Справа № 440/4709/19
Суддя: К.І. Клочко
Дата ухвалення: 2020-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2020 року м. ПолтаваСправа № 440/4709/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Клочка К.І.,

за участю:

секретаря судового засідання Вязун К.Ю.,

представника позивача Ткачова В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ланнівська МТС" до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

02.12.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "Ланнівська МТС" /надалі ТОВ "Ланнівська МТС", позивач/ звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Полтавській області /надалі ГУ ДПС у Полтавській області, відповідач/ про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, а саме просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №000369501 від 18.11.2019 про зменшення від`ємного значення сум податку на додану вартість на суму 798576,00 грн;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №000370501 від 18.11.2019 про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на загальну суму 4081400,00 грн.

В обґрунтування позову позивачем указано, що відповідачем протиправно прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення. Позивачем указано, що у період з 27.08.2019 по 24.09.2019 фіскальним органом проведено документальну планову перевірку з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 по 30.06.2019, правильності нарахування та обчислення єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2016 по 30.06.2019, іншого законодавства за період з 01.01.2016 по 30.06.2019. Позивач указує, що висновки фіскального органу про порушення ТОВ "Ланнівська МТС" вимог пп. 14.1.97 п. 14.1 ст 14, п. 188.1 ст. 188, п. 198.1, п. 198.3 ст. 198 ПК України при укладені та виконанні договорів фінансового лізингу є помилковими.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 09.12.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі 440/4709/19; призначено розгляд за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче судове засідання на 15.01.2020.

26.12.2019 до суду ГУ ДПС у Полтавській області подано відзив на позов в якому вказано, що результатами перевірки фіскальним органом складено акт перевірки від 15.10.2019 № 1248/16-31-05-01-10/32886235. Не погодившись із актом перевірки позивач 30.10.2019 звернувся із запереченнями до ГУ ДПС у Полтавській області. Відповідачем указано, що враховуючи всі аргументи, зауваження та додаткові документи, які були надані ТОВ "Ланнівська МТС" до заперечень на акт перевірки та при його розгляді, висновки акта перевірки від 15.10.2019 № 1248/16-31-05-01-10/32886235 набули остаточної редакції, яким встановлено порушення позивачем пункту 188.1 ст. 188, п. 189.1 ст. 189, п. 198.5 ст. 198 ПК України, у результаті чого занижено ПДВ на загальну суму 4081400,00 грн та завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21) за червень 2019 року у сумі 798576,00 грн. Так враховуючи вищевказані порушення ГУ ДПС у Полтавській області винесено податкові повідомлення-рішення №000369501, № 000370501 від 18.11.2019 /т. 2 а.с. 26-30/.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 15.01.2020 закрито підготовче провадження у справі; призначено справу до судового розгляду по суті на 12.02.2020.

17.01.2020 до суду позивачем надано відповідь на відзив в який указано, що зі змісту відзиву вбачається, що позивачу інкриміновано порушення п. 187.6 ст. 187 ПК України, пов`язані з тим, що останній в ході виконання угод фінансового лізингу формував податковий кредит до фактичної передачі предметів лізингу. Указано, що в акті перевірки відповідачем не вказано про порушення ТОВ "Ланнівська МТС" вимог п. 187.6 ст. 187 ПК України, проте, оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийнято на підставі акта перевірки. Також указано, що у відзиві відповідач, зазначаючи про взаємовідносини позивача з ТОВ "ОТП Лізинг" констатував, що позивач не надав акти приймання-передачі, які б засвідчили фактичне одержання предмету лізингу, внаслідок неможливо підтвердити правомірність податкових накладних, зареєстрованих 23.05.2019, 28.05.2019, 12.06.2019. Крім того, зазначено, що ніяких документів щодо одержання від ТОВ "ОТП Лізинг" предметів лізингу представниками відповідача у ході перевірки не вимагалося. Також указано, що податкові накладні від 23.05.2019 та від 28.05.2019 зареєстровано у зв`язку з одержанням послуг за організацію фінансування, що передбачалось п. 6.1 Рамкового договору № 4517-F1 від 01.04.2019. Крім того, указано, що майнові договори оплатного виду можуть передбачати авансовий спосіб оплати /т. 2 а.с. 122-124/.

У судовому засіданні 12.02.2020 представник позивача позов підтримав та просив суд задовольнити.

У судовому засіданні 12.02.2020 представника відповідача не допущено до участі у справі у зв`язку із відсутністю документів, підтверджуючих повноваження.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ "Ланнівська МТС" () зареєстроване як юридична особа /т. 1 а.с. 13-17/.

У період з 27.08.2019 по 24.09.2019 контролюючим органом проведено документальну планову виїзну перевірку податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Правомірність підстав та порядку проведення перевірки позивачем не оспорюється.

За результатами вказаної перевірки складено акт від 15.10.2019 № 1248/16-31-05-01-10/32886235, яким встановлено наступні порушення ТОВ "Ланнівська МТС":

- п. 188.1 ст. 188, п. 189.1 ст. 189, п. 198.5 ст. 198 ПК України, у результаті чого занижено ПДВ на загальну суму 3468245,00 грн: квітень 2018 609200 грн; травень 2018 428106 грн; червень 2018 203125 грн; липень 2018 45 грн; березень 2 грн; квітень 2019 255715 грн; травень 2019 561719 грн; червень 2019 320642 грн; завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21) за червень 2019 року у сумі 798576 грн;

- абз. "б" п. 176.2 ст. 176 ПК України та встановленого Порядку заповнення податкового розрахунку суми доходу нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку за формою 1ДФ, затвердженого наказом Міністерства Фінансів України 13.01.2015 за №4, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.01.2015 за № 111/26556 у результаті подання Податкових розрахунків за формою 1-ДФ з не достовірними даними за 1-4 квартали 2016 року, 1-4 квартали 2017 року, 1-4 квартали 2018 року, 1-2 квартали 2019 року /т. 1 а.с. 18-64/.

ТОВ "Ланнівська МТС" подано до ГУ ДПС у Полтавській області 30.10.2019 заперечення на акт перевірки в якому вказано, що висновки контролюючого органу щодо укладення між позивачем та контрагентами договорів оперативної оренди є помилковими, оскільки у даному випадку було укладено договори фінансового лізингу. Крім того, позивачем указано, що при укладені договорів фінансового лізингу ТОВ "Ланнівська МТС" з ТОВ "Техноторг-Лізинг" та ТОВ "ОТП "Лізинг" було дотримано умови, за якими дані договори необхідно вважати як договори фінансового лізингу, а не договорами оперативної оренди. Також зазначено, що у договорах фінансового лізингу ТОВ "Ланнівська МТС" з ТОВ "Техноторг-Лізинг" та ТОВ "ОТП "Лізинг" відсутні умови про укладення сторонами договорів купівлі-продажу після закінчення фінлізонгових договорів, а є обов`язок лізингодавців укласти договори купівлі-продажу з продавцем (постачальником) на майно, набути права власності та передати у користування лізенгоодержувачу дане майно на визначений строк, з подальшим переходом права власності після виконання зобов`язання лізингоодержувача щодо сплати всіх фінансових платежів. ТОВ "Ланнівська МТС" зазначено, що отримуючи об`єкти у фінансовий лізинг, як лізенгоодержувач, отримало право на податковий кредит з ПДВ з усієї суми вартості таких об`єктів /т. 1 а.с. 105- 111/.

Листом ГУ ДПС у Полтавській області від 13.11.2019 № 9455/10/16-31-05-01-18 /т. 1 а.с. 112-117/ повідомлено позивача про розгляд заперечень на акт перевірки та указано, що враховуючи всі аргументи, зауваження та додаткові документи, які були надані позивачем до заперечень на акт перевірки та при його розгляді, висновки акта перевірки від 15.10.2019 № 1248/16-31-05-01-10/32886235 вважати правомірними у наступній редакції:

- п. 187.6 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п. 189.1 ст. 189, абз. 5 п. 198.2, п. 198.5 ст. 198 ПК України, у результаті чого занижено ПДВ на загальну суму 3265120 грн: квітень 2018 609200 грн; травень 2018 428106 грн; липень 2018 45 грн; березень 2 грн; квітень 2019 255715 грн; травень 2019 561719 грн; червень 2019 320642 грн; завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21) за червень 2019 року у сумі 798576 грн;

- абз. "б" п. 176.2 ст. 176 ПК України та встановленого Порядку заповнення податкового розрахунку суми доходу нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку за формою 1ДФ, затвердженого наказу Міністерства Фінансів України 13.01.2015 за №4, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.01.2015 за № 111/26556 у результаті подання Податкових розрахунків за формою 1-ДФ з не достовірними даними за 1-4 квартали 2016 року, 1-4 квартали 2017 року, 1-4 квартали 2018 року, 1-2 квартали 2019 року;

- в іншій частині висновки акта перевірки від 15.10.2019 № 1248/16-31-05-01-10/32886235 порушення спростовуються.

Тобто, за результатами розгляду заперечень відповідачем зроблено висновок про порушення позивачем ще двох норм Податкового кодексу України (пункту 187.6 статті 187 та абз. 5. п. 198.2 статті 198), які перевіркою не виявлялися та, відповідно, в акті перевірки не відображалися.

На підставі вказаного акта перевірки ГУ ДПС у Полтавській області винесено податкові повідомлення-рішення від 18.11.2019:

- №000369501, яким зменшено від`ємне значення сум податку на додану вартість на суму 798576,00 грн;

- №000370501, яким збільшено суми грошового зобов`язання за платежем податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на загальну суму 4081400,00 грн.

Позивач не погодився із указаними податковими повідомленнями-рішеннями, у зв`язку з чим оскаржив їх до суду.

Надаючи правову оцінку вимогам позивача, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 1.1 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Положеннями підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податковий кредит сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Датою виникнення податкових зобов`язань орендодавця (лізингодавця) для операцій фінансової оренди (лізингу) є дата фактичної передачі об`єкта фінансової оренди (лізингу) у користування орендарю (лізингоотримувачу) /пункт 187.6 ст 187 ПК України/.

Положеннями пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України визначено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з пунктом 198.5 статті 198 Податкового кодексу України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися: а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу); в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів; г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

Як зазначено вище, за висновками, викладеними в акті перевірки ТОВ "Ланнівська МТС" порушено п. 188.1 ст. 188, п. 189.1 ст. 189, п. 198.5 ст. 198 ПК України, у результаті чого занижено ПДВ на загальну суму 3468245,00 грн: квітень 2018 609200 грн; травень 2018 428106 грн; червень 2018 203125 грн; липень 2018 45 грн; березень 2 грн; квітень 2019 255715 грн; травень 2019 561719 грн; червень 2019 320642 грн; завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21) за червень 2019 року у сумі 798576 грн.

З матеріалів справи вбачається, що 20.04.2018 між ТОВ "Техноторг-Лізинг" (лізингодавець) та ТОВ "Ланнівська МТС" (лізингоодержувач) укладено договір фінансового лізингу № 1142, за умовами якого ТОВ "Техноторг-Лізинг" (лізингодавець) зобов`язується набути у власність та передати у користування лізингоодержувачу на визначений у цьому договорі строк наступне майно, а саме: комбайн зернозбиральний New Holland СХ8.80 2017 року; країна виробник Бельгія на суму з урахуванням ПДВ 6207500 грн; зернову жниварку New Holland 7В30FD 2017 року; країна виробник США на суму з урахуванням ПДВ 1218750,00 грн.

Відповідно до пункту 2.1 вказаного Договору лізингоодержувач зобов`язаний сплатити лізингодавцю авансовий платіж у розмірі 3638862,50 грн та сплатити лізингодавцю разову комісію у розмірі 7426,25 грн /т.1 а.с. 125-131/.

На підтвердження виконання вказаного договору фінансового лізингу позивачем надано до суду: акти прийому-передачі у фінансовий лізинг /т. 1 а.с. 134-137/; рахунки-фактури /т. 1 а.с. 138-142/; платіжні доручення /т. 1 а.с. 143-161/.

14.02.2019 між ТОВ "Техноторг-Лізинг" (лізингодавець) та ТОВ "Ланнівська МТС" (лізингоодержувач) укладено договір фінансового лізингу № 1165 за умовами якого лізингодавець зобов`язується відповідно до замовлення лізингоодержувача набути у продавця (постачальника) у власність майно, визначене у п. 1.2 цього Договору, і передати його у користування лізингоодержувачу на визначений цим Договором строк за встановлену плату.

Згідно з пунктом 1.2 Договору предметом лізингу за цим Договором є трактор колісний New Holland Т8.410 у кількості 2 шт., сума з урахуванням ПДВ 10506618,00 грн.

Пунктом 1.5 Договору визначено, що предмет лізингу передається у лізинг за цим Договором виключно за умови та після сплати лізингоодержувачем авансового платежу згідно з п.п. 3.1.1 цього Договору.

Відповідно до пункту 3.1.1 Договору сума, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу, у тому числі авансовий платіж у розмірі 3151985,40 грн.

На підтвердження виконання вказаного договору фінансового лізингу позивачем надано до суду: акти прийому-передачі у фінансовий лізинг /т. 1 а.с. 179-180/; рахунки-фактури /т. 1 а.с. 181-184/; платіжні доручення /т. 1 а.с. 185-197/.

01.04.2019 між ТОВ "ОТП "Лізинг" (лізингодавець) та ТОВ "Ланнівська МТС" (лізингоодержувач) укладено рамковий договір фінансового лізингу № 4517-FL /т. 1 а.с. 210-217/.

До вказаного договору додано протоколи лізингу: №1-Е від 01.04.2019 згідно з яким предметом лізингу є напівпричіп-самоскид Wielton NW-3 (дві одиниці); загальна сума вартості з ПДВ 2516787,80 грн; № 2-Е від 01.04.2019 згідно з яким предметом лізингу є тягач Сідельний MAN TGX 33.440 6х4 BLS; (дві одиниці); загальна сума вартості з ПДВ 5193204,00 грн.

На підтвердження виконання вказаного договору надано: акти прийому-передачі у фінансовий лізинг /т. 1 а.с. 239-240/; рахунки /т. 1 а.с. 241-249/; платіжні доручення /т. 1 а.с. 250, т. 2 а.с. 1-10/.

За висновками контролюючого органу, викладеними у акті перевірки від 15.10.2019 № 1248/16-31-05-01-10/32886235 (а.с. 33), враховуючи відсутність у зазначених договорах фінансового лізингу, укладених між ТОВ "Ланнівська МТС" та ТОВ "ОТП "Лізинг" та ТОВ "Техноторг-Лізинг" умови про обов`язок придбання об`єкта фінлізингу лізингоодержувачем, указані договори є договорами оперативної оренди. Водночас передача майна в оперативний лізинг (оренду) не змінює податкових зобов`язань орендодавця та орендаря. При цьому орендодавець збільшує суму доходів, а орендар збільшує суму витрат на суму нарахованого лізингового платежу за наслідками податкового періоду, в якому здійснюється таке нарахування. Крім того, відповідач стверджує, що у зв`язку з відсутністю реалізації обладнання ТОВ "ОТП "Лізинг" та ТОВ "Техноторг-Лізинг" та передачі права власності на ТОВ "Ланнівська МТС" податкові накладні, складені ТОВ "ОТП "Лізинг" та ТОВ "Техноторг-Лізинг" не вірно, тому позивачем завищено суму податкового кредиту.

Надаючи оцінку висновкам контролюючого органу, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 806 Цивільного кодексу України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

Згідно з частиною другою статті 292 Господарського кодексу України залежно від особливостей здійснення лізингових операцій лізинг може бути двох видів - фінансовий чи оперативний. За формою здійснення лізинг може бути зворотним, пайовим, міжнародним тощо.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про фінансовий лізинг" від 16.12.1997 № 723/97-ВР /надалі Закон № 723/97-ВР/ фінансовий лізинг (далі - лізинг) - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу. За договором фінансового лізингу (далі - договір лізингу) лізингодавець зобов`язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

Предметом договору лізингу (далі - предмет лізингу) може бути неспоживна річ, визначена індивідуальними ознаками та віднесена відповідно до законодавства до основних фондів /частина перша статті 3 Закону № 723/97-ВР/.

Згідно з частинами першою та другою статті 6 Закону № 723/97-ВР договір лізингу має бути укладений у письмовій формі. Істотними умовами договору лізингу є: предмет лізингу; строк, на який лізингоодержувачу надається право користування предметом лізингу (строк лізингу); розмір лізингових платежів; інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Положеннями пп. 14.1.97 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що лізингова (орендна) операція - господарська операція (крім операцій з фрахтування (чартеру) морських суден та інших транспортних засобів) фізичної чи юридичної особи (орендодавця), що передбачає надання основних засобів у користування іншим фізичним чи юридичним особам (орендарям) за плату та на визначений строк.

Лізингові (орендні) операції здійснюються у вигляді оперативного лізингу (оренди), фінансового лізингу (оренди), зворотного лізингу (оренди), оренди житла з викупом, оренди земельних ділянок та оренди будівель, у тому числі житлових приміщень.

Лізингові операції поділяються на:

а) оперативний лізинг (оренда) - господарська операція фізичної або юридичної особи, що передбачає передачу орендарю основного фонду, придбаного або виготовленого орендодавцем, на умовах інших, ніж ті, що передбачаються фінансовим лізингом (орендою);

б) фінансовий лізинг (оренда) - господарська операція, що здійснюється фізичною або юридичною особою і передбачає передачу орендарю майна, яке є основним засобом згідно з цим Кодексом і придбане або виготовлене орендодавцем, а також усіх ризиків та винагород, пов`язаних з правом користування та володіння об`єктом лізингу.

Лізинг (оренда) вважається фінансовим, якщо лізинговий (орендний) договір містить одну з таких умов:

об`єкт лізингу передається на строк, протягом якого амортизується не менш як 75 відсотків його первісної вартості, а орендар зобов`язаний на підставі лізингового договору та протягом строку його дії придбати об`єкт лізингу з наступним переходом права власності від орендодавця до орендаря за ціною, визначеною у такому лізинговому договорі;

балансова (залишкова) вартість об`єкта лізингу на момент закінчення дії лізингового договору, передбаченого таким договором, становить не більш як 25 відсотків первісної вартості ціни такого об`єкта лізингу, що діє на початок строку дії лізингового договору;

сума лізингових (орендних) платежів з початку строку оренди дорівнює первісній вартості об`єкта лізингу або перевищує її;

майно, що передається у фінансовий лізинг, виготовлене за замовленням лізингоотримувача (орендаря) та після закінчення дії лізингового договору не може бути використаним іншими особами, крім лізингоотримувача (орендаря), виходячи з його технологічних та якісних характеристик.

Під терміном "строк фінансового лізингу" слід розуміти передбачений лізинговим договором строк, який розпочинається з дати передання ризиків, пов`язаних із зберіганням або використанням майна, чи права на отримання будь-яких вигод чи винагород, пов`язаних з його використанням, або будь-яких інших прав, що слідують з прав на володіння, користування або розпоряджання таким майном, лізингоотримувачу (орендарю) та закінчується строком закінчення дії лізингового договору, включаючи будь-який період, протягом якого лізингоотримувач має право прийняти одноосібне рішення про продовження строку лізингу згідно з умовами договору.

З договорів фінансового лізингу та додатків до них, укладених між позивачем та ТОВ "ОТП "Лізинг", ТОВ "Техноторг-Лізинг", судом встановлено, що сума лізингових платежів перевищує первісну вартість об`єкта лізингу, що є підставою для віднесення цих договорів до договорів фінансового лізингу.

Відтак, висновки контролюючого органу, викладені в акті перевірки стосовно укладення між позивачем та ТОВ "ОТП "Лізинг", ТОВ "Техноторг-Лізинг" договорів оперативної оренди є помилковими.

Наведене підтверджується і висновками ГУ ДПС у Полтавській області, сформованими за результатами розгляду заперечень на акт перевірки, що слугували підставою для перекваліфікації правопорушення, вчиненого ТОВ "Ланнівська МТС" /відповідь ГУ ДПС у Полтавській області від 13.11.2019 № 9455/10/16-31-05-01-18 /т. 1 а.с. 112-117/ .

Також суд зазначає, що п. 77. 1 ст. 77 ПК України визначено, що документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок. План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки.

Згідно з п. 77. 9 статті 77 ПК України порядок оформлення результатів документальної планової перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.

Водночас положеннями п. 86.1 статті 86 ПК України передбачено, що результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, у строки визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.

У разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення та/або додаткові документи в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Такі заперечення та/або додаткові документи розглядаються контролюючим органом протягом семи робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Платник податків (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень та/або додаткових документів, про що такий платник податків зазначає у запереченнях та/або листі про надання додаткових документів в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу /п. 86.7 ст. 86 ПК України/.

Згідно з п. 86.8 ст. 86 ПК України податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Суд зазначає, що за висновками акта перевірки позивачем порушено п. 188.1 ст. 188, п. 189.1 ст. 189, п. 198.5 ст. 198 ПК України.

Водночас за результатами розгляду заперечень ТОВ "Ланнівська МТС" фіскальним органом зроблено висновок про порушення позивачем, крім п. 188.1 ст. 188, п. 189.1 ст. 189, п. 198.5 ст. 198 ПК України, також п. 187.6 ст. 187 ПК України та п. 198.2 ст. 198 ПК України.

Так відповідачем указано, що висновки акта перевірки від 15.10.2019 № 1248/16-31-05-01-10/32886235 враховуючи надані позивачем пояснень набули остаточної редакції у листі за результатами розгляду заперечень на акт перевірки.

В свою чергу, суд вважає протиправними дії ГУ ДПС у Полтавській області щодо притягнення позивача до відповідальності за порушення, які не знайшли свого відображення в акті перевірки від 15.10.2019 № 1248/16-31-05-01-10/32886235, оскільки підставою для прийняття оскаржених податкових повідомлень - рішення є саме акт перевірки.

Стосовно порушення позивачем вимог п. 187.6 ст. 187 ПК України внаслідок декларування ТОВ "Ланнівська МТС" в складі податкового кредиту з ПДВ податкових накладних, складених та зареєстрованих ТОВ "ОТП "Лізинг" від 23.05.2019, 28.05.2019, 12.06.2019, ТОВ "Техноторг-Лізинг" від 24.04.2018, 18.05.2018, 07.03.2019, 11.03.2019, що не відповідає даті фактичного отримання товару та виникнення податкових зобов`язань лізингодавця по актах прийому передачі суд зазначає наступне.

За приписами пункту 201.10 Податкового кодексу України податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Водночас судом встановлено, що ТОВ "ОТП "Лізинг" та ТОВ "Техноторг-Лізинг" по спірних лізингових операціях складено та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні, на підставі яких позивачем сформовано податковий кредит з ПДВ за перевіряємий період. Факт реєстрації цих податкових накладних підтверджено матеріалами справи та не заперечується відповідачем.

Відтак, висновки контролюючого органу про порушення ТОВ "Ланнівська МТС" п. 187.6 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п. 189.1 ст. 189, абз. 5 п. 198.2, п. 198.5 ст. 198 ПК України є помилковими.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на вищезазначені висновки суду відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів правомірності податкових повідомлень-рішень від 18.11.2019 № 000369501 та № 000370501, що є підставою для задоволення позову.

Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, враховуючи задоволення позову, на користь позивача підлягають відшкодуванню судові витрати зі сплати судового збору, сплачені позивачем за подання цього позову.

На підставі викладеного та керуючись статтями 2, 3, 6 - 10, 72 - 77, 90, 241 - 246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Ланнівська МТС" (вул. Горького, 1а, с. Куми, Карлівський район, Полтавська область, 39541, ) до Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 18.11.2019 № 000369501, №000370501.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ланнівська МТС" (вул. Горького, 1а, с. Куми, Карлівський район, Полтавська область, 39541, ) витрати зі сплати судового збору в розмірі 19210,00 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 20 лютого 2020 року.

Суддя К.І. Клочко