Справа № 607/528/20
Суддя: Кунцьо С. В.
Дата ухвалення: 2020-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.02.2020 Справа №607/528/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді: Кунцьо С.В.

з участю секретаря с/з: Дуркало Т.В.

позивача: ОСОБА_1

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП, інспектора 3 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП Зими Дмитра Григоровича

про: скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття провадження у справі,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із адміністративним позовом до відповідачів Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП, інспектора 3 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП Зими Дмитра Григоровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття провадження у справі.

Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що постановою інспектора 3 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП Зими Дмитра Григоровича серії ЕАК № 1953263 від 09.01.2020 року на нього накладено адміністративне стягнення за ч. 3 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Відповідно до даної постанови громадянин ОСОБА_1 09 січня 2020 року о 00.03 год. на 152 км. а/д М-04 керував вантажним транспортним засобом до 3,5 тонн марки «ИЖ 2717 КТП-5», державний номерний знак НОМЕР_1 , що не пройшов обов`язковий технічний контроль, чим порушив вимоги ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» та п. 31.3 «б» Правил дорожнього руху України. Із зазначеною постановою не згідний та вважає її незаконною та необґрунтованою, складеною за відсутністю належних доказів, у зв`язку з чим просить її скасувати.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить задовольнити позов, зазначивши, що вказаний транспортний засіб не використовувався ним з метою отримання прибутку, у зв`язку з чим не потребує проходження обов`язкового технічного контролю.

Представник відповідача Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП у судове засідання не з`явився, однак на адресу надіслав заяву про розгляду справи за його відсутності, а також надав суду письмові пояснення з приводу притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та відеозапис з нагрудної камери працівника поліції.

Відповідач інспектор 3 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП Зима Д.Г. у судове засідання не з`явився з невідомої суду причини, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, у встановленому порядку, причини своєї неявки суду не повідомив та відзиву на позовну заяву не надіслав.

За наявності вказаних обставин суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності представника відповідача Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП, який у судове засідання не з`явився, однак на адресу надіслав заяву про розгляду справи за його відсутності, та у відсутності відповідача - інспектора 3 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП Зима Д.Г., який у судове засідання не з`явився з невідомої суду причини, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, у встановленому порядку, взявши до уваги письмові пояснення представника відповідача Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних міркувань.

Згідно ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як вбачається із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 1953263 від 09.01.2020 р., громадянин ОСОБА_1 09 січня 2020 року о 00.03 год. на 152 км. а/д М-04 керував вантажним транспортним засобом до 3,5 т. марки «ИЖ 2717 КТП-5», державний номерний знак НОМЕР_1 , що не пройшов обов`язковий технічний контроль, чим порушив вимоги ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» та п. 31.3 «б» Правил дорожнього руху України, за що передбачено адміністративну відповідальність згідно ч.3 ст.121 КУпАП.

Згідно постанови серії ЕАК № 1953263 від 09.01.2020 року, винесеної інспектором 3 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП Зима Д.Г., на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, а належними якщо вони містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В судовому засіданні встановлено, що транспортний засіб марки «ИЖ 2717 КТП-5», державний номерний знак НОМЕР_1 , випускався в 1997-2005 роках, його вантажопідйомність менша, ніж 3,5 тонн, та будучи створений на базі легкової моделі «ІЖ-2126», спеціально пристосований для вантажоперевезень. Вказані обставини підтверджені в судовому засіданні позивачем, який суду пояснив, що транспортний засіб марки «ИЖ 2717 КТП-5», державний номерний знак НОМЕР_1 , яким він керував, є вантажопасажирським, рік його первинної реєстрації - 2006, та його вантажопідйомність менша, ніж 3,5 тонни.

Обставини вчинення позивачем ОСОБА_1 правопорушення повністю викладені у постанові серії ЕАК № 1953263 від 09.01.2020 р. Вказана постанова відповідає усім вимогам норм чинного законодавства, відповідачем при винесенні постанови про адміністративне правопорушення дотримано положення ст. 280 КУпАП, встановлено обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, достеменно встановлено вину позивача у вчиненні правопорушення.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

Згідно п. 31.3 «б» ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Ч. 1 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.

У відповідності до ч. 2 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» обов`язковому технічному контролю не підлягають:

1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;

2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

3) технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України «Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України».

Згідно ч. 7 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що періодичність проходження обов`язкового технічного контролю становить:

- для легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажних автомобілів (незалежно від форми власності) вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки;

- для вантажних автомобілів вантажопідйомністю більше 3,5 тонни, причепів до них та таксі незалежно від строку експлуатації - щороку;

- для автобусів та спеціалізованих транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, незалежно від строку експлуатації - двічі на рік.

Таким чином з огляду на встановлені в судовому засіданні обставини, зокрема те, що автомобіль марки «ИЖ 2717 КТП-5», державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував позивач ОСОБА_1 , є вантажопасажирським, рік його первинної реєстрації - 2006, тобто строк його експлуатації більше двох років, та його вантажопідйомність менша, ніж 3,5 тонни, отже з врахуванням наведених вимог чинного законодавства вказаний транспортний засіб повинен проходити обов`язковий технічний контроль кожні два роки.

Натомість доводи позивача щодо того, що вказаний транспортний засіб не використовувався ним для отримання прибутку, у зв`язку з чим не підлягає проходженню обов`язкового технічного контролю не беруться судом до уваги, оскільки мета отримання прибутку передбачає обов`язок проходження технічного контролю для легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів, а для вантажних автомобілів незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років встановлено обов`язок проходження технічного контролю кожні два роки, при цьому незалежно від того чи такий вантажний автомобіль використовується з метою отримання прибутку або без такої мети.

Відтак заперечення позивача щодо безпідставності винесення постанови спростовуються вищевказаними доказами і підтверджують думку суду, що звернення позивача до суду пов`язане не із захистом його порушених прав у сфері публічно-правових відносини, а є обранням останнім способу захисту на уникнення адміністративної відповідальності. Самі лише заперечення не мають юридичної сили, оскільки свою позицію та невинуватість позивач мав би довести шляхом надання доказів на спростування обставин викладених у оскаржуваній постанові, адже відповідно до ч. 1 ст. 8 КАС України усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом; ч. 1 ст. 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтями 268, 269, 286 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено особливості розгляду окремих категорій адміністративних справ.

Так, статтею 286 встановлено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Частиною 3 ст. 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищевикладені приписи процесуального законодавства, висновки, яких суд дійшов за результатами розгляду справи, в задоволенні вимог позивача про скасування постанови слід відмовити, у зв`язку з тим, що відповідачем здійснено розгляд справи про адміністративне правопорушення відповідно до приписів чинного законодавства на підставі відповідних доказів, адже доказів, які б спростовували надані відповідачем докази в обґрунтування наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, а так само доказів на підтвердження порушення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення не надано.

Відповідно до п.1.3 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, а відповідно до п.1.9. - особи, які порушують їх, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Враховуючи вищевикладене, суд не може прийняти до уваги заперечення позивача, оскільки ці твердження не відповідають встановленим обставинам по справі, а тому аналізуючи наведені факти, приймаючи до уваги те, що технічний стан транспортних засобів безпосередньо впливає на безпеку дорожнього руху, суд приходить до переконання про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 121 КУпАП, та вважає, що підстави для скасування постанови відносно позивача відсутні, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі ст.55 Конституції України, ст.9, ст.121, п.1 ст.247, ст.251, 258, ст.289, ч.1 ст.293 КУпАП, та керуючись ст.ст. 8, 9, 72-77, 242, 244-246, 257, 271, 286 КАС України, Правилами дорожнього руху України, затверджених постановою КМ України № 1306 від 10.10.2001 року, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП (Троїцька площа, 2А, м. Дніпро), інспектора 3 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП Зими Дмитра Григоровича (Троїцька площа, 2А, м. Дніпро) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття провадження у справі - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду складено 21 лютого 2020 року.

Головуючий суддяС. В. Кунцьо