Справа № 308/7139/19
Суддя: Іванов А. П.
Дата ухвалення: 2020-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/7139/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2020 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Іванова А.П.,

за участю секретаря судових засідань Боти О.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Шевченко В.С.,

представника відповідача Селеша О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород матеріали адміністративної справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Закарпатської митниці ДФС України про скасування постанови про порушення митних правил №2279/30500/19 від 22.05.2019,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить визнати скасувати постанову від 22.05.2019, якою у справі про порушення митних правил №2279/30500/19 визнано винним у вчиненні правопорушення за ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності слугував протокол про порушення митних правил №2279/30500/19 від 02.05.2019, за яким він 02.05.2019 о 08 годині 15 хвилин на автомобілі PEUGEOT 206 реєстраційний номер Чехії НОМЕР_1 , кузов номер НОМЕР_2 : НОМЕР_3 заїхав в зону митного контролю «Виїзд митного поста «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС. В ході проведення аналітично-перевірочних заходів з використанням АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДФС України встановлено, що 30.12.2017 о 16 годині 08 хвилин він ввіз вказаний автомобіль в митному режимі транзит. Станом на 02.05.2019 автомобіль з митної території вивезено не було. Вважає, що винних дій він не вчиняв, оскільки 03.01.2018 повідомив Закарпатську митницю ДФС заявою про неможливість вивезення транспортного засобу за межі митної території України, у зв`язку з поломкою такого, коштів на вивезення автомобіля шляхом буксирування у нього не було, про що і повідомив працівників митниці. Проте його пояснення ними до уваги не прийнято. Враховуючи відсутність його вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 МКУ, вважає, що постанова у справі про порушення митних правил №2279/30500/19 від 22.05.2019 винесена без повного та належного дослідження всіх обставин справи, а відтак є незаконною і підлягає скасуванню.

До матеріалів справи на підтвердження поломки позивачем додано довідку №0004 ПП ОСОБА_2 від 02.05.2019 про те, що автомобіль PEUGEOT 206 державний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 : НОМЕР_3 був прийнятий на ремонт в автосервіс з 02.01.2018 та знаходився на ремонті 02.05.2019, а також рахунок-фактуру.

Представником Закарпатської митниці ДФС В.Гелле подано до суду відзив, в якому вказується, що при зверненні позивача до Закарпатської митниці з заявою від 03.01.2018 документів, що факт аварії або дії обставин непереборної сили надано не було. Таким чином, зроблено висновок, що автомобіль вийшов із ладу внаслідок звичайної експлуатації, що в розрізі положення ст.ст. 95, 192, 460 МК України, виключає ознаки аварії чи дії обставин непереборної сили. Окрім того, жодних документів, які б підтверджували вищевказані факти ОСОБА_1 не надано ні під час провадження у справі про порушення митних правил, ні під час розгляду справи. Відтак, оскільки докази, які підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили відсутні, а тому терміни перебування автомобілю на ремонті, в контексті ст. 192 МК України не підлягають виключенню зі встановленого ч. 1 ст. 95 МК України строку транзитного перевезення для автомобільного транспорту, оскільки його не переривають.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Шевченко В.С. позов підтримав у повному обсязі, просив такий задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача Селеш О.Я. в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідача дослідивши та оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків.

З протоколу про порушення митних правил №2279/30500/19 від 02.05.2019 та постанови в справі про порушення митних правил №2279/30500/19 від 22.05.2019 судом встановлено, що ОСОБА_1 02.05.2019 о 08 годині 15 хвилин на автомобілі PEUGEOT 206 реєстраційний номер НОМЕР_4 , кузов номер НОМЕР_5 заїхав в зону митного контролю «Виїзд митного поста «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС. В ході проведення аналітично-перевірочних заходів з використанням АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДФС України встановлено, що 30.12.2017 о 16 годині 08 хвилин він ввіз вказаний автомобіль на територію України в митному режимі транзит. Станом на 02.05.2019 автомобіль з митної території вивезено не було.

У своєму поясненні ОСОБА_1 підтвердив факт не вивезення даного автомобіля за межі території України, у зв`язку із поломкою такого. На підтвердження цього надав заяву, подану ним 03.01.2018 до Закарпатської митниці ДФС, про неможливість своєчасного вивезення транспортного засобу за межі митної території України.

Таким чином на підставі протоколу про порушення митних правил №2279/30500/19 від 02.05.2019, довідки з АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДФС України, пояснень ОСОБА_1 та інших матеріалів, встановлено вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн.

Відповідно до ст. 246 МК України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Порядок виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, якщо інше не передбачено Кодексом.

У відповідності до ст. 257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Згідно з положеннями ст. 318 МК України, зокрема, органи доходів і зборів вимагають від осіб, які переміщують товари, транспортні засоби комерційного призначення через митний кордон України чи провадять діяльність, контроль за якою Кодексом покладено на органи доходів і зборів, тільки ті документи та відомості, які необхідні для здійснення митного контролю та встановлені цим Кодексом.

Митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами органів доходів і зборів шляхом, зокрема: перевірки документів та відомостей, які відповідно до ст.335 цього Кодексу надаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України; обліку товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України;

Відповідно до ч. 1 ст. 335 МК України, під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України декларант, уповноважена ним особа або перевізник залежно від виду транспорту, яким здійснюється перевезення товарів, надають органу доходів і зборів в паперовій або електронній формі такі документи та відомості, зокрема, при перевезенні автомобільним транспортом - документи на транспортний засіб, зокрема ті, що містять відомості про його державну реєстрацію (національну належність).

Відповідно до ч. 1 ст. 31 МК України, проведення передбачених Кодексом митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, здійснюється з використанням інформаційних технологій, у тому числі заснованих на інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних системах, і засобів їх забезпечення.

Відповідно до п. 7 Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України власник ТЗ або вповноважена особа, який переміщує ТЗ через митний кордон України, пред`являє його митному органу для проведення митного огляду й подає оригінали та ксерокопії документів, зокрема, що підтверджують право власності на ТЗ або користування ним (у тому числі з правом розпорядження); реєстраційних (технічних) документів на транспортний засіб; паспортних документів та інших документів, визначених законодавством України та міжнародними договорами України, що дають право на перетин державного кордону.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України та відповідальність за порушення митних правил, регулюються Митним кодексом України.

Згідно з ч. 1 ст. 381 Митного кодексу України (далі МК України), громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.

Згідно з ч. 1 ст. 90 МК України, транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до статті 95 МК України встановлюються строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту: для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Згідно з ч. 1 ст. 102 МК України, митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України. Таке вивезення здійснюється під контролем органу доходів і зборів призначення.

Суд також зазначає, що в силу приписів ст.ст. 90, 93, 102 МК України та розділу І п.4 Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служби України №1118 від 17.11.2015 року (з наступними змінами та доповненнями), такий автомобіль перебуває під митним контролем та до його переміщення повинні виконуватися наступні вимоги, а саме: перебувати у незмінному стані, крім природних змін; не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту; бути доставленим у митний орган призначення до закінчення строку.

Диспозиція ч. 3 ст. 470 МК України визначає склад адміністративного правопорушення, яке полягає у перевищенні встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів.

Санкція даної норми передбачає накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч. 1 ст. 467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Виходячи з аналізу наведеної норми, можна прийти до висновку, що перелік триваючих порушень митних правил не є вичерпним.

Згідно з роз`ясненнями Міністерства юстиції України від 01.12.2003 №22-34-1465, від 17.07.2007 № 22-14-493, триваючими визнаються правопорушення, які розпочавшись з будь-якої протиправної дії чи бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов`язків. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія чи бездіяльність, коли винна особа або не виконує конкретний покладений на неї обов`язок, або виконує його неповністю або неналежним чином.

Враховуючи вимоги чинного законодавства, порушення митних правил, передбачене ч. 3 ст. 470 МК України починається з моменту закінчення визначеного строку для вивезення автомобіля, ввезеного в режимі «транзит» і триває упродовж всього часу невиконання вимоги.

З огляду на те, що ОСОБА_1 перевищив встановлений статтею 95 МК України транзитний строк доставки автомобіля, що перебував під митним контролем, більше ніж на десять діб, в його діях наявний склад порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України.

Згідно ст. ст. 95, 192 МК України до строків транзитних перевезень не включається строк, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів. Однак при цьому перевізник зобов`язаний терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу. Позивач звернувся до Закарпатської митниці ДФС 03.01.2018 із заявою, в якій повідомив, що автомобіль PEUGEOT 206 реєстраційний номер НОМЕР_4 , кузов номер НОМЕР_5 не має можливості вивезти у зазначений законодавством термін, тому що автомобіль знаходиться на ремонті в СТО. Однак до вказаної заяви не додано будь-яких документів, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили, а тому терміни перебування автомобілю на ремонті, в контексті ст. 192 МК України не підлягають виключенню зі встановленого ч. 1 ст. 95 МК України строку транзитного перевезення для автомобільного транспорту, оскільки його не переривають. Більш того, документу на підтвердження факту аварії, не було надано позивачем ні при складанні протоколу про порушення митних правил, ні при постановленні постанови у справі.

Суд відноситься критично до довідки №004, виданої ПП Шніцер В.М., за якою автомобіль PEUGEOT 206 державний номер НОМЕР_1 , кузов номер НОМЕР_5 , був прийнятий на ремонт в автосервіс з 02.01.2018 та знаходився на такому до 02.05.2019, оскільки згідно з даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДФС України вказаний автомобіль зафіксований в зоні митного контролю в напрямку «Виїзд» 02.05.2019 о 08 год. 15 хв., хоча в цей день, згідно з довідки, такий перебував на ремонті.

Суд вважає за необхідне зазначити, що рахунок-фактура №0004 від 02.05.2019 на ремонт автомобіля не може слугувати належним доказом підтвердження аварії такого автомобіля. Більш того рахунок-фактура не свідчить про здійснення оплати ремонтних робіт.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 77 КАС України відповідачем надані докази правомірності притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 470 МК України. Адміністративне стягнення накладено відповідно до санкції вказаної статті.

Згідно ст. 522 МК України справу про порушення митних правил розглянув уповноважений орган. При винесенні постанови дотримані вимоги ст.ст. 523-527 МК України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що у даному випадку відсутні підстави для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил, а тому у задоволенні позову слід відмовити повністю.

На підставі ст. 288 КУпАП, ст. ст. 90, 95, 102, 381, 467, 470, МК України, керуючись ст. ст. 77, 90, 162, 242, 268-272, 286, 293, 295, 297 КАС, суд

ухвалив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Закарпатської митниці ДФС України про скасування постанови про порушення митних правил №2279/30500/19 від 22.05.2019 відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду А.П. Іванов