Справа № 522/20156/19
Суддя: Свячена Ю. Б.
Дата ухвалення: 2020-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження 2-а/522/124/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2020 року Приморський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Свяченої Ю.Б.,

при секретарі Шеян І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора 3 роти батальйону 1 Полку УПП в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Хомка І.М., Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серія ДП18 №568511 про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся 27.11.2019 року до Приморського районного суду м. Одлеси з позовом до Інспектора 3 роти батальйону 1 Полку УПП в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Хомка І.М., Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, в якому просить скасувати постанову серія ДП18 № 568511 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену 19.11.2019 року Інспектором 3 роти батальйону 1 Полку УПП в Одеській області лейтенантом поліції Хомко І.М., якою прийнято рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 510 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що визначаючи підставу для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відповідач у постанові зазначив, що 19.11.2019 р. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом здійснив стоянку при в`їзді у двір за адресою Преображенська, 85 чим перешкоджав дорожньому руху порушив положення ПДР України п.п. 15.9 и. Між тим, позивач наголошує, що зазначеного правопорушення він не скоював. Так, керуючи транспортним засобом він рухався в напрямку свого дому на Преображенську, буд.83 з дотриманням правил дорожнього руху і ніякої стоянки при в`їзді у двір не здійснював, а під`їхавши до свого двору мав намір в`їхати у двір, але через те що в`їзд було перекрито вантажним автомобілем поштової служби, він змушений був від`їхати в сторону, зупинити автомобіль та, вийшовши з автомобіля, попросити у водія вантажного автомобіля звільнити проїзд, де і був зупинений поліцейським інспектором.

Ухвалою суду від 28.11.2019 року відкрито провадження у справі та встановлено порядок спрощеного позовного провадження для її розгляду з призначенням судового засідання на 09.12.2019 року.

09.12.2019 року у зв`язку з неявкою сторін, слухання справи перенесено на 03.02.2020 року.

03.02.2020 року у зв`язку з неявкою сторін, слухання справи перенесено на 17.02.2020 року.

У судове засідання 17.02.2020 року сторони не з`явилися, про час, дату і місце судового розгляду сповіщені належним чином. Матеріали справи містять заяву позивача про розгляд справи за його відсутності. Будь-яких інших заяв чи клопотань сторонами не подано.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка в судове засідання будь-якого учасник справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази, дійшов наступного висновку.

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що 19.11.2019 року Інспектором 3 роти батальйону 1 Полку УПП в Одеській області лейтенантом поліції Хомко І.М. було складено постанову серія ДП18 № 568511 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.З ст.122 КУпАП.

Визначаючи підставу для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відповідач у постанові зазначив, що 19.11.2019 р. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом здійснив стоянку при в`їзді у двір за адресою Преображенська, 85 чим перешкоджав дорожньому руху порушив положення ПДР України п.п. 15.9 и.

Згідно ч.3 ст.122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно до п.15.9 «и» Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, зупинка забороняється ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Позивач посилається на те, що порушень даного пункту ПДР він не допустив, так як керуючи транспортним засобом він рухався в напрямку свого дому на Преображенську, буд.83 з дотриманням правил дорожнього руху і ніякої стоянки при в`їзді у двір не здійснював, а під`їхавши до свого двору мав намір в`їхати у двір, але через те що в`їзд було перекрито вантажним автомобілем поштової служби, він змушений був від`їхати в сторону, зупинити автомобіль та, вийшовши з автомобіля, попросити у водія вантажного автомобіля звільнити проїзд.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів

Відповідно до ст. 129 Конституції України, одним з основних принципів судочинства є обов`язковість рішень суду

Таким чином, суд вважає, що відповідачем не доведено правомірність своїх дій по винесенню оскаржуваної позивачем Постанови про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності, а, отже, Постанова є необґрунтованою та винесена за відсутності складу та події адміністративного правопорушення з порушенням принципів всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин, дотримання процесуального порядку розгляду справи, порушенням вимог статей 245, 247, 276, 280 КУпАП.

У справі Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 6 грудня 1988 року зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі « Дактарас проти Литви » від 24 листопада 2000 року ).

Також Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 07 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь - які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що зазначені принципи і положення Закону при винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем не були дотримані, оскільки докази вини позивача в матеріалах справи відсутні.

У відповідності до ч.3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, суд вважає, що позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 122 КУпАП, з зазначеними вище порушеннями, що дає суду підстави вважати, що у діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог ОСОБА_1 та вважає за необхідне задовольнити їх у повному обсязі.

Керуючись, ст.ст. 10, 23, 38, 122, 245, 254, 256, 268, 289, 293 КУпАП, ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 71, 86, 102, 158-163 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Інспектора 3 роти батальйону 1 Полку УПП в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Хомка І.М., Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серія ДП18 №568511 про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову серія ДП18 № 568511 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену 19.11.2019 року Інспектором 3 роти батальйону 1 Полку УПП в Одеській області лейтенантом поліції Хомко І.М., якою прийнято рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 510 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання через Приморський районний суд м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі якщо рішення суду було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 17.02.2020 року.

Суддя: Ю.Б. Свячена