на суму 237000 грн., 21.12.2012 року на суму 837000грн., 08.01.2013 року на суму 160000 грн., якими заволоділа начальник Вінницького відділення № З ПАТ "КБ "ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА" ОСОБА_2. Також відповідач стверджує, що даний факт встановлено у рішенні Вінницького міського суду Вінницької області від 17.10.2016 справі № 127/29364/13-ц. До того ж, в даному рішенні зазначено, що підписи директора та касира на договорі і платіжних дорученнях дійсно належать, відповідно, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується висновком експерта Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Водночас, судова колегія звертає увагу відповідача, що предметом розгляду ні у справі №127/29364/13-ц, ні у даній справі не є встановлення достовірності підписів та печаток, а чи дійсно грошові кошти були внесені на рахунок клієнта банку враховуючи встановлений факт, що директором та касиром Вінницького відділення банку вчинено вищевказане зловмисне діяння. В такому разі, позивач має заявляти свої вимоги не до Фонду або до Банку, а в рамках кримінального провадження № 0000111 від 11.02.2013 до осіб, які вчинили дане протиправне діяння.

Однак, суд погоджується з позицією позивача, та зазначає, що договір банківського вкладу має своїм наслідком ту обставину, що готівкові кошти вкладника передаються останнім у власність банку, а безготівкові гроші - в повне розпорядження банку. Відповідні дії вкладника є необхідною умовою виникнення зобов`язання за договором банківського вкладу, згідно з яким на боці вкладника з`являється право вимагати від банку видачі суми вкладу і виплати відсотків на неї, а не на стороні банку - відповідний обов`язок. З договору банківського вкладу, можуть виникати лише зобов`язальні правовідносини за участю вкладника (кредитора) і банку (боржника).

Дана позиція висловлена Верховним судом України у справі № 6-352цс-16 від 06.04.2016 року.

З урахуванням вищевикладеного, з моменту передачі грошових коштів уповноваженій особі банку саме банк є їх власником, а тому саме банку спричинена шкода діями начальника Вінницького відділення № З ПАТ "КБ "ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА" ОСОБА_2 , на які посилається відповідач. Вкладник має право вимагати від банку повернення вкладу за договором банківського вкладу з урахуванням нарахованих відсотків згідно умов укладеного договору та застосуванням наслідків, передбачених договором та законом у разі порушення банком своїх зобов`язань за договором.

Крім того, суд зазначає, що обґрунтування апеляційної скарги щодо заявленого позову грунтуються лише на незгоді відповідача з рішенням Вінницького міського суду Вінницької області, яким вирішено стягнути з Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Фінансова ініціатива" на користь ОСОБА_1 суму депозитного вкладу у розмірі 1 235 400 грн. за договором банківського вкладу № 155501 "Вклад "Ощадний" від 07.12.2012 року.

Судова колегія вважає, що відповідач необґрунтовано ставить під сумнів факти, встановлені судовим рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 17.10.2016 року по справі № 127/29364/13-ц, яке набрало законної сили та є обов`язковим до виконання.

Вищевказане рішення підтверджує факт укладення депозитного договору між ОСОБА_1 та ПАТ "КБ "Фінансова ініціатива", факт внесення грошових активів по договору банківського вкладу (депозиту) № 155501 від 07.12.2012 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з доводами суду першої інстанції, що відповідач допустив протиправну бездіяльність та у нього відсутні законні підстави для неподання до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб доповнення до переліку, за яким ОСОБА_1 має право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ "КБ "Фінансова ініціатива".

Щодо вимог позивача про зобов`язання відповідача подати доповнення до переліку до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про нього, як вкладника, якому необхідно здійснити виплату відшкодування, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень пункту 5 розділу ІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 14 від 09.08.2012, протягом дії тимчасової адміністрації та ліквідації банку уповноважена особа Фонду може надавати зміни та доповнення до переліків.

Тобто, в даному випадку, відповідач наділений повноваженнями на подання додаткової (уточнюючої) інформації про вкладників, які мають право на відшкодування.

Відтак, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про обґрунтованість позовної вимоги щодо зобов`язання відповідача подати доповнення до переліку до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про позивача, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Оцінюючи позицію апелянта, колегія суддів вважає, що обставини, наведені в апеляційній скарзі, були ретельно перевірені та проаналізовані судом першої інстанції та їм була надана належна правова оцінка. Жодних нових аргументів, які б доводили порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, у апеляційній скарзі не зазначено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Фінансова ініціатива" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ"Комерційний банк"Фінансова ініціатива" Кашути Дмитра Євгеновича залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 18 грудня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 24 лютого 2020 року.

Головуючий Курко О. П.

Судді Біла Л.М. Гонтарук В. М.