Справа № 420/4777/19
Суддя: Стефанов С.О.
Дата ухвалення: 2020-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4777/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткове)

21 лютого 2020 року м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Стефанов С.О., розглянувши у порядку письмового провадження заяву представника товариства з обмеженою відповідальністю «МЕРКУРІЙ - 1» про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «МЕРКУРІЙ - 1» до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 08.08.2019 року №, №, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебувала справа за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «МЕРКУРІЙ - 1» до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області, в якому позивач просив:

- визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС в Одеській області від 08.08.2019 року №, №;

- судові витрати покласти на відповідача.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2019 року:

- адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «МЕРКУРІЙ - 1» до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 08.08.2019 року №, № задоволено;

- визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області № від 08.08.2019 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств у сумі 342 158,00 грн., штрафних санкцій у сумі 85 540,00 грн., а всього в сумі 427 698,00 грн.;

- визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області № від 08.08.2019 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість у сумі 315 575,00 грн., штрафних санкцій у сумі 157 788,00 грн., а всього в сумі 473 363,00 грн.;

- стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС в Одеській області () на користь товариства з обмеженою відповідальністю «МЕРКУРІЙ - 1» () суму сплаченого судового збору в розмірі 13 515,91 грн. (тринадцять тисяч п`ятсот п`ятнадцять гривень дев`яносто одна копійка).

Питання розподілу судових витрат на правничу допомогу в рішенні суду від 28 жовтня 2019 року не вирішено.

Вищевказане рішення суду набрало законної сили 24 грудня 2019 року.

11 січня 2020 року Одеським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №420/4777/19.

17 лютого 2020 року від представника позивача, адвоката ОСОБА_1 надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення (вхід. №6833/20), в якій заявник просить стягнути з Головного управління ДФС в Одеській області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю «МЕРКУРІЙ - 1» () витрати на правничу допомогу у розмірі 30 000,00 грн.

Відповідно до ч.3 ст.252 КАС України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Розглянувши в порядку письмового провадження заяву адвоката Григор`єва В.В. про ухвалення додаткового судового рішення по справі №420/4777/19 суд зазначає наступне.

Положеннями ст.59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

У рішенні ЄСПЛ від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України» (заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п.268).

У зазначеному рішенні ЄСПЛ також підкреслено, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (269).

Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року №5076-VI (далі - Закон №5076-VI).

Згідно з п.4 ч.1 ст.1 Закону №5076-VI, договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (п.9 ч.1 ст.1 Закону №5076-VI).

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п.6 ч.1 ст.1 Закону №5076-VI).

Відповідно до ст.19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності є:

1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

3) захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення;

4) надання правової допомоги свідку у кримінальному провадженні;

5) представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні;

6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами;

7) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України;

8) надання правової допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань;

9) захист прав, свобод і законних інтересів викривача у зв`язку з повідомленням ним інформації про корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення.

Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Кодекс адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідно до положень п.1 ч.3 ст.132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.1-3 ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.4 ст.134 КАС України).

Згідно з ч.5, 7 ст.134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч.7 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись (ч.9 ст.139 КАС України).

Згідно з ч.1, 5 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Аналіз застосованих, у цьому додатковому рішенні, Судом правових норм свідчить про те, що стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень підлягають компенсації документально підтверджені судові витрати, до складу яких входять, у тому числі, витрати пов`язані з оплатою правової допомоги.

Водночас, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

При визначенні суми відшкодування інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, Суд має виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічна правова позиція викладена в додатковому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 25 січня 2019 року по справі №9901/350/18.

Судом встановлено, що 07 серпня 2019 року між адвокатом ОСОБА_2 Віктором Вікторовичем та товариством з обмеженою відповідальністю «МЕРКУРІЙ 1» в особі директора Амірханяна Олега Грачиковича укладено договір про надання правової допомоги №07/08-2019 (надалі Договір) (т.3 а.с.59-60).

Згідно п.1.1. Договору, адвокат бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу з питань представництва інтересів замовника в органах Судової влади України, а також інших органах в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором, а замовник зобов`язаний оплатити замовлення в порядку та строки обумовлені сторонами.

Пунктом 3.1. Договору передбаченому, що за правову допомогу, передбачену в п.п.1.1., 1.2. Договору, замовник сплачує адвокату гонорар відповідно до додаткових угод до Договору та актів виконаних робіт.

Відповідно до Додатку №1 від 08 серпня 2019 року до Договору №07/08-2019 від 07 серпня 2019 року, вартість послуг складає:

- 30 000,00 грн.;

- передоплата 50%;

- окремо сплачується: судовий збір (13 515,92 грн.); витрати на відрядження за межі міста Одеси; фактичні витрати пов`язані з представництвом інтересів (т.3 а.с.61).

На виконання ст.134 КАС України, позивачем було надано до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, який позивач поніс, а саме:

- судовий збір (вимога майнового характеру 1,5% ціни позову) 13 515,91 грн.;

- витрати пов`язані з розглядом справи: на професійну правову допомогу (з розрахунку 1 000,00 грн. за годину роботи адвоката) 30 000,00 грн.

Опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги:

- зустріч, попередня консультація з клієнтом (2 години) 2 000,00 грн.;

- вивчення матеріалів справи, правовий аналіз первинних документів, узгодження правової позиції, обрання належного способу захисту прав (5 годин) 5 000,00 грн.;

- підготовка позовної заяви про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень (8 годин роботи адвоката) 8 000,00 грн.;

- представництво інтересів в суді першої інстанції з врахуванням часу на прибуття до Одеського окружного адміністративного суду (клопотань, заяв, відзивів, заперечень) 15 000,00 грн.;

- разом 43 515,92 грн. (т.3 а.с.58).

Згідно доданого до матеріалів справи акту виконаних робіт за Договором №07/08-2019 від 07 серпня 2019 року, в рамках супроводження адміністративної справи №420/4777/19, сторони погодили, що згідно Договору про надання правової допомоги №07/08-2019 від 07 серпня 2019 року, виконані наступні послуги, які оформлені належним чином, замовник претензій не має та у відповідності до п.4.1. Договору та додатку №1 до Договору замовник зобов`язується перерахувати за послуги 30 000,00 грн., 50% з яких до подачі позову до суду та 50% після ухвалення рішення судом першої інстанції (без ПДВ) (т.3 а.с.62).

На підтвердження фактично понесених ТОВ «МЕРКУРІЙ - 1» витрат, адвокатом Григор`євим В.В. було надано копію платіжного доручення №756 від 09 серпня 2019 року на суму 15 000,00 грн., призначення платежу: «Оплата за юридичні послуги згідно акту виконаних робіт від 09.08.2019 року за Договором про надання правової допомоги №07/08-2019 від 07 серпня 2019 року. Без ПДВ» (т.3 а.с.63) та копію платіжного доручення №126 від 14 січня 2020 року на суму 15 000,00 грн., призначення платежу: «Оплата за юридичні послуги згідно рахунку №14/01 від 14.01.2020 року, акта виконаних робіт від 09.08.2019 року та договору про надання правової допомоги №07/08-2019 від 07.08.2019 року. Без ПДВ».

Враховуючи вищевикладене, а також зазначений стороною розмір витрат, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви представника позивача адвоката Григор`єва В.В. про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат та вважає необхідним стягнути з Головного управління ДФС в Одеській області () на користь товариства з обмеженою відповідальністю «МЕРКУРІЙ - 1» () витрати на правову допомогу у розмірі 30 000,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.132, 134, 139, 252, 250, 255, 295 КАС України, -

В И Р І Ш И В:

Заяву представника товариства з обмеженою відповідальністю «МЕРКУРІЙ - 1» про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

Прийняти по справі №420/4777/19 додаткове рішення, яким стягнути з Головного управління ДФС в Одеській області () на користь товариства з обмеженою відповідальністю «МЕРКУРІЙ - 1» () витрати на правову допомогу у розмірі 30 000 грн. 00 коп. (тридцять тисяч гривень нуль копійок).

Рішення суду набирає законної сили, згідно ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено, згідно ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

При цьому, відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Суддя С.О. Стефанов