Справа № 120/4135/19-а
Суддя: Дончик Віталій Володимирович
Дата ухвалення: 2020-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

24 лютого 2020 р. Справа № 120/4135/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Дончика Віталія Володимировича, розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Вінницькій області до Приватного підприємства "Транс-Люкс" про стягнення податкового боргу та накладення арешту на кошти та інші цінності

в с т а н о в и в :

10.12.2019 року Головне управління ДПС у Вінницькій області звернулось в суд з адміністративним позовом до Приватного підприємства "Транс-Люкс" про стягнення податкового боргу та накладення арешту на кошти та інші цінності.

Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначили, що згідно облікової картки платника податків станом на дату звернення до суду за ПП "Транс-Люкс" рахується заборгованість у сумі 1816,75 грн., що складається з податку на прибуток приватних підприємств, з яких 1800,00 грн. основний платіж, 16,75 грн. штрафні санкції. Майно яке можливо реалізувати з метою погашення податкового боргу у відповідача відсутнє, що і стало підставою для звернення з цим позовом до суду, в якому просили:

- стягнути з рахунків у банках, що обслуговують ПП "Транс-Люкс" кошти в рахунок погашення податкового боргу в сумі 1816,75 грн.;

- накласти арешт на кошти та інші цінності ПП "Транс-Люкс", що відкриті в установах банків на суму податкового боргу.

Ухвалою суду від 16.12.2019 року позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

02.01.2020 року до суду надійшли матеріали на усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 03.01.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвала суду про відкриття провадження від 03.01.2020 року направлена відповідачу на адресу зазначену в Єдиному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та громадських формувань, однак на адресу суду 27.01.2020 року повернувся конверт із вкладенням, із відміткою про причини повернення "інші причини".

Частина 4 статті 124 КАС України передбачає, що у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх поштової адреси судовий виклик або судове повідомлення надсилаються:

1) юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

У разі відсутності учасників справи за такою адресою вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручено їм належним чином.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, зареєстроване місцезнаходження Приватного підприємства "Транс-Люкс": вул.Плеханова, 137, м. Гайсин, Вінницька область, 23700.

Відповідно до ч.11 ст.126 КАС України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Таким чином, враховуючи належне повідомлення сторін по справі, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження. При цьому, відповідно до положень статті 229 КАС України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється.

Разом із тим, свої правом на подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався.

Відповідно до положень ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини.

Приватне підприємство "Транс-Люкс" є юридичною особою () та перебуває на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у Вінницькій області.

Згідно з довідки уповноваженої особи Головного управління ДПС у Вінницькій області про суму податкового боргу, станом на 09.12.2019 року за відповідачем рахується податкова заборгованість на загальну суму 1816,75 грн.

Вказана сума податкового боргу в загальному розмірі 1816,75 грн. також повністю підтверджується обліковими картками платника податків з податку на прибуток приватних підприємств, самостійно поданими податковими деклараціями від 27.02.2017 року, 09.02.2018 року та податковим повідомленням рішенням № від 15.11.2016 року.

Наявність у відповідача податкового боргу, зумовила звернення з цим позовом до суду.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходить із наступного.

Згідно зі ст. 67 Конституції України, пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України відповідач, як платник податків, зобов`язаний сплачувати податки і збори в строки та у розмірах, встановлених законом.

Пунктом 57.1 статті 57 ПК України передбачено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації.

Крім того, згідно з п. 56.11 ст. 56 ПК України така сума грошового зобов`язання не підлягає оскарженню.

Відповідно до п. 57.3 ст. 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 п. 54.3 ст. 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

В силу вимог пп. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 ПК України пеня нараховується після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Нарахування пені розпочинається:

а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов`язання платником податків - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного цим Кодексом;

б) при нарахуванні суми грошового зобов`язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного у податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом.

Податковий борг - це сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання (пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Судом встановлено, що станом на 09.12.2019 року за відповідачем обліковується податковий борг у розмірі 1816,75 грн.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається) (п. 59.5 ст. 59 ПК України).

Як вбачається із матеріалів справи, на адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням про вручення надіслано податкову вимогу № 431-17 від 17.03.2017 на суму податкового боргу в розмірі 1330,75 грн., яке повернуто до податкового органу з відміткою про причину повернення "за закінченням терміну зберігання", що в розуміння ст. 58 ПК України вважається врученим.

Відповідно до пп. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючий орган вправі звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

З огляду на викладене та беручи до уваги те, що відповідач у встановлений законом строк не сплатив суму узгодженого податкового зобов`язання, суд приходить до переконання про наявність у податкового органу права на стягнення податкового боргу, з рахунків у банках, що обслуговують відповідача. Отже, в цій частині заявлений позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Надаючи оцінку вимогам податкового органу в частині накладення арешту на кошти та інші цінності відповідача, що знаходяться в банку, на суму спірної податкової заборгованості, суд виходив із наступного. Відповідно до пп. 20.1.33 п. 20.1 ст. 20 ПК України органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності такого платника податків, що знаходяться в банку, у разі, якщо у платника податків, який має податковий борг, відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Загальна процедура і підстави застосування адміністративного арешту органами державної податкової служби визначені статтею 94 ПК України. При цьому за своїм змістом норми даної статті охоплюють як арешт коштів, так і арешт іншого майна.

Пунктом 94.1 статті 94 ПК України передбачено, що адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.

В силу вимог абз. 2 пп. 94.6.2 п. 94.6 ст. 94 ПК України застосування адміністративного арешту коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення органу державної податкової служби до суду.

Отже, за змістом вищевказаних норм чинного законодавства безумовною підставою для звернення податкового органу до суду із вимогою про накладення арешту на кошти платника податків є відсутність майна, за рахунок якого може бути погашений податковий борг, в тому числі недостатність такого майна для погашення суми податкового боргу через те, що балансова вартість цього майна менша за відповідну суму податкового боргу, або ж майно не може бути джерелом погашення податкового боргу у відповідній сумі.

Як вбачається із матеріалів справи, перед зверненням до суду з відповідним позовом позивач вжив необхідних заходів з метою встановлення наявності у відповідача майна, за рахунок якого може бути погашений податковий борг.

Судом встановлено, що відповідно до інформації наданої листом №352/02-32-13-03 від 15.02.2019 року з СДР МВС України за ПП «Транс-Люкс» відсутня інформація про зареєстровані транспортні засоби.

Відповідно до інформації наданої листом №02-10/1979 від 08.04.2019 року Головне управління Держпродспоживслужби у Вінницькій області сільськогосподарська техніка за ПП «Транс-Люкс» не зареєстрована.

Крім того, згідно інформаційної довідки № 157320152 від 22.02.2019 року та згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у відповідача відсутнє майно, яке може бути джерелом погашення податкового боргу у зв`язку з його обтяженням. Згідно інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Реєстру іпотек, Реєстру заборон відчуження нерухомого майна щодо суб`єкта підтверджується відсутність відомостей за вказаними параметрами.

З огляду на викладене та враховуючи те, що у ПП "Транс-Люкс" відсутнє майно для погашення податкового боргу в сумі 1816,75 грн., що повністю підтверджується належними і допустимими доказами, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення вимог та накладення арешту на кошти та інші цінності відповідача, що знаходяться на рахунках відповідача у банківських установах, з метою забезпечення виконання ним своїх грошових зобов`язань перед бюджетом на суму податкового боргу.

При цьому суд зауважує, що відповідні підтверджуючі документи були зібрані податковим органом саме у зв`язку з виникненням такого боргу, а їхнє оформлення не безпосередньо перед зверненням до суду не впливає на їх дійсність.

Враховуючи вимоги ст. 139 КАС України судові витрати у цій справі стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 72, 77, 90, 139, 242, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

в и р і ш и в :

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з рахунків у банках, що обслуговують Приватне підприємство "Транс-Люкс" (вул.Плеханова, 137, м.Гайсин, Гайсинський район, Вінницька область, ), кошти в рахунок погашення податкового боргу в сумі 1816,75 грн. (одна тисяча вісімсот шістнадцять гривень сімдесят п`ять копійок).

Накласти арешт на кошти та інші цінності Приватного підприємства "Транс-Люкс", що знаходяться в банку, на суму податкового боргу в розмірі 1816,75 грн. (одна тисяча вісімсот шістнадцять гривень сімдесят п`ять копійок).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Головне управління ДПС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, буд. 7, м. Вінниця, , );

Відповідач: Приватне підприємство "Транс-Люкс" (вул.Плеханова, 137, м.Гайсин, Гайсинський район, Вінницька область, ).

Суддя Дончик Віталій Володимирович