Справа № 813/2975/15
Суддя: Братичак Уляна Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №813/2975/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2020 року зал судових засідань №2

Львівський окружний адміністративний суд,

у складі:

головуючої-судді Братичак У.В.,

секретар судового засідання Тронка О.В.,

за участю представників сторін:

позивача Шостопаль Н.А.,

відповідача Чубак Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в порядку загального позовного провадження справу за позовом Державного підприємства «Львівський бронетанковий завод» до Головного управління ДПС у Львівській області про скасування податкових повідомлень-рішень, -

в с т а н о в и в :

Державне підприємство «Львівський бронетанковий завод» звернулося з позовною заявою до Головного управління ДПС у Львівській області, в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення №, №, №, № від 03.06.2015 року, винесені Державною податковою інспекцією у Сихівському районі м.Львова Головного управління ДФС у Львівській області.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийнято з порушенням норм законодавства, оскільки позивачем не занижено податок на прибуток, а правильність сплати податку на додану вартість підтверджується усіма необхідними первинними документами. Висновки відповідача стосовно відсутності господарських операцій з підприємствами «Брендоборонмаркет», ПП «Технопром», ТзОВ «Галкисень», ТзОВ «Рекома», ТзОВ «Тексіка», ТзОВ «Омікрон», ТзОВ «ІНВЕСТ-АВТО 2007» є необґрунтованими та не підтвердженими доказами. Окрім того, зазначає, що відповідно до ч.1 ст. 181 Господарського кодексу України допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, а саме, за допомогою обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальних вимог до форми й порядку укладення такого виду договорів. Водночас закон не забороняє укладати договір поставки товару постачальником - суб`єктом підприємницької діяльності у спрощений спосіб: підтверджуючи прийняття замовлень до виконання замовлень. Тому, вважає, що законодавство передбачає можливість укладення договорів у спрощеному порядку через ділову переписку - шляхом обміну документами, в тому числі, електронними, у вигляді прийняття замовлення до виконання. При цьому договори, укладені зазначеними способами, вважаються такими, що вчинені у письмовій формі. З позицій оподаткування не має значення чи має в господарській операції дефект форми укладеного правочину (окрім випадків, коли в законі прямо вказано, що правочин, який не відповідає формі закону є нікчемним чи правочин визнаний судом недійсним), а має значення господарська операція, що вчинена платником, яка і має бути предметом аналізу в податковому спорі. У зв`язку з наведеним вважає, що доводи представника відповідача про те, що між ДП «Львівський БТЗ» та фірмами ТОВ «Галкисень», ТОВ «ТК Експрес маркетинг», ТОВ «Тексіка» та ТОВ «Омікрон ЕК» не було укладено договору, є необґрунтованими. Просить позовні вимоги задовольнити, а податкові повідомлення-рішення скасувати.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому посилається на те, що вчинення позивачем порушень вимог податкового законодавства полягало у неправомірному формуванні показників податкового обліку за наслідками господарських операцій щодо придбання товарів, зокрема, запчастин і комплектуючих, на підставі договорів з Підприємством «Брендоборонмаркет» Громадської організації «Комітет з питань протидії корупції та організованій злочинності», Товариством з обмеженою відповідальністю «Радіоелектронні компоненти і апаратура», Приватним підприємством «Технопром», Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвест-авто 2007», Товариством з обмеженою відповідальністю «Експрес-Маркетинг», Товариством з обмеженою відповідальністю «Тексіка», Товариством з обмеженою відповідальністю «Омікрон ЕК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Галкисень». Також відповідач посилається на те, що рух придбаних товарів позивачем у задекларованих постачальників не підтверджується у ланцюгу постачання, а контрагенти позивача були відсутні за адресою місцезнаходження. Відтак, просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 23.02.2016 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 23.11.2016 року, позов задоволено повністю: визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області № від 03.06.2015 року, № від 03.06.2015 року, № від 03.06.2015 року, № від 03.06.2015 року.

Постановою Верховного Суду від 19.07.2019 року касаційну скаргу Галицької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області задоволено частково, постанову Львівського окружного адміністративного суду від 23.02.2016 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 23.11.2016 у справі №813/2975/15 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Після автоматизованого розподілу для розгляду цієї справи визначеного головуючу суддю Братичак У.В.

Ухвалою судді від 23.09.2019 справу №813/2975/15 прийнято до провадження та призначено підготовче засідання.

Протокольною ухвалою суду від 18.11.2019 закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті.

Під час нового судового розгляду представник позивача позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених у позовній заяві та додаткових поясненнях, просила суд задовольнити позов.

Представник відповідача під час нового судового розгляду позовні вимоги заперечила з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Дослідивши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті з урахуванням висновків Верховного Суду, суд встановив таке.

Відповідачем у період з 16.04.2015 року по 08.05.2015 року проведено позапланову виїзну документальну перевірку Державного підприємства «Львівський бронетанковий завод» (код за ЄДРПОУ-07985602 ) з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати в бюджет податку на прибуток та податку на додану вартість при здійсненні взаєморозрахунків з підприємством «Брендоборонмаркет» () за жовтень 2014 року; ПП «Технопром» () за жовтень-листопад 2014 року, січень 2015 року; ТОВ «Галкисень» () за жовтень 2014року; ТзОВ «Рекома» () за листопад 2014 року; січень 2015 року; ТОВ «ТК Експрес маркетинг» () за грудень 2014 року; ТОВ «Тексіка» () за грудень 2014року; ТОВ «ОМІКРОН» () за грудень 2014року; ТОВ «ІВЕСТ-АВТО 2007» () за грудень 2014 року, про що 18.05.2015 року складено акт №514/13-50-22-04/07985602.

На підставі складеного акта перевірки відповідачем 03.06.2015 року прийнято:

- податкове повідомлення-рішення № про збільшення позивачеві грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток в сумі 820 301,00 грн. (546867,00 грн. - основний платіж, 273 434,00 штрафна (фінансова) санкція);

- податкове повідомлення-рішення № про зменшення позивачеві розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість на 661 167,00 грн.;

- податкове повідомлення-рішення № про зменшення позивачеві суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на 255 976,00 грн. та застосування штрафної санкції в сумі 127 988 грн.;

- податкове повідомлення-рішення №00007122 про збільшення позивачеві суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 375 320,00 грн. та застосування штрафної санкції в сумі 187 660,00 грн.;

Спірні податкові повідомлення-рішення прийнято згідно викладених у акті перевірки висновків про порушення позивачем:

- п.44.1, п. 138.2 ст.138, п. 139.1.9 п. 139.1 ст.139 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток за період з 01.01.2014 по 31.12.2014 року всього у сумі 546 867,00 грн., в тому числі за: ІV квартал 2014 рік в сумі 546 867,00 грн.

- п.п. 198.1, п.198.3, п. 198.6 ст.198, п.200.1, п.200.3., п 200.4. ст. 200 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено: завищення залишку від`ємного значення (рядок. 19) на загальну суму 661 167,00 грн. в тому числі: за січень 2015 року у сумі 661167,00 грн., - завищено суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню (ряд.23) у сумі 255976,00 грн. в тому числі: за жовтень 2014 року у сумі 26 161,00 грн. за листопад 2014 року у сумі 229 815,00 грн.; - заниження податку на додану вартість на загальну суму 375320,00 грн. в тому числі за: І грудень 2014 року у сумі 3 753 200,00 грн.

Таких висновків при перевірці позивача відповідач дійшов з огляду на те, що перевіркою не підтверджено фактичних господарських відносин позивача з підприємством «Брендоборонмаркет», ПП «Технопром», ТзОВ «Галкисень», ТзОВ «Рекома», ТзОВ «Тексіка», ТзОВ «Омікрон», ТзОВ «ІНВЕСТ-АВТО 2007».

Не погоджуючись з правомірністю прийняття відповідачем вказаних податкових повідомлень-рішень від 03.06.2015 року №, №, №, №, вважаючи їх такими, що суперечать вимогам податкового законодавства, позивач звернувся до суду з даним позовом з вимогою про їх скасування.

Вирішуючи спір, суд застосовує наступні норми права.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України (далі Податковий кодекс).

Відповідно до п.14.1.27 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов`язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Згідно п.139.1.9 п.139.1 ст. 139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий кредит це сума, на яку платник ПДВ має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V Податкового Кодексу.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до пункту 198.2 статті 198 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

За визначенням статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що первинний документ згідно з цим визначенням містить дві обов`язкові ознаки: він має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення.

Згідно із частинами першою та другою статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

Отже правові наслідки у вигляді виникнення у покупця права на формування відповідних сум податкових вигод (витрат та податкового кредиту) виникають за наявності сукупності таких обставин та підстав, зокрема: фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій та їх документального підтвердження сукупністю юридично значимих (дійсних) первинних та інших документів, які зазвичай супроводжують операції певного виду; наявності у сторін спеціальної податкової правосуб`єктності та належним чином складеної податкової накладної; ділової мети, розумних економічних причин для здійснення операції й подальшого використання придбаного товару (робіт, послуг) у межах господарської діяльності платника.

Щодо господарських правовідносин з приватним підприємством «Технопром». Так, позивачем укладено договір №5 від 06 лютого 2012 року та додаткові угоди (т.1 а.с.83, с.2 а.с.152, 156) на поставку продукції згідно специфікацій (т.1 а.с.82, 84-85, т.2 а.с.153-155, 157-161). Відповідно до п.4.2 вказаного договору, сторони погодили місцем поставки товару склад покупця.

У відповідності з умовами укладеного договору позивачем отримано обумовлений у специфікаціях товар згідно видаткових накладних (т.1 а.с.128-196) та отримано належним чином оформлені податкові накладні (т.1 а.с.86-127).

Оплата проведена у безготівковому порядку згідно долучених до справи платіжних доручень (т.1 а.с.197-240) на підставі рахунків фактур (т.2 а.с.162-206).

Доставка товару здійснювалася через «Нову Пошту» згідно експрес-накладних та квитанцій про оплату.

Щодо господарських правовідносин з підприємством об`єднання громадян «Брендоборонмаркет» Громадської організації «Комітет з питань протидії корупції та організованій злочинності» судом встановлено факт укладення договору поставки №71 від 01.11.2012 року (т.1 а.с.40-41) на постачання позивачеві запчастин і комплектуючих згідно специфікації (т.1 а.с.42) з додатковими угодами (т.1 а.с.43,50) та специфікаціями (т.1 а.с.44-49, 51). Відповідно до п.4.2 вказаного договору, сторони погодили місцем поставки товару склад покупця.

У відповідності з умовами укладеного договору позивачем отримано обумовлений у специфікаціях товар згідно видаткових накладних (т.1 а.с.54,55) та отримано належним чином оформлені податкові накладні (т.1 а.с.52-53).

Щодо господарських правовідносин з товариством з обмеженою відповідальністю «Інвест-авто 2007», позивачем було укладено договір поставки №371 від 19 квітня 2012 року (т.1 а.с.421-241) та додаткові угоди (т.1 а.с.247, т.2 а.с.11) на поставку продукції згідно специфікацій (т.1 а.с.243-246, 248-250, т.2 а.с.1-10, 12-15).

У відповідності з умовами укладеного договору позивачем отримано обумовлений у специфікаціях товар згідно видаткових накладних (т.2 а.с.19-21) та отримано належним чином оформлені податкові накладні (т.2 а.с.16-18).

Оплата проведена у безготівковому порядку згідно долучених до справи платіжних доручень (т.2 а.с.22-23) на підставі рахунків-фактур (т.2 а.с.229-231).

Перевезення придбаного товару здійснювало ТзОВ «Транс-Термінал», що підтверджується товарно-транспортною накладною (т.2 а.с.232-233).

У ТзОВ «Експрес-Маркетинг» позивачем придбано брикетувальний прес згідно видаткової накладної №2 від 01.04.2015 р (т. 2 а.с.223) та отримано податкові накладні (т.2 а.с.24-25).

Оплата проведена у безготівковому порядку згідно долучених до справи платіжних доручень (т.2 а.с.26) згідно рахунку від 15.12.2014 р., 19.11.2014 р. 01.04.2015 р. (т.2 а.с.224, 225, 226).

Перевезення товару здійснювало ТзОВ «Форту Транс», що підтверджується товаротранспортною накладною (т.2 а.с.227).

Щодо господарських правовідносин з товариством з обмеженою відповідальністю «Радіоелектронні компоненти і апаратура».

Позивачем укладено договір №59 від 20 лютого 2013 року (т.1 а.с.56-58) та додаткові угоди (т.1 а.с.64-65) на поставку продукції згідно специфікацій (т.1 а.с.59-63, 66)

У відповідності з умовами укладеного договору позивачем отримано обумовлений у специфікаціях товар згідно видаткових накладних (т.1 а.с.70-72) та отримано належним чином оформлені податкові накладні (т.1 а.с.67-69).

Оплата проведена у безготівковому порядку згідно долучених до справи платіжних доручень (т.1 а.с.73-77) на підставі рахунків-фактур (т.2 а.с.235-237).

Перевезення товару здійснював позивач, що підтверджується подорожніми листами (т.2 а.с.238-241).

Щодо господарських правовідносин з товариством з обмеженою відповідальністю «Тексіка», позивачем придбано товар згідно видаткових накладних (т.2 а.с.29-31) та отримано належним чином оформлені податкові накладні (т.2 а.с.27-28).

Оплата проведена у безготівковому порядку згідно долучених до справи платіжних доручень (т.2 а.с.32) на підставі рахунків-фактур (т.2 а.с.215-216).

Доставка товару самостійно згідно подорожніх листів (Т2. а.с.217-227)

Щодо господарських правовідносин з товариством з обмеженою відповідальністю «Омікрон ЕК» встановлено, що позивач товар придбано згідно видаткових накладних (т.2 а.с.35-37) та отримано належним чином оформлені податкові накладні (т.2 а.с.33-34). Оплата проведена у безготівковому порядку згідно долученого до справи платіжного доручення (т.2 а.с.38) на підставі рахунку від 28.11.2014р. (т.2 а.с.243).

Щодо господарських правовідносин з ТзОВ «Галкисень» судом встановлено, що позивачем придбано товар згідно видаткової накладної (т.2 а.с.40) та отримано належним чином оформлену податкову накладну (т.2 а.с.39)

Оплата проведена у безготівковому порядку згідно долученого до справи платіжного доручення (т.2 а.с.41) на підставі рахунку від 08.10.2014 р. (т.2 а.с.245)

Також судом встановлено, що отримання товарів здійснено уповноваженою особою позивача згідно виданих довіреностей (т.2 а.с.246-258) та відображено у документах складського обліку матеріалів (т.2 а.с.69-125, т.3 а.с.6-7), лімітно-забірних картах (т.3 а.с.8-9).

Придбані у вищезазначених контрагентів товари позивачем використано у власній господарській діяльності при виконання договору про надання послуг з ремонтування та технічного обслуговування машин і устаткування спеціального призначення за державні кошти (т.3 а.с.11-32), договору про закупівлю послуг за державні кошти (т.3 а.с.33-50).

Суд зазначає, що первинні документи, якими позивач доводить здійснення господарських операцій з вищезазначеними контрагентами, оформлені належним чином, засвідчені підписами посадових осіб контрагентів, такі містять необхідні реквізити, повністю відображають зміст господарських операцій Державного підприємства «Львівський бронетанковий завод» і не мають недоліків, які б свідчили про їх невідповідність вимогам до первинних документів, відтак, позивач правомірно відобразив податкові накладні у податковому обліку і правомірно сформував податковий кредит.

Для повного та всебічного розгляду справи в судовому засіданні були допитані в якості свідків ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Свідок ОСОБА_1 , який працює на посаді начальника цеху №9 ДП «Львівський БТЗ», щодо господарських операцій з ПОГ «Брендоборонмаркет» ГО «Комітет з питань протидії корупції та організованої злочинності» повідомив, що товари, які були у них придбані, належним чином перевірялись і тільки тоді підписувались податкові накладні. Зазначив, що саме він підписував такі накладні і діяв на підставі довіреності, виданої директором заводу, лише після того товар передавався на склад у відділ технічного контролю. Щодо того, як саме товар доставлявся до ДП «Львівський БТЗ», зазначив, що це відбувалося або машиною, або доставкою «Нова пошта».

Свідок ОСОБА_2 , який працює на посаді начальника відділу матеріально-технічного постачання ДП «Львівський БТЗ» щодо господарських операцій з ТОВ «Радіо-електронні компоненти і апаратура», ПП «Технопром», ТзОВ «ІНВЕСТ-АВТО 2007» та ТзОВ «Омікрон» повідомив, що товар приймав особисто, лише після його огляду він ставив свій підпис на накладних, також ставились печатки і товар передавався на склад. Зазначив, що товар отримував на підставі доручення, а доставка товару здійснювалась автомобілем або Навою поштою.

Також, в судовому засіданні в якості свідка був допитаний ОСОБА_3 , який до 10.07.2019 займав посаду директора ПП «Омікрон-ЕК». Даний свідок підтвердив факт укладення договорів з ДП «Львівський БТЗ», зазначив, що саме його підпис був на видаткових накладних, поставка товару повністю проплачувалась, оплата здійснювалась на розрахунковий рахунок. Вказав, що документи направлялись в електронному вигляді, а оригінали таких документів надсилались поштою.

Свідок Труфанова Ніна Григорівна, яка являлась директором ПП «Технопром» повідомила суд, що з ДП «Львівський БТЗ» укладала один чи два договори, товар передавався по довіреності і на підставі видаткових накладних, оплата за товар здійснювалась на розрахунковий рахунок. Повідомила також, що доставка товару здійснювалась службою доставки.

З урахуванням вищенаведеного та встановлених фактичних обставин справи, твердження відповідача щодо недоведеності господарських операцій позивача з «Брендоборонмаркет», ПП «Технопром», ТзОВ «Галкисень», ТзОВ «Рекома», ТзОВ «Тексіка», ТзОВ «Омікрон», ТзОВ «ІНВЕСТ-АВТО 2007», щодо придбання товарів, якщо витрати на їх придбання підтверджені первинними документами, правочини позивача не визнані у встановленому законом порядку недійсними і немає інших відомостей, які б свідчили про завищення позивачем в цьому випадку податкового кредиту, є безпідставними. Окрім того, в акті перевірки не зазначено, чи винесено обвинувальний вирок щодо будь-якої з осіб та чи притягнуто будь-яку з осіб «Брендоборонмаркет», ПП «Технопром», ТзОВ «Галкисень», ТзОВ «Рекома», ТзОВ «Тексіка», ТзОВ «Омікрон», ТзОВ «ІНВЕСТ-АВТО 2007» до кримінальної відповідальності за злочини передбачені ст. 205 та ст. 212 Кримінального кодексу України щодо створення та господарської діяльності «Брендоборонмаркет», ПП «Технопром», ТзОВ «Галкисень», ТзОВ «Рекома», ТзОВ «Тексіка», ТзОВ «Омікрон», ТзОВ «ІНВЕСТ-АВТО 2007». Відтак в матеріалах справи відсутні будь-які докази про визнання недійсним в установленому порядку вищевказаних правочинів чи докази порушення законодавства України в момент складання наявних у позивача податкових накладних.

Таким чином, суд приходить висновку, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення відповідача від 03.06.2015 року №, №, №, № є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Щодо судових витрат, то, у відповідності до вимог ч.3 ст.139 КАС України, такі належить присудити на користь позивача.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення №, №, №, № від 03.06.2015 року, винесені Державною податковою інспекцією у Сихівському районі м.Львова Головного управління ДФС у Львівській області.

Стягнути з Головного управління ДПС у Львівській області (місцезнаходження: вул.Стрийська, 35, м.Львів, 79003, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Державного підприємства «Львівський бронетанковий завод» (місцезнаходження: вул.Стрийська, 73, м.Львів, 79031; ) судовий збір в сумі 487,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складено 20 лютого 2020 року.

Суддя Братичак Уляна Володимирівна