Справа № 640/1818/19
Суддя: Патратій О.В.
Дата ухвалення: 2020-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2020 року м. Київ № 640/1818/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Патратій О.В., розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Паблік Транс"

до Головного Управління Державної фіскальної служби України у м. Києві

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

№ від 22.10.2018р.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Паблік Транс" звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі - Відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 22.10.2018р.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.02.2019р. відкрито спрощене позовне провадженні без повідомлення (виклику) учасників справи.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято відповідачем з порушенням норм чинного законодавства та без належного врахування всіх обставин справи. Зокрема, як зазначає позивач, за невідомих обставин відповідачем у лютому 2015 року був здійснений облік поданого Позивачем для декларування та сплати «Транспортного податку» «Розрахунку суми збору за першу реєстрацію транспортних засобів» помилково за іншим кодом - 14020800 («Акцизний податок на транспортні засоби»), обов`язку із сплати якого у позивача не було. Враховуючи викладене, з вини відповідача, у позивача виникла не існуюча недоїмка з сплати податку, який обліковується за кодом14020800 («Акцизний податок на транспортні засоби»), який взагалі не декларувався, у зв`язку із чим податкове зобов`язання з такого податку не було узгодженим платником податку. Вказана неузгоджена недоїмка була помилково оплачена позивачем, що підтверджується листом позивача №47 від 10/10/2018, в якому позивач просив повернути помилково сплачені кошти.

Відповідач надав до суду письмові заперечення на адміністративний позов, в яких вказав про законність та обґрунтованість оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Дослідивши обставини справи та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ГУ ДФС у м. Києві проведена камеральна перевірка ТОВ «Паблік Транс» щодо даних, задекларованих у декларації акцизного податку/ Збір за першу реєстрацію транспортного засобу, за результатами якої складено Акт від 31.08.2018р. № 3955/26-15-40-04/32968459 (далі - Акт перевірки).

Перевіркою встановлено порушення вимог п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України (далі - ПК України), яке полягало в тому, що ТОВ «Паблік Транс» 24.01.2018р. погашено податкове (грошове) зобов`язання з акцизного податку на транспортні засоби (крім мотоциклів та велосипедів) по розрахунку суми збору за першу реєстрацію транспортних засобів від 21.02.2015р. реєстраційний № в розмірі 24 920,00 грн., при граничному терміну сплати 21.02.2015, тобто із затримкою більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання.

На підставі вказаного Акту перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 22.10.2018р. № про застосування штрафу у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу в сумі 4 984,00 грн. (24 920,00 грн. х 20%).

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача позивач і звернувся з даним позовом.

Визначаючись щодо змісту порушення, встановленого в ході перевірки, суд виходить з наступного.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст.67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що відповідно до протоколу № 1 від 04.09.2017р. загальних зборів ТОВ «Луганськінтерресурс» () було перейменоване на ТОВ «Паблік Транс» (), а також змінене місцезнаходження підприємства на: 04210, м. Київ, Оболонський район, проспект Героїв Сталінграду, буд 12-Ж.

Як зазначає позивач, після переведення ТОВ «Паблік Транс» до ДПІ Оболонського району ГУ ДФС у м. Києві з`ясувалося, що інспектор Ленінської ОДШ у м. Луганську у лютому 2015 року здійснила облік поданого ним для декларування та сплати Транспортного податку «Розрахунку суми збору за першу реєстрацію транспортних засобів» помилково за іншим кодом - 14020800 («Збір за першу реєстрацію транспортного засобу»), обов`язку із сплати якого у ТОВ «Паблік Транс» не було, але був обов`язок із сплати Транспортного податку (код 18011101), який виконувався належним чином.

Судом встановлено, що з 01.01.2015 року набрала чинності ст. 267 Податкового кодексу України «Транспортний податок» (на підставі Закону України № 71-VIII від 28.12.2014 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законів України щодо податкової реформи» - надалі Закон № 71), якою вперше було введено новий податок.

Так, відповідно до ст. 267 ПК України (в редакції чинній на 01.01.2015) платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об`єктами оподаткування. Об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об`єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см. Ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Згідно пп. 267.6.4 п. 267.6 ст. 267 ПК України (в редакції чинній на 01.01.2015) платники податку - юридичні особи самостійно обчислюють суму податку станом на 1 січня звітного року і до 20 лютого цього ж року подають контролюючому органу за місцем реєстрації об`єкта оподаткування декларацію за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками поквартально.

Судом також встановлено, що форма Декларації з Транспортного податку була затверджена Наказом Міністерства фінансів України від 10.04.15 №415, тобто після сплину граничного терміну подачі декларацій (20 лютого 2015 року).

Також судом встановлено, що листом ДФС України від 28.01.2015 року № 2444/7/99-99-17-04-01-17 ГУ Міністерства доходів України рекомендувало юридичним особам застосовувати та подавати «Розрахунок суми збору за першу реєстрацію транспортних засобів».

Як вбачається з матеріалів справи, з метою виконання обов`язку з декларування та сплати Транспортного податку 18.02.2015 ТОВ «Луганськінтерресурс» подало «Розрахунок суми збору за першу реєстрацію транспортних засобів» до Ленінської ОДПІ у м. Луганську ГУ Міндоходів у Луганській області (реєстраційний номер №).

Сплата коштів щодо оплати «Транспортного податку» підтверджується відповідними платіжними дорученнями № 38 від 14.05.2015 року на суму 6 230,00 грн., № 66 від 30.07.2015 року на суму 6230,00 грн., №95 від 06.11.2015 року на суму 6230,00 грн та № 125 від № 29.01.2016 року на суму 6 230,00 грн.

Пунктом 126.1 статті 126 Податкового кодексу України (в редакції чинній станом на час перевірки - 31.08.2018р.), визначено, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу.

В той же час, в розумінні статті 54 ПК України узгодженим грошовим зобов`язанням є таке грошове зобов`язання, яке платник податків самостійно обчислив та зазначив в податковій (митній) декларації, що подається контролюючому органу (п. 54.1. Податкового кодексу України).

У пункті 46.1. статті 46 46.1. ПК України визначено, що податкова декларація, розрахунок, звіт - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Пунктом 46.5. тієї ж статті визначено, що форма податкової декларації встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

На виконання вищезазначеної норми податкового законодавства 23.01.2015 року Наказом Міністерства фінансів України № 14 «Про затвердження форми декларації акцизного податку. Порядку заповнення та подання декларації акцизного податку» була затверджена Декларація акцизного податку.

Тобто, вищевказаним документом була затверджена окрема Декларація, яку платники податків зобов`язані подавати для декларування «Акцизного податку», в тому числі і Акцизного податку на транспортні засоби, про який йдеться в Акті про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у декларації акцизного податку/Збір за першу реєстрацію транспортного засобу від 31.08.2018 року № 3955/26-15-40-04/32968459, де в графі «Вид порушення», як підставу, вказано «Несвоєчасна сплата узгодженого податкового зобов 'язання з акцизного податку».

Водночас, суд приходить до висновку, що позивачем не подавалась вищезазначена Декларація акцизного податку, тому висновки, які наведені в Акті про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у декларації акцизного податку/Збір за першу реєстрацію транспортного засобу від 31.08.2018 року № 3955/26-15-40-04/32968459, є помилковими.

Як наслідок, податкове зобов`язання з Акцизного податку на транспортні засоби не є узгодженим в розумінні змісту ст. 54 ПК України, а тому застосування відповідачем ст. 126 ПК України є неправомірним.

Більш того, необхідно відзначити, що пунктом 69 Закону № 71 було виключено такий збір як "збір за першу реєстрацію транспортного засобу".

Тобто, починаючи з 01.01.2015 року органи доходів та зборів взагалі не мали законних підстав для прийняття документів для декларування такого збору. А відтак, з урахуванням рекомендацій, викладених в листі ДФС України від 28.01.2015 року № 2444/7/99-99-17-04-01-17, подавши після 01.01.2015 року «Розрахунок збору за першу реєстрацію транспортних засобів» будь-який платник податків, а не тільки позивач, мав можливість задекларувати (узгодити податкове зобов`язання), виключно з «Транспортного податку», а не будь-якого іншого податку.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про необхідність задоволення адміністративного позову.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 77, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві № від 22.10.2018р.

3. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Паблік Транс" (04210, м. Київ, просп. Героїв Сталінграду, буд. 12 Ж; ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка 33/19, ) судові витрати за сплату судового збору в загальному розмірі 1 921,00 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одну) гривень 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя О.В. Патратій