Справа № 813/4144/15
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2020-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

20 лютого 2020 року

Київ

справа №813/4144/15

адміністративне провадження №К/9901/39464/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Юрченко В.П.,

суддів - Васильєвої І.А., Пасічник С.С.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Буської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області (правонаступник якої є Головне управління ДФС у Львівській області) на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 6.09.2016 (суддя - З.В. Гавдик) та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 14.12.2016 (колегія суддів: Р.Й. Коваль, Л.Я. Гудим, Н.М. Судова-Хомюк) у справі № 813/4144/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будова Захід» до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправними і скасування рішень про застосування штрафних санкцій,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Будова - Захід» (далі - Товариство) звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із вказаним позовом та просило визнати протиправними і скасувати рішення Буської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області (далі - ОДПІ) від 06 квітня 2015 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску: № - в частині нарахування штрафу (10%) в розмірі 2476,63 грн та пені в розмірі 9801 грн; № - в частині нарахування штрафу (10%) в розмірі 2881,44 грн та пені в розмірі 10 690,13 грн; № - в частині нарахування штрафу (10%) в розмірі 2649,42 грн та пені в розмірі 9087,49 грн; № - в частині нарахування штрафу (10%) в розмірі 2627,08 грн та пені в розмірі 8143,98 грн; № - в частині нарахування штрафу (10%) в розмірі 2415,38 грн та пені в розмірі 6811,37 грн; № - в частині нарахування штрафу (10%) в розмірі 1955,30 грн та пені в розмірі 4909,06 грн; № - в частині нарахування штрафу (10%) в розмірі 2147,28 грн та пені в розмірі 4745,48 грн; № - в частині нарахування штрафу (10%) в розмірі 2229,19 грн та пені в розмірі 4257,75 грн; № - в частині нарахування штрафу (10%) в розмірі 2124,72 грн та пені в розмірі 3357,06 грн; № - в частині нарахування штрафу (10%) в розмірі 2163,26 грн та пені в розмірі 2812,23 грн; № - в частині нарахування штрафу (10%) у розмірі 1449,08 грн та пені в розмірі 1434,60 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що під час розрахунку штрафної санкції за несвоєчасну сплату єдиного соціального внеску (далі - ЄСВ), як свідчить розрахунок штрафної санкції, ревізор-інспектор нарахував пеню та штраф не на суми витрат по рахунку 651 «розрахунки за пенсійним забезпеченням», що вказані в акті перевірки відповідача, а використав інші суми. У зв`язку з цим, пеня та штраф за несвоєчасну сплату ЄСВ нарахована не на суми несвоєчасного сплаченого внеску за пенсійним забезпеченням, розмір яких встановлено за результатами перевірки.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 6.09.2016, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 14.12.2016 позов задоволено. Визнані протиправними і скасовані податкові рішення ОДПІ від 6.04.2015: № в частині визнати протиправним та скасувати в наступній частині: нарахування штрафу (10%) у розмірі 2476,63 грн.: нарахування пені у розмірі 9801 грн.; № в частині визнати протиправним та скасувати в наступній частині: нарахування штрафу (10%) у розмірі 2881,44 грн.; нарахування пені у розмірі 10690,13 грн.; № в частині визнати протиправним та скасувати в наступній частині: нарахування штрафу (10%) у розмірі 2649,42 грн.: нарахування пені у розмірі 9087,49 грн.; № в частині визнати протиправним та скасувати в наступній частині: нарахування штрафу (10%) у розмірі 2627,08 грн.; нарахування пені у розмірі 8143,98 грн.; № в частині визнати протиправним та скасувати в наступній частині: нарахування штрафу (10%) у розмірі 2415,38 грн.; нарахування пені у розмірі 6811.37 грн.; № в частині визнати протиправним та скасувати в наступній частині: нарахування штрафу (10%) у розмірі 1955,30 грн.; нарахування пені у розмірі 4909,06 грн.; № в частині визнати протиправним та скасувати в наступній частині: нарахування штрафу (10%) у розмірі 2147,28 грн.; нарахування пені у розмірі 4745,48 грн.; № в частині визнати протиправним та скасувати в наступній частині: нарахування штрафу (10%) у розмірі 2229,19 грн.; нарахування пені у розмірі 4257,75 грн.; № в частині визнати протиправним та скасувати в наступній частині: нарахування штрафу (10%) у розмірі 2124,72 грн.; нарахування пені у розмірі 3357.06 грн.; № в частині визнати протиправним та скасувати в наступній частині: нарахування штрафу (10%) у розмірі 2163,26 грн.; нарахування пені у розмірі 2812.23 грн.; № в частині визнати протиправним та скасувати в наступній частині: нарахування штрафу (10%) у розмірі 1449,08 грн.; нарахування пені у розмірі 1434.60 грн.

Рішення судів мотивовані тим, що пеня та штраф за несвоєчасну сплату ЄСВ відповідачем нарахована не на суми несвоєчасного сплаченого внеску за пенсійним забезпеченням, розмір яких встановлено за результатами перевірки.

Не погоджуючись з судовими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, позивач подав касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити. Вказується, що позивачем сплачувались суми ЄСВ з порушенням встановленого Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 8.07.2010 № 2464-VІ (далі - Закон № 2464-VІ) строку, у зв`язку із чим оскаржувані Товариством рішення є законними та не можуть бути скасовані.

Письмового відзиву на вказану касаційну скаргу до Верховного Суду не надходили, що не перешкоджає її розгляду по суті.

Переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про обґрунтованість позовних вимог та дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 26.03.2015, відповідачем проведено планову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства під час проведення будівництва об`єкту «Багатоквартирний житловий будинок» за адресою: м. Тернопіль, вул. С. Бандери, 83 за період з 01.01.2013 року по 31.01.2015 року. За результатами вказаної перевірки відповідачем складено акт за № 46/22-00/34938625.

На підставі Акта перевірки та відповідно до встановлених порушень Буською ОДПІ 06 квітня 2015 року щодо Товариства були прийняті рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, а саме:

- № - про нарахування штрафу в розмірі 2862,10 грн (10%) та пені в розмірі 11 315,89 грн за період з 21.01.2014 до 26.02.2015;

- № - про нарахування штрафу в розмірі 3042,08 грн (10%) та пені в розмірі 11 286,11 грн за період з 21.01.2014 до 26.02.2015;

- № - про нарахування штрафу в розмірі 2790,17 грн (10%) та пені в розмірі 9570,27 грн за період з 21.03.2014 до 26.02.2015;

- № - про нарахування штрафу в розмірі 2767,84 грн (10%) та пені в розмірі 8580,31 грн за період з 23.04.2014 до 26.02.2015;

- № - про нарахування штрафу в розмірі 2556,13 грн (10%) та пені в розмірі 7208,29 грн за період з 21.05.2014 до 26.02.2015;

- № - про нарахування штрафу в розмірі 2096,05 грн (10%) та пені в розмірі 5263,76 грн за період з 21.06.2014 до 27.02.2015;

- № - про нарахування штрафу в розмірі 2288,03 грн (10%) та пені в розмірі 5056,54 грн за період з 22.07.2014 до 27.02.2015;

- № - про нарахування штрафу в розмірі 2369,94 грн (10%) та пені в розмірі 4526,58 грн за період з 21.08.2014 до 27.02.2015;

- № - про нарахування штрафу в розмірі 2265,47 грн (10%) та пені в розмірі 3579,45 грн за період з 23.09.2014 до 27.02.2015;

- № - про нарахування штрафу в розмірі 2304,01 грн (10%) та пені в розмірі 2995,21 грн за період з 21.10.2014 до 27.02.2015;

- № - про нарахування штрафу в розмірі 1669,59 грн (10%) та пені в розмірі 1652,90 грн за період з 21.11.2014 до 27.02.2015.

Не погоджуючись із цими рішеннями, Товариство оскаржило їх до суду, який їх скасував, з чим погоджується Суд, з огляду на наступне.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон № 2464-VІ.

Відповідно до статті 7 названого Закону єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого), 2, 3, 6, 7 і 8 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці", та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.

Відповідно до частин 1, 9, 10, 11 статті 9 Закону № 2464-VІ єдиний внесок обчислюється виключно у національній валюті, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення і сплата єдиного внеску за платників, зазначених у пунктах 2, 3, 6, 7, 8, 9 та 11 частини першої статті 4 цього Закону, здійснюються платниками, зазначеними у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, за рахунок сум, на які внесок нарахований.

Днем сплати єдиного внеску вважається:

1) у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів;

2) у разі сплати єдиного внеску готівкою - день прийняття до виконання банком або іншою установою - членом платіжної системи документа на переказ готівки разом із сумою коштів у готівковій формі;

3) у разі сплати єдиного внеску в іноземній валюті - день надходження коштів на відповідні рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

У разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

У відповідності до пункту 6 частини 11 статті 25 Закону № 2464-VІ орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску за несплату, неповну сплату або несвоєчасну сплату суми єдиного внеску одночасно з видачею сум виплат, на які нараховується єдиний внесок (авансових платежів), накладається штраф у розмірі 10 відсотків таких несплачених або несвоєчасно сплачених сум.

При цьому на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу (частина 10 статті 25 Закону № 2464-VІ).

Як встановлено судами та підтверджується матеріалами перевірки, до позивача спірними податковими повідомленнями-рішеннями були застосовані штрафні санкції за несвоєчасне перерахуванням сум ЄСВ, як і було нараховано пеню на суму такої недоїмки за період, - грудень 2013 року - жовтень 2014 року. При цьому розмір штрафних санкцій та пені обраховувався на підставі даних по сплаті ЄСВ, згідно особових рахунків всіх працівників Товариства, тоді як згідно акту перевірки дана інформація не досліджувалась.

Однак, згідно із інформації, яка розміщена в акті перевірки, арк. акту 22-23, вбачається, що суми коштів, які були оплачені позивачем по рахунку 651 «Рахунки за пенсійним забезпеченням» за період грудень 2013 року - жовтень 2014 року не відповідають сумам коштів з яких відповідачем були нараховані штрафні санкції та пеня, що не заперечує відповідач, як то вбачається із його пояснень щодо застосувань податкових повідомлень-рішень, винесених на підставі акту перевірки Товариства від 26.03.2015 (а.с.229-231).

Враховуючи вищенаведене, суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, не спростованими доводами касаційної скарги, про наявність законних підстав для задоволення позову.

Суд касаційної інстанції визнає, що суди попередніх інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального та процесуального права при вирішенні даної справи та вважає, що суди повно встановили обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та надали їм правову оцінку на підставі норм закону, що підлягали застосуванню до даних правовідносин.

Відповідно до частини третьої статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 341, 343, 349, 350 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Головного управління ДФС у Львівській області залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 6.09.2016 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 14.12.2016 - без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

В.П. Юрченко

І.А. Васильєва

С.С. Пасічник ,

Судді Верховного Суду