Справа № 500/2872/19
Суддя: Мандзій Олексій Петрович
Дата ухвалення: 2020-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/2872/19

19 лютого 2020 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючого судді Мандзія О.П.

за участю:

секретаря судового засідання Порплиці Т.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача Нужда С.Ф.

представника відповідачів Зушман О.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Тернопільської міської ради, відділ державного арітектурно-будівельного контролю Тернопільської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Тернопільської міської ради, в якому просить:

визнати неправомірними дії Тернопільської міської ради щодо відмови у видачі сертифіката від 09.12.2019 року №ТП 34 про реконструкцію з розширенням власних квартир за адресою: АДРЕСА_1 ;

зобов`язати Тернопільську міську раду видати сертифікат про реконструкцію з розширенням власних квартир за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 09.12.2019 року відділом державного архітектурно-будівельного контролю Тернопільської міської ради видано позивачу відмову у видачі сертифіката №ТП 34 про реконструкцію з розширенням власних квартир за адресою: АДРЕСА_1 . Як підставу відмови зазначено неподання необхідних документів для прийняття рішення про видачу сертифікату, а також відсутність інформації про документ, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою. Проте, приписами Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року №461, передбачено обов`язок замовника (його уповноваженої особи) для отримання сертифіката подати до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю заяву про прийняття в експлуатацію об`єкта та видачу сертифіката разом з актом готовності об`єкта до експлуатації.

За таких обставин, вважає оскаржувану відмову у видачі сертифіката від 09.12.2019 року №ТП 34 протиправною, що слугувало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 20.12.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання.

На виконання вимог вказаної ухвали, 15.01.2020 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву. Заперечуючи проти позову, відповідач вказав, що відповідно до рішення відділу державного архітектурно-будівельного контролю Тернопільської міської ради про відмову у видачі сертифіката від 09.12.2019 року №ТП 34 встановлено факт недостовірності відомостей у акті готовності об`єкта до експлуатації, а саме: згідно декларації про початок виконання будівельних робіт назва об`єкту зазначена "Реконструкція з розширенням власних квартир АДРЕСА_1 АДРЕСА_4 в житловому будинку по АДРЕСА_2 ", замовник - ОСОБА_2 , а згідно заяви про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта та видачу сертифіката назва об`єкту - "Реконструкція з розширенням власних квартир АДРЕСА_2 житловому будинку по АДРЕСА_2 , замовник - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_1 . Також, не було представлено необхідні документи, які необхідні для прийняття рішення про видачу сертифіката, а також договір підряду на виконання будівельних робіт укладеного з ПМП "Брат", проектну документацію розроблену КП "Місто", документ про затвердження проектної документації, документ, який підтверджує, проведену технічну інвентаризацію об`єкта, документ який посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, виконавчу документацію об`єкта. Відтак, оскаржуване рішення про відмову у видачі сертифіката від 09.12.2019 року №ТП 34 було винесено правомірно. Просив у задоволення позову відмовити в повному обсязі.

Ухвалою суду від 19.02.2020 року, постановленою в судовому засіданні, без виходу до нарадчої кімнати, згідно ч.7, 8 ст.243 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), залучено відділ державного архітектурно-будівельного контролю Тернопільської міської ради до участі у справі як співвідповідача.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, з підстав викладених у позові, просили задовольнити в повному обсязі. Пояснили, що після подання позивачем документів для прийняття об`єкта в експлуатацію, посадовою особою відповідача було здійснено обстеження об`єкту будівництва. Вимоги надати проектну документацію на будівництво, як і подання позивачем недостовірної інформації, не було, одна відділ державного архітектурно-будівельного контролю Тернопільської міської ради прийняв оскаржуване рішення.

Представник відповідачів в судовому засіданні позов не визнав, з підстав наведених у відзиві на позов, долученого до матеріалів справи, та просив відмовити у його задоволенні, оскільки позивачем не було надано належних та достатніх документів, які необхідні для прийняття рішення про видачу сертифіката від 09.12.2019 року №ТП 34, а також зазначено недостовірні відомості у акті готовності об`єкта до експлуатації.

Заслухавши пояснення позивача та представників сторін, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, суд при прийняті рішення виходить з наступних підстав і мотивів.

Судом встановлено, що позивачу разом з іншими власниками надано дозвіл на проведення реконструкції з розширенням власної квартири в житловому будинку по АДРЕСА_2 рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 05.03.2008 року №282.

Інспекцією Держархбудконтролю у Тернопільській області 23.11.2011 року за №ТП 8 зареєстровано декларації про початок виконання будівельних робіт об`єкту "Реконструкція з розширенням власних квартир АДРЕСА_1 № АДРЕСА_4 в житловому будинку по АДРЕСА_2 ", замовник - ОСОБА_2 .

На виконання рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 05.03.2008 року №282, позивачем разом з іншими власниками квартири укладено договір від 30.07.2019 року №257 про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури Тернопільської міської територіальної громади та виготовлено проектну документацію на будівництво.

Після проведення будівельних робіт, 26.11.2019 року складено акт готовності об`єкта до експлуатації, в якому найменування закінченого будівництвом об`єкта згідно з проектом вказано "Реконструкція з розширенням власних квартир АДРЕСА_2 , АДРЕСА_4 в житловому будинку по АДРЕСА_2 , підписаний, в тому числі, замовниками ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_1 .

Позивач разом з іншими власниками квартири 28.11.2019 року звернулись з заявою із заявою про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта та видачу сертифіката, до якої додано вищевказаний акт готовності об`єкта до експлуатації від 26.11.2019 року.

Відділом державного архітектурно-будівельного контролю Тернопільської міської ради за результатами розгляду заяви було прийнято рішення про відмову у видачі сертифіката від 09.12.2019 року №ТП 34, оскільки не представлено необхідні документи, які необхідні для прийняття рішення про видачу сертифіката, а саме: договір підряду на виконання будівельних робіт укладеного з ПМП "Брат", проектну документацію розроблену КП "Місто", документ про затвердження проектної документації, документ, який підтверджує, проведену технічну інвентаризацію об`єкта, документ який посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, виконавчу документацію об`єкта. Також в обґрунтування відмови вказано, що в акті готовності об`єкта до експлуатації зазначено недостовірні відомості, а саме: згідно декларації про початок виконання будівельних робіт назва об`єкту зазначена "Реконструкція з розширенням власних квартир АДРЕСА_2 , № АДРЕСА_4 в житловому будинку по АДРЕСА_2 , замовник - ОСОБА_2 , а згідно заяви про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта та видачу сертифіката назва об`єкту - "Реконструкція з розширенням власних квартир АДРЕСА_2 будинку по АДРЕСА_2 , замовник - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_1 .

Не погодившись із таким рішенням, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оцінюючи правомірність рішення, дій чи бездіяльності відповідача як суб`єкта владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ч.2 ст.2 КАС України, що певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, якої повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владні суб`єкти.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість спірного рішення на відповідність вимогам ч.2 ст.2 КАС України, суд виходить з наступного.

Правові та організаційні засади здійснення архітектурної діяльності визначає Закон України "Про архітектурну діяльність", який спрямований на формування сприятливого життєвого середовища, досягнення естетичної виразності, економічної доцільності і надійності будинків, споруд та їх комплексів.

Згідно із ст.1 Закону України "Про архітектурну діяльність" архітектурна діяльність - це діяльність по створенню об`єктів архітектури, яка включає творчий процес пошуку архітектурного рішення та його втілення, координацію дій учасників розроблення всіх складових частин проектів з планування забудови і благоустрою територій, будівництва (нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту) будівель і споруд, здійснення архітектурно-будівельного контролю і авторського нагляду за їх будівництвом, а також здійснення науково-дослідної та викладацької роботи у цій сфері.

Відповідно до ст.10 Закону України "Про архітектурну діяльність" для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об`єктів архітектури додержання суб`єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності встановлює Закон України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Згідно з ч.2 ст.39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками, здійснюється на підставі акта готовності об`єкта до експлуатації шляхом видачі органами державного архітектурно-будівельного контролю сертифіката у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Прийняття рішення про реєстрацію (повернення) декларації про готовність об`єкта до експлуатації, видачу (відмову у видачі) сертифіката здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дати подання відповідних документів (ч.4 ст.39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності").

Відповідно до ч.7 ст.39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" орган державного архітектурно-будівельного контролю відмовляє у видачі сертифіката з таких підстав:

1) неподання документів, необхідних для прийняття рішення про видачу сертифіката;

2) виявлення недостовірних відомостей у поданих документах;

3) невідповідність об`єкта проектній документації на будівництво такого об`єкта та/або вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил;

4) невиконання вимог, передбачених Законом України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання", щодо оснащення будівлі вузлами обліку відповідних комунальних послуг.

Відмова у видачі сертифіката надається замовникові у строк, передбачений для його видачі.

Рішення про відмову у видачі сертифіката може бути розглянуто у порядку нагляду центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду (без права видачі сертифіката), або оскаржено до суду.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року №461 затверджено Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів.

Згідно з п.23 Порядку сертифікат видається органом державного архітектурно-будівельного контролю за формою, наведеною у додатку 7 до цього Порядку.

Для отримання сертифіката замовник (його уповноважена особа) подає особисто або надсилає рекомендованим листом з описом вкладення чи через електронну систему здійснення декларативних та дозвільних процедур у будівництві до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю заяву про прийняття в експлуатацію об`єкта та видачу сертифіката за формою, наведеною у додатку 8 до цього Порядку, до якої додається акт готовності об`єкта до експлуатації за формою згідно з додатком 9 до цього Порядку (п.24 Порядку).

Відповідно до п.25 Порядку орган державного архітектурно-будівельного контролю приймає подані замовником заяву, акт готовності об`єкта до експлуатації та вчиняє дії у межах чинного законодавства щодо з`ясування питання достовірності відомостей у поданих документах, відповідності об`єкта проектній документації, вимогам будівельних норм, стандартів і правил, за результатами яких складається довідка за формою, наведеною у додатку 10 до цього Порядку.

Під час розгляду питання прийняття в експлуатацію об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками, орган державного архітектурно-будівельного контролю має право оглядати об`єкт із здійсненням фото- та відеофіксації, відбирати зразки продукції, призначати експертизу, одержувати проектну та виконавчу документацію, визначені будівельними нормами, стандартами і правилами, отримувати матеріали, відомості, довідки, пояснення з питань, що виникають під час огляду об`єкта, та залучати в разі потреби установи, організації, у тому числі громадські об`єднання осіб з інвалідністю, державні органи (їх консультативно-дорадчі органи).

Пунктом 26 Порядку встановлено, що у разі потреби під час розгляду питань, пов`язаних з видачею сертифіката, орган державного архітектурно-будівельного контролю може звернутися до державних органів з метою отримання відповідних висновків, що стосуються об`єкта будівництва.

Неподання таких висновків у встановлений строк не є підставою для продовження строку видачі сертифіката або відмови в його видачі.

Згідно з п.27 Порядку орган державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дати реєстрації заяви приймає рішення про видачу сертифіката або про відмову в його видачі.

Сертифікат виготовляється в одному примірнику та видається замовнику (уповноваженій ним особі), який має зберігати його протягом всього періоду експлуатації об`єкта.

Підставою для відмови у видачі сертифіката є: неподання документів, необхідних для прийняття рішення про видачу сертифіката; виявлення недостовірних відомостей у поданих документах; невідповідність об`єкта проектній документації на будівництво такого об`єкта та/або вимогам будівельних норм, стандартів і правил.

У разі прийняття рішення про відмову у видачі сертифіката орган державного архітектурно-будівельного контролю надсилає замовнику (його уповноваженій ним особі) протягом десяти робочих днів з дати реєстрації заяви рішення з обґрунтуванням причин відмови за формою згідно з додатком 11 до цього Порядку.

Виходячи з системного аналізу наведених норм права, суд зазначає, що підставою для видачі сертифіката є заява замовника про прийняття в експлуатацію об`єкта та видачу сертифіката та акт готовності об`єкта до експлуатації.

Як свідчать матеріали справи, позивачем до заяви про прийняття в експлуатацію об`єкта та видачу сертифіката додано акт готовності об`єкту до експлуатації за формою згідно додатку 9 до Порядку. При цьому, зауважень до форми поданих позивачем документів у відповідача не було.

У свою чергу, подання до заяви іншої документації, в тому числі виконавчої та проектної, вимогами чинного законодавства не передбачено. Разом з цим, законом передбачено право органу державного архітектурно-будівельного контролю на одержання такої під час розгляду питання прийняття в експлуатацію об`єктів.

В ході судового розгляду з`ясовано, що посадовою особою відділу державного архітектурно-будівельного контролю Тернопільської міської ради було здійснено обстеження об`єкту будівництва, під час якого було надано виконавчу та проектну документацію.

Проте, матеріали адміністративної справи не містять доказів звернення до позивача із запитом про надання додаткових матеріалів для з`ясування достовірності відомостей у поданих документах, на непредставлення яких, а саме: договір підряду на виконання будівельних робіт укладеного з ПМП "Брат", проектну документацію розроблену КП "Місто", документ про затвердження проектної документації, документ, який підтверджує, проведену технічну інвентаризацію об`єкта, документ який посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, виконавчу документацію об`єкта, відділ державного архітектурно-будівельного контролю Тернопільської міської ради посилається у спірному рішенні про відмову у видачі сертифіката від 09.12.2019 року №ТП 34, а також доказів неподання позивачем запитуваних документів.

При цьому, позивачем долучено відповідну виконавчу та проекту документацію до матеріалів справи.

З досліджених документів суд вважає, що зазначення в декларації про початок виконання будівельних робіт назву об`єкту "Реконструкція з розширенням власних квартир № 1, № АДРЕСА_4 в житловому будинку по АДРЕСА_2 " та замовника ОСОБА_2 , а в заяві про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта та видачу сертифіката "Реконструкція з розширенням власних квартир АДРЕСА_2 житловому будинку по АДРЕСА_2 " та замовників ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , не дає підстав для висновку про вказання недостовірних відомостей в акті готовності об`єкта до експлуатації. Більше того, зазначення в заяві про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта на видачу сертифіката усіх власників реконструйованої квартири лише підтверджує бажання останніх на на видачу сертифіката і не може бути формальною підставою, для відмови у задоволенні вказаної заяви.

Доводи відповідача про те, що позивач не надала до заяви документ, який посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою суд відхиляє, оскільки, як вбачається з поданих документів та доводів позовної заяви, остання здійснила реконструцію приміщення в межах існуючого фундаменту.

Частиною четвертою статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року № 3038-VI передбачено, що реконструкція, реставрація або капітальний ремонт об`єктів будівництва без зміни зовнішніх геометричних розмірів їхніх фундаментів у плані, реконструкція або капітальний ремонт автомобільних доріг, залізничних колій, ліній електропередачі, зв`язку, трубопроводів, інших лінійних комунікацій у межах земель їх розміщення, а також комплексна реконструкція кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду і нове будівництво об`єктів інженерно-транспортної інфраструктури відповідно до містобудівної документації на замовлення органів державної влади чи органів місцевого самоврядування на відповідних землях державної чи комунальної власності можуть здійснюватися за відсутності документа, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою.

Отже, цією нормою передбачено можливість здійснення реконструкції об`єкту будівництва без зміни зовнішніх геометричних розмірів фундаменту за відсутності документу, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою.

Конструкція вищевказаної норми Закону вибудована шляхом викладення окремих самостійних видів у переліку робіт, що можуть здійснюватися без зазначених документів на земельну ділянку.

Це:

реконструкція, реставрація або капітальний ремонт об`єктів будівництва без зміни зовнішніх геометричних розмірів їхніх фундаментів у плані,

реконструкція або капітальний ремонт автомобільних доріг, залізничних колій, ліній електропередачі, зв`язку, трубопроводів, інших лінійних комунікацій у межах земель їх розміщення,

комплексна реконструкція кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду і нове будівництво об`єктів інженерно-транспортної інфраструктури відповідно до містобудівної документації на замовлення органів державної влади чи органів місцевого самоврядування на відповідних землях державної чи комунальної власності.

Отже, саме останній визначений цією правовою нормою вид діяльності передбачає умову - замовлення органів державної влади чи місцевого самоврядування на відповідних землях державної чи комунальної власності.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідач при розгляді заяви повинен за результатами ретельного дослідження поданих документів встановити, чи позивач здійснив реконструкцію квартири з зміною зовнішніх геометричних розмірів фундаменту у плані і в залежності від встановленого прийняти відповідне рішення без документів на земельну ділянку.

Суд також враховує практику Європейського Суду з прав людини, закріплену в рішенні від 20.10.2011 у справі «Рисовський проти України», в якому Суд зазначив, що принцип «належного урядування», зокрема передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов`язків.

За приписами ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Аналогічна позиція стосовно обов`язку доказування була висловлена Європейським судом з прав людини у п.36 справи "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), від 01.07.2003 року №37801/97, в якому він зазначив, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення).

Отже, враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що прийняте відповідачем рішення про відмову у видачі сертифіката від 09.12.2019 року №ТП 34 на об`єкт будівництва "Реконструкція з розширенням власних квартир АДРЕСА_1 " не відповідає вимогам ч.2 ст.2 КАС України, і, як наслідок, є протиправним та підлягає скасуванню.

У відповідності до ч.3 ст.245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Аналіз наведеної законодавчої норм, у взаємозв`язку з ч.2 ст.2 КАС України, свідчить про те, що такі повноваження суд реалізує у разі встановленого факту порушення прав, свобод чи інтересів позивача, що зумовлює необхідність їх відновлення належним способом у тій мірі, у якій вони порушені. Зміст вимог позову, як і, відповідно, зміст рішення, має виходити з потреби захисту саме порушених прав, свобод та інтересів у цій сфері.

Однак, як і будь-який інший спосіб захисту, зобов`язання відповідача прийняти рішення може бути застосовано судом за наявності необхідних та достатніх для цього підстав.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що у спірних правовідносинах з метою захисту порушеного права позивача ефективним та належним способом, за встановлених обставин, є визнання протиправною та скасування відмови у видачі сертифіката від 09.12.2019 року №ТП 34 та зобов`язання відділу державного архітектурно-будівельного контролю Тернопільської міської ради повторно розглянути заяву позивачу про видачу сертифікату про реконструкцію з розширенням власних квартир за адресою: АДРЕСА_1 , № АДРЕСА_4 з урахуванням висновків суду в мотивувальні частині рішення суду.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини справи, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами ст.90 КАС України та аналізуючи наведені положення законодавства, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково.

Керуючись ст.139, 241-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати відмову відділу державного арітектурно-будівельного контролю Тернопільської міської ради у видачі сертифіката від 09.12.2019 року №ТП 34 щодо реконструкції з розширенням власних квартир за адресою: АДРЕСА_6 .

Зобов`язати відділ державного арітектурно-будівельного контролю Тернопільської міської ради повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про видачу сертифікату про реконструкцію з розширенням власних квартир за адресою: АДРЕСА_1 , № АДРЕСА_4 з урахуванням висновків суду в мотивувальні частині рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 24 лютого 2020 року.

Головуючий суддя Мандзій О.П.

копія вірна

Суддя Мандзій О.П.