Справа № 278/3362/19
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2020-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 278/3362/19

Головуючий у 1-й інстанції: Дубовік О.М.

Суддя-доповідач: Мацький Є.М.

20 лютого 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мацького Є.М.

суддів: Сушка О.О. Залімського І. Г.

за участю:

секретаря судового засідання: Шпикуляк Ю.В.,

апелянта: ОСОБА_1

представника відповідача: Олефіра О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Житомирського районного суду Житомирської області від 16 січня 2020 року (ухвала постановлена у м. Житомирі, дату складання повного тексту ухвали та час її постановлення не зазначено) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області Шельвашенко Ганни Володимирівни та Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про скасування протоколу та постанови,

В С Т А Н О В И В :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом, в якому просив скасувати протокол про адміністративне правопорушення № 410-ДК/0208П/07/01/19 від 18.09.2019 та постанову про накладення адміністративного стягнення № 410-ДК/0208ПО/08/01/19 від 18.09.2019 за ч. 1 ст. 53-1 КУпАП на суму 340 грн.

2. У обґрунтування позову вказав, що оскаржувані протокол та постанова складені з порушенням норм КУпАП.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

3. Ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 16.01.2020 позовну заяву залишено без розгляду з підстав пропуску позивачем строку звернення до суду та відсутністю поважних причин для його поновлення.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

4. Скаржник вважає оскаржуване судове рішення незаконним, у зв`язку з чим просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

5. Скаржник вказав, що суд першої інстанції безпідставно відхилив докази про перебування позивача у тривалому відрядженні з посиланням на невідповідність дат, оскільки у наданих доказах їх виконавцями допущені суттєві помилки, які свідчать про поважність підстав для поновлення строку звернення до суду.

ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

6. 18 вересня 2019 року Державний інспектор у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області Шельвашенко Ганна Володимирівна склала протокол про адміністративне правопорушення від 18 вересня 2019 року № 410/ДК/0208П/07/01/-19 стосовно самовільного зайняття земельної ділянки, та винесла постанову про накладення на останнього адміністративного стягнення за вчинення ним адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 53-1 КУпАП (а.с. 4-7).

7. У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом, в якому просив скасувати протокол про адміністративне правопорушення та постанову про накладення адміністративного стягнення.

8. У процесі розгляду справи судом виявлено факт пропуску позивачем встановленого ч. 2 ст. 286 КАС України строку звернення до адміністративного суду, у зв`язку з чим, ухвалою суду від 08 січня 2020 року позивачу надано строк для звернення до суду з клопотанням про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду.

9. 16 січня 2020 року позивач спрямував до суду заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, обґрунтовану тим, що він з 19 вересня 2019 року по 11 грудня 2019 року перебував у відрядження, у зв`язку з чим не мав доступу до мережі Інтернет та оргтехніки.

10. Ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 16.01.2020 позовну заяву залишено без розгляду з підстав пропуску позивачем строку звернення до суду та відсутністю поважних причин для його поновлення.

ІІІ. ДОВОДИ СТОРІН

11. Позивач вважає, що надав суду всі можливі докази, які свідчать про поважні причини пропуску строку звернення до суду.

12. Відповідач відзив на апеляційну скаргу не подав.

ІV. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

13. Конституція України.

14. Кодекс адміністративного судочинства України.

V. ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

15. Суд першої інстанції, залишаючи позов без розгляду особі, яка з ним звернулась, виходив з того, що позивачем не зазначено обставини, які свідчать про поважність підстав пропуску десятиденного строку з дня отримання копії постанови звернення до суду з адміністративним позовом, та не надано відповідних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку на звернення до суду.

16. Колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції передчасним, з урахуванням такого.

17. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

18. Статтею 5 КАС України гарантовано, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист. Ніхто не може бути позбавлений права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.

19. Право звернення до суду є невід`ємним особистим правом, яке реалізовується особою в порядку, встановленому КАС України. Способом реалізації цього права є звернення зацікавленої особи з позовом до суду. У свою чергу, звернення до суду з позовом є підставою для виникнення процесуальних відносин, пов`язаних з вирішенням спору по суті.

20. Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

21. Відповідно ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).

22. Частиною 3 ст. 123 КАС України встановлено, що якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

23. Відповідно до пункту шостого частини п`ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

24. Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

25. Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

26. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

27. Підстави пропуску строку апеляційного оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання апеляційної скарги.

28. Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

29. З матеріалів справи вбачається, що оскаржувані протокол та постанова ухвалені 18 вересня 2019 року, тобто згідно з ч. 2 ст. 286 КАС України останнім днем звернення до суду із цим позовом був день із датою 30.09.2019 з урахуванням ч. 6 ст. 120 КАС України.

30. Позивач до суду з даним позовом звернувся 12 грудня 2019 року, тобто майже через 3 місяці.

31. У заяві про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, подана на виконання вимоги ухвали суду першої інстанції, позивач послався на те, що він з 19 вересня 2019 року по 11 грудня 2019 року перебував у відрядження, у зв`язку з чим не мав можливості оскаржити постанову.

32. Суд першої інстанції, визнаючи неповажними причинами пропуску строку звернення до суду, дійшов висновку, що з копії посвідчення про відрядження, виданого позивачу, вбачається, що останнє виписане 18 грудня 2019 року, згідно з відмітками про вибуття у відрядження, прибуття в пункти призначень, вибуття з них і прибуття до місця постійної роботи позивач вибув із м. Житомира 19.12.2019, прибув до с. Михайлівка Чернівецької області 19.12.2019, вибув з цього пункту 11.12.19 та прибув до м. Житомира того ж дня.

33. Крім того, суд першої інстанції пояснення позивача про допущені описки у цих документах та прохання надати час для їх виправлення залишив поза увагою.

34. Колегія суддів вважає такі висновки передчасними, оскільки позивачем до апеляційної скарги подано копію посвідчення про відрядження, видане позивачу, з якого вбачається, що останнє виписане 18 вересня 2019 року, згідно з відмітками про вибуття у відрядження, прибуття в пункти призначень, вибуття з них і прибуття до місця постійної роботи позивач вибув із м. Житомира 19.09.2019, прибув до с. Михайлівка Чернівецької області 19.09.2019, вибув з цього пункту 12.12.19 та прибув до м. Житомира того ж дня.

35. Отже, з наданих позивачем доказів вбачається, що останній з 19.09.2019 по 12.12.2019 перебував у службовому відрядженні.

36. Колегія суддів враховує, що згідно з ч. 4 ст. 308 КАС України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

37. Однак, оскільки судом першої інстанції безпідставно не надано позивачу строк на виправлення помилково зазначених відомостей у доказах про перебування у відрядженні, то суд апеляційної інстанції вважає, що позивач був позбавлений можливості подати докази, що подані до суду апеляційної інстанції, та приймає такі докази.

38. Таким чином, оскільки у період оскарження постанови від 18.09.2019 про притягнення до адміністративної відповідальності (з 19.09.2019 по 30.09.2019) позивач перебував у службовому відрядженні (з 19.09.2019 по 12.12.2019), то колегія суддів вважає, що позивачем з поважних причин пропущено десятиденний строк звернення до суду із цим позовом.

39. Дані обставини дають підстави вважати, що суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого апеляційну скаргу позивача слід задовольнити, а судове рішення скасувати.

VІ. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

40. Згідно зі ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

41. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

42. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

43. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

44. Зазначеним вимогам закону судове рішення не відповідає.

45. Згідно зі ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

46. Суд апеляційної інстанції визнає, що суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права при розгляді даної справи, внаслідок чого ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду слід скасувати, а справу повернути до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Житомирського районного суду Житомирської області від 16 січня 2020 року скасувати.

Справу направити до Житомирського районного суду Житомирської області для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Мацький Є.М.

Судді Сушко О.О. Залімський І. Г.