Справа № 640/18573/19
Суддя: Земляна Галина Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

19 лютого 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі: головуючої - судді: Земляної Г.В., суддів - Парінова А.Б., Собківа Я.М., перевіривши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 жовтня 2019 року про повернення позовної заяви у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України Швеця Віталія Георгійовича про зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Шостого апеляційного адміністративного суду перебуває апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 жовтня 2019 року про повернення позовної заяви у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України Швеця Віталія Георгійовича про зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 листопада 2019 року апеляційну скаргу залишено без руху у зв`язку з відсутністю документа про сплату судового збору у розмірі 1921 грн та не необхідністю уточнити вимоги апеляційної скарги. Апелянту надано строк для усунення недоліків 7 днів з моменту отримання копії ухвали.

Від апелянта до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшли письмові пояснення та заявлене клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2020 року продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків апеляційної скарги, визначених в ухвалі Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 листопада 2019 року, недоліків на 3 дні з дня отримання копії даної ухвали. Апелянтом отримано дану ухвалу суду 07 лютого 2020 року.

На адресу Шостого апеляційного адміністративного суду 07 лютого 2020 року від апелянта надійшла Відповідь на ухвалу суду апеляційної інстанції від 24 січня 2020 року.

Відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 04 лютого 2020 року №290/15-20 ОСОБА_2 звільнено з посади судді Шостого апеляційного адміністративного суду у відставку та наказом голови суду №7 к/гс від 06 лютого 2020 року відраховано із штату Шостого апеляційного адміністративного суду.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 лютого 2020 року, замінено склад суддів: головуюча суддя - Земляна Г.В., суддів - Парінова А.Б., Собківа Я.М.

Розглянувши відповідь (надалі - заява) апелянта від 07 лютого 2020 року та матеріали апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що заява апелянта про виконання ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, у межах встановленого судом строку недоліки апеляційної скарги, про які зазначено в ухвалі від 25 листопада 2019 року, усунуті не були.

При цьому жодних доказів на неможливість сплати судового збору за подання апеляційної скарги апелянтом не надано.

Судом враховується, що законодавчо закріплений обов`язок суду надати достатній для усунення недоліків апеляційної скарги строк, насамперед, обумовлений специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не забезпечив оскарження у встановленому законом порядку рішення суду першої інстанції, відносини стають стабільними із набранням законної сили рішенням суду.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Конституційне право на оскарження судового рішення знайшло своє відображення в Кодексі адміністративного судочинства України, відповідно до статті 293 якого, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Неприпустимість зловживання процесуальними правами є однією з основних засад (принципів) адміністративного судочинства (п. 9 ч. 3 ст. 2 КАС України).

За приписами п. 1 ч. 5 ст. 44 КАС України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процессу.

Відповідно до частини першої статті 45 КАС учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Як вбачається з тексту апеляційної скарги, апелянт виклав її зміст з використанням нецензурної лексики, образливо, некоректно, з застосуванням неповажних слів щодо судових органів України та їх посадових осіб.

Нецензурна лексика, образливі та лайливі слова, символи, зокрема, для надання особистих характеристик учасникам справи, іншим учасникам судового процесу, їх представникам і суду не можуть використовуватися ні у заявах по суті справи, заявах з процесуальних питань, інших процесуальних документах, ні у виступах учасників судового процесу та їх представників.

Використання учасниками судового процесу та їх представниками нецензурної лексики, образливих і лайливих слів, символів у поданих до суду документах і у спілкуванні з судом, з іншими учасниками процесу, їхніми представниками, а також вчинення інших аналогічних дій свідчать про очевидну неповагу до честі, гідності цих осіб з боку осіб, які такі дії вчиняють. Ці дії суперечать основним засадам (принципам) адміністративного судочинства, а також його завданню.

З огляду на це вчинення таких дій суд може визнати зловживанням процесуальними правами та застосувати, зокрема, наслідки, передбачені частиною 3 статті 45 КАС України.

Згідно із частиною третьою статті 45 КАС України якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд, з урахуванням обставин справи, має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Колегія суддів вважає, що обґрунтування апеляційної скарги з використанням наведених висловлювань виходить за межі нормальної, коректної та легітимної критики, що, наприклад, у розумінні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) констатується як зловживання правом на подання заяви. Так, цей Суд, застосовуючи підпункт «а» пункту 3 статті 35 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, подану згідно зі статтею 34, якщо він вважає, що ця заява є зловживанням правом на її подання. Для прикладу, Суд вказав на зловживання правом на подання заяви, коли заявник під час спілкування з ЄСПЛ вживав образливі, погрозливі або провокативні висловлювання проти уряду-відповідача, його представника, органів влади держави-відповідача, проти ЄСПЛ, його суддів, Секретаріату ЄСПЛ або його працівників (див. ухвали щодо прийнятності у справах «Ржегак проти Чеської Республіки» від 14 травня 2004 року, заява № 67208/01, «Дюрінже та Грандж проти Франції» від 4 лютого 2003 року, заяви № 61164/00 і № 18589/02, «Guntis Apinis проти Латвії» від 20 вересня 2011 року, заява № 46549/06).

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла до висновку про наявність підстав для повернення апеляційної скарги без розгляду згідно вимог частини 3 статті 45 КАС України.

До вказаного висновку колегія суддів дійшла з урахуванням висновків Великої Палати Верховного Суду викладених в постанові від 14 березня 2019 року в справі № 9901/34/19.

Відповідно до ч. 2 ст. 228 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 4 статті 169 КАС України передбачено, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Відповідно до ч. 5 ст. 298 КАС України питання про повернення апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Підсумовуючи наведене та керуючись приписами Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне повернути апеляційну скаргу Апелянту.

Керуючись ст. ст. 169, 248, 298, 321, 325 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 жовтня 2019 року про повернення позовної заяви у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України Швеця Віталія Георгійовича про зобов`язання вчинити дії - повернути апелянту.

Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до касаційної інстанції.

Головуючий суддя Г.В. Земляна

Судді: А. Б. Парінов

Я.М. Собків