Справа № 520/847/2020
Суддя: Супрун Ю.О.
Дата ухвалення: 2020-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

24 лютого 2020 р. Справа № 520/847/2020

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Супрун Ю.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (, м. Харків, майдан Свободи, буд. 5 Держпром, під. 3, пов. 2, 61022) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 (надалі за текстом - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (надалі за текстом - ГУПФУ в Харківській області, відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, яка полягає в не поновленні виплати раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області поновити ОСОБА_1 раніше призначену пенсію з дня наступного за днем звільнення, тобто з 12.09.2019 року, на підставі документів, що знаходяться в пенсійні справі.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 18.04.2018 року по справі № 820/1614/18, яка набрала законної сили 11.06.2018 року зокрема зобов`язано ГУПФУ в Харківській області призначити ОСОБА_1 , пенсію за вислугу років з 01.01.2017 року, як внаслідок відповідачем в липні 2018 року виконане вказане рішення, шляхом призначення позивачу пенсії за вислугу років на підставі с. 12 ЗУ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб". 24.07.2018 року позивачем було подано заяву до ГУ ПФУ в Харківський області, в якій просив останнього призупинити виплату пенсії у зв`язку із зарахуванням на службу ОСОБА_1 , на посаду першого заступника начальника Адміністрації Державної кримінально-виконавчої служби, до відповідної заяви позивачем було додано наказ № 2785/к від 23.07.2018 року "Про зарахування на службу". В подальшому, 14.09.2019 року позивач звернувся до ГУ ПФУ в Харківський області з відповідною заявою про поновлення виплати раніше призначеної пенсії, оскільки ОСОБА_1 , звільнився зі служби, однак листом від 15.10.2019 №5432/Н-14 ГУ ПФУ в Харківський області повідомило позивача, що для призначення пенсії відповідно до закону позивачу слід звернутися до уповноваженого органу, в якому позивач проходив військову службу. На думку позивача, протиправні дії відповідача полягають в непоновленні раніше призначеної пенсії.

Ухвалою суду від 27.01.2020 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи у відповідності до ст.263 КАС України.

Згідно з положеннями ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до положень ч.2 ст.263 КАС України, справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з положеннями ч.1 та ч.2 ст.262 КАС України, розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Представник відповідача надав до суду відзив на позов, в якому просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на те, що позивач перебував на обліку в ГУ ПФУ як отримувач пенсії за вислугу років, призначеної на умовах Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ від 09.04.1992 року в розмірі 70% грошового забезпечення з 01.01.2017 року. На підставі заяви позивача виплату пенсії за вислугою років припинено з 24.07.2018 року у зв`язку з поновленням на службі. 11.09.2019 року ОСОБА_1 був звільнений з Державної кримінально-виконавчої служби України за власним бажанням. 24.09.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою про поновлення виплати пенсії. Листом від 15.10.2019 №5432/Н-14 ГУ ПФУ в Харківський області повідомило зокрема позивача, що документи про призначення пенсії на ОСОБА_1 від уповноваженого органу до головного управління не надходили. З огляду на викладене, представник відповідача з адміністративним позовом не погоджується та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

З наявних матеріалів справи вбачається, що:

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 18.04.2018 року по справі № 820/1614/18 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного Фонду України в Харківській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено.

Визнано протиправним та скасовано Рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області від 30.01.2018 року про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років з 1 січня 2017 року.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (, 61022, м. Харків, майдан Свободи, Держпром, 3-й під`їзд, 2-й поверх) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; код р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ; АДРЕСА_2 ) сплачений судовий збір в розмірі 704,80 (сімсот чотири гривні 80 коп.) гривень.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 18.04.2018 року по справі № 820/1614/18 набрало законної сили 11.06.2018 року.

Частиною 4 ст. 78 КАС України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.04.2018 року по справі № 820/1614/18 протоколом від 13.07.2018 року ГУ ПФУ в Харківський області, ОСОБА_1 з 1 січня 2017 року (довічно) призначено пенсію на умовах Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ від 09.04.1992 року в розмірі 70% грошового забезпечення.

ОСОБА_1 , 24.07.2018 звернувся до ГУ ПФУ в Харківський області із відповідною заявою, в якій просив останнього призупинити виплату призначеної пенсії за вислугу років призначену з 1 січня 2017 року, у зв`язку із поновленням на службі. До поданої заяви позивачем надано наказ від 23.07.2018 року за №2785/к.

З наказу Міністерства юстиції України від 23.07.2018 року за №2785/к вбачається, що заступника начальника Адміністрації Державної кримінально-виконавчої служби України ОСОБА_1 , зараховано на службу до Державної кримінально-виконавчої служби України з 24.07.2018 року.

В подальшому, ОСОБА_1 , 24.09.2019 року звернувся до ГУ ПФУ в Харківський області із відповідною заявою, в якій просив останнього поновити виплату позивачу пенсії, яка була призначена в липні 2018 року за вислугою років на підставі рішення суду, у зв`язку із звільненням ОСОБА_1 , 11.09.2019 року зі служби. До поданої заяви позивачем надано наказ від 10.09.2019 року за №2574/к.

Згідно наказу Міністерства юстиції України від 10.09.2019 року за №2574/к вбачається, що полковника внутрішньої служби ОСОБА_1 , за власним бажанням 11.09.2019 року звільнено з Державної кримінально-виконавчої служби України. Підставою слугував рапорт ОСОБА_1 , від 05.09.2019 року.

На заяву позивача від 24.09.2019 року листом від 15.10.2019 року за № 5342/М-14 ГУ ПФУ в Харківський області повідомив ОСОБА_1 , що відповідно до ст. 48 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» заява про призначення пенсії згідно з цим Законом подається до територіального органу Пенсійного фонду України або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду України. Згідно з Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону, затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року № 3-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 15 лютого 2007 року за № 135/13402, заява про призначення пенсії за вислугу років подаються особами до головних управлінь Пенсійного фонду України через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України та інші.

Отже, для призначення пенсії відповідно до Закону, позивачу слід звертатись до уповноваженого органу, в якому він проходив військову службу.

Вважаючи протиправними такі дії відповідача, позивач звернувся до суду з означеним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними (частини перша і друга даної статті).

Законом України «Про державні гарантії захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України та членів їхніх сімей» визначено умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Даний Закон має на меті реалізацію особами, які мають право на пенсію за цим Законом, свого конституційного права на державне пенсійне забезпечення у випадках, передбачених Конституцією України та цим Законом, і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі є Закон України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Відповідно до ст. 1 Закону України від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) (надалі - Закон №2262), особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Частинами 1-2 статті 2 Закону №2262-ХІІ передбачено, що військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби. Пенсіонерам з числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі повторного прийняття їх на військову службу до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та Державної спеціальної служби транспорту, службу до Національної поліції, Служби судової охорони, органів та підрозділів цивільного захисту, податкової міліції та Державної кримінально-виконавчої служби України виплата пенсій на час їх служби припиняється. При наступному звільненні із служби цих осіб виплата їм пенсій здійснюється з урахуванням загальної вислуги років на день останнього звільнення.

Отже, виплата призначеної пенсії припиняється виключно на час проходження служби у вищенаведених органах.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" було затверджено постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 р. № 3-1 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.02.2007 р. за № 135/13402 (надалі - Порядок №3-1).

Цей Порядок регулює питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (надалі - Закон), крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, та постанови Кабінету Міністрів України від 02.11.2006 № 1522 "Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян".

Положеннями п.1 Порядку № 3-1 передбачено, в тому числі, що заяви про призначення пенсії за вислугу років подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Державної пенітенціарної служби України (далі - міністерства та інші органи).

Міністерства та інші органи, їх територіальні підрозділи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі визначають уповноважені структурні підрозділи, на які за їх рішенням покладаються функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважені структурні підрозділи).

З аналізу положень наведеного Порядку №3-1 вбачається, що цей Порядок регулює питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

При цьому, судом встановлено, що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.04.2018 року по справі № 820/1614/18 протоколом від 13.07.2018 року ГУ ПФУ в Харківський області, ОСОБА_1 з 1 січня 2017 року (довічно) призначено пенсію на умовах Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ від 09.04.1992 року в розмірі 70% грошового забезпечення.

Суд доходить висновку, що характер приписів статті 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» свідчить про те, що виплата пенсій військовослужбовців припиняється на час їх служби. При наступному звільненні із служби цих осіб виплата їм пенсій здійснюється з урахуванням загальної вислуги років на день останнього звільнення.

Законодавством не передбачено повторного звернення пенсіонера до органу, що призначає пенсію із заявою призначення пенсії, у разі якщо раніше така пенсія вже була призначена, проте виплата якої припинена у зв`язку із прийняттям їх на службу.

Стаття 11 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» передбачає, що законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» не передбачено спеціального порядку поновлення пенсій, а відтак, слід керуватися загальними нормами передбаченими Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Згідно з частиною 2 статті 49 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати.

Пунктом 4 Порядку № 3-1 встановлено, що заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії подається до органу, що призначає пенсію, заявником за місцем проживання, а при необхідності - його законним представником за місцем його проживання.

Заява про припинення виплати пенсії у зв`язку з виїздом за кордон, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, про виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні тощо, подається пенсіонером, або його законним представником особисто до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання. При цьому в заяві про виплату частини пенсії непрацездатним членам сім`ї особи, які перебувають на повному державному утриманні, указується адреса одержувачів цієї частини пенсії.

Відповідно до пункту 14 Порядку № 3-1 орган, що призначає пенсії, розглядає питання про призначення пенсії або про відновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою. Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший і поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсії, при поданні заявником всіх необхідних документів.

Заяви осіб про призначення, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі обліку заяв про призначення пенсії згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (2262-12 ) (додаток 3).

За змістом вищенаведених норм можна дійти висновку, що законодавство розмежовує порядок призначення пенсії та її поновлення.

Пунктом 16 Порядку № 3-1 передбачено, що при прийманні документів для призначення пенсії орган, що призначає пенсії перевіряє правильність оформлення заяви й подання про призначення пенсії, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; здійснює попередню перевірку змісту і належного оформлення представлених документів; перевіряє правильність копій відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розходження.

Орган, що призначає пенсії, має право вимагати від міністерств та інших органів, заявників дооформлення поданих документів, а також подання додаткових документів та перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість їх видачі.

Відповідно до пункту 17 Порядку № 3-1 не пізніше 10 днів після надходження заяви з необхідними для призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії документами орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії або про відмову в призначенні, переведенні з одного виду пенсії на інший та відновленні раніше призначеної пенсії.

Пунктом 18 Порядку № 3-1 рішення щодо призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії оформляється розпорядженням органу, що призначає пенсії.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , 24.09.2019 року звернувся до ГУ ПФУ в Харківський області із відповідною заявою, в якій просив останнього поновити виплату позивачу пенсії, яка була призначена в липні 2018 року за вислугою років на підставі рішення суду, у зв`язку із звільненням ОСОБА_1 , 11.09.2019 року зі служби. До поданої заяви позивачем надано наказ від 10.09.2019 року за №2574/к.

Згідно наказу Міністерства юстиції України від 10.09.2019 року за №2574/к вбачається, що полковника внутрішньої служби ОСОБА_1 , за власним бажанням 11.09.2019 року звільнено з Державної кримінально-виконавчої служби України. Підставою слугував рапорт ОСОБА_1 , від 05.09.2019 року.

Враховуючи те, що позивачу вже було з 1 січня 2017 року (довічно) призначено пенсію на умовах Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ від 09.04.1992 року в розмірі 70% грошового забезпечення, виплата якої припинялася у зв`язку з поновленням на службі, а тому посилання відповідача, ГУПФУ в Харківській області щодо звернення із заявою про призначення пенсії до уповноваженого органу, в якому позивач проходив військову службу суперечать вимогам чинного законодавства, оскільки частиною 2 статті 49 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати.

Оскільки, законодавством передбачено, що поновлення пенсії, яка була призначена йому раніше, здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду як це передбачено частиною 2 статті 49 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а тому суд доходить висновку, що законодавством не покладено обов`язку на позивача звертатись до уповноваженого органу, в якому позивач проходив військову службу для призначення пенсії у випадку поновлення її виплати.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом Конвенція; рішення від 21.01.1999 р. у справі Гарсія Руїз проти Іспанії, від 22.02.2007р. у справі Красуля проти Росії, від 05.05.2011р. у справі Ільяді проти Росії, від 28.10.2010р. у справі Трофимчук проти України, від 09.12.1994р. у справі ХіроБалані проти Іспанії, від 01.07.2003р. у справі Суомінен проти Фінляндії, від 07.06.2008р. у справі Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та МесропМовсесян (MESROP MOVSESYAN ) проти Вірменії) і тому надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору. Інші доводи сторін висновки суду не спростовують.

За приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (частина 1 статті 143 КАС України).

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 19, 139, 205, 229, 241-247, 250, 255, 263, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (, м. Харків, майдан Свободи, буд. 5 Держпром, під. 3, пов. 2, 61022), яка полягає в не поновленні виплати раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ).

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (, м. Харків, майдан Свободи, буд. 5 Держпром, під. 3, пов. 2, 61022) поновити ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) раніше призначену пенсію з дня наступного за днем звільнення, тобто з 12.09.2019 року, на підставі документів, що знаходяться в пенсійні справі.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, м. Харків, 61022, ) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Текст рішення виготовлено та підписано 24 лютого 2020 року.

Суддя Супрун Ю.О.