Справа № 176/2721/19
Суддя: Кучма В. В.
Дата ухвалення: 2020-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа №176/2721/19
провадження №2-а/176/5/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2020 року Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Кучми В.В.,

за участю секретаря судового засідання Петренко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовті Води Дніпропетровської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора першої роти другого батальйону УПП в Дніпропетровській області Князєвої Ванди Миколаївни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Департамент патрульної поліції Національної поліції України, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з позовом до інспектора першої роти другого батальйону УПП в Дніпропетровській області Князєвої В.М. та просив постановити судове рішення яким скасувати постанову від 26.11.2019 року серії ДП018 № 759710 про накладення відносно нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн..

В обгрунтування вимог позивач посилається на те, що 26.11.2019 року о 21 год. 15 хв. на 152 км. автодороги М-04 Дніпропетровська область Криничанський район керуючи транспортним засобом RENAULT MAGNUM 460, номерний знак НОМЕР_1 з причіпом ASCA номерний знак НОМЕР_2 він був зупинений відповідачем по справі з приводу того, що на причіпі, а саме на середній його вісі встановлені шини з різним малюнком протектору, а також відсутні противідкатні опори та на лобове скло встановлені додаткові предмети, що обмежують оглядовість, чим порушено ч. 1 ст. 121 КУпАП та пп. 31.4.5 (т) та 31.4.7 (є) та (в) Правил дорожнього руху. При цьому позивач надав інспектору пояснення стосовно різного малюнку протектору шин, оскільки за півгодини до зупинки був змушений за несправністю колеса його замінити та рухався до місця ремонту, але ці доводи інспектор не прийняв до уваги, як і доводи стосовно мініатюрної моделі українського прапору, що була розташована на склі та жодним чином не погіршувала оглядовість водія, а тому вважає, що в його діях відсутній склад правопорушення, оскільки інспектором Князєвою В.М. при розгляді справи не були надані жодні докази на підтвердження його вини у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, а тому просить позов задовольнити, а постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності скасувати.

Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 05.12.2019 року відкрите провадження., до початку судового засідання від відповідача надійшов відзив на позов.

Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 31.01.2020 року за клопотанням Марченко А.О. в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог було залучено Департамент патрульної поліції Національної поліції України.

Позивач ОСОБА_1 належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, надав письмову заяву згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглянути справу без його участі.

Відповідач, інспектор першої роти другого батальйону УПП в Дніпропетровській області Князєва В.М., належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилась. До початку судового розгляду подала відзив на позов, згідно якого в задоволенні позовних вимог просила відмовити посилаючись на те, що 26.11.2019 року перебуваючи на службі нею дійсно було винесено оскаржувану постанову. Вважає, що постанова є обгрунтовною, законною та винесена відповідно до вимог чинного законодавства. Крім того посилалась на відео з нагрудного відеореєстратора яким зафіксовано інкриміноване позивачу правопорушення. При цьому зазначає, що позивач згідно позовних вимог надав пояснення, які не відповідають фактичним обставинам справи з метою ухилення від адміністративної відповідальності, а тому в задоволенні позовних вимог просила відмовити та розглянути справу без її участі.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Департамент патрульної поліції Національної поліції України, належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи в судове засідання свого повноважного представника не направив, про поважність причин своєї неявки суд не повідомив. В матеріалах справи маються пояснення третьої особи, щодо обставин вищезазначеного діяння, однак їх суд не може прийняти до уваги, оскільки вони подані та отримані судом 20.12.2019 року, при цьому рішення щодо залучення третьої особи прийнято 31.01.2020 року, тобто до цього часу Департамент патрульної поліції Національної поліції України до участі в розгляді даної справи в якості третьої особи залучений ще не був.

Вивчивши письмові пояснення сторін, дослідивши матеріали справи і надані в ній сторонами докази на обґрунтування та спростування заявлених позовних вимог,судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Згідно постанови серії ДПО № 759710 від 26.11.2019 року вбачається та підтверджується, що 26.11.2019 року о 21 год. 15 хв. в Дніпропетровській області Криничанський район, траса М-04, 152 км. водій ОСОБА_1 керував т/з із напівпричепом ASCA НОМЕР_2 та на причепі на середній вісі встановлені шини з різним малюнком протектору, також відсутні противідкатні опори та на лобове скло встановлені додаткові предмети, що обмежують оглядовість, чим порушено пп. 31.4.5 (г), 31.4.7 (є) та (в) ПДР України та яке підпадає під ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Дана постанова винесена інспектором першої роти другого батальйону УПП в Дніпропетровській області Князєвою В.М.. На підставі справжньої постанови ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення даного правопорушення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. (а.с.9).

Отже, штраф постановою серії ДПО № 759710 від 26.11.2019 року накладено правомочним органом, який відповідно до вимог ст.222 КУпАП має право розглядати такі правопорушення, у межах встановленого строку та в межах санкції статті КУпАП.

Вирішуючи спірне питання щодо обгунтованості та законності даної постанови, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 2 КАСУ, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняти вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України

Згідно ст. 7 КАСУ, суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти тільки на підставі, в межах повноважень та способом, які передбачені Конституцією та законами України. А відповідно до положень ст. 55 Конституції України, кожен має право звернутись за захистом прав, які вважає порушеними, у судовому порядку.

Ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлює, що ніхто не може бути підданий заходу стягнення у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом. Провадження по справах про адміністративні правопорушення здійснюється на підставі суворого дотримання законності.

У відповідності зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Після з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами, суд не вбачає у діях позивача наявності складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Суд зазначає, що постанову серії ДПО № 759710 від 26.11.2019 року відносно ОСОБА_1 винесено з порушенням за ст. 121 ч. 1 КУпАП.

Як витікає із відтвореного в судовому засіданні DVD-R диску, долученого до матеріалів справи Департаментом патрульної поліції Національної поліції України, вбачається, що на ньому мається 5 файлів з відеозаписом подій датованих 26.11.2019 року. На одному із відеофайлів інспектор, яка в подальшому представиться як інспектор першої роти другого батальйону УПП в Дніпропетровській області Князєва Ванда Миколаївна, в темну пору доби роз`яснює громадянину, який притягується на цьому записі до адміністративної відповідальності, що на причіпі, а саме на середній його вісі встановлені шини з різним малюнком протектору, крім того відсутні противідкатні опори та на лобове скло встановлені додаткові предмети, що є порушеннями Правил дорожнього руху України та які підпадають до адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 121 КУпУП.

Однак хронометраж подій зазначених на першому відеофайлі суттєво відрізняється від відомостей зазначених у фабулі постанови, а саме як витікає з постанови, правопорушення мало місце 26.11.2019 року о 21 год. 15 хв., при цьому на першому файлі, відеозапис розпочинається о 21 год. 28 хв. де інспектор встановлює обставини технічної несправності правого габаритного вогню на кабіні вантажного транспортного засобу, встановлення на лобове скло додаткових предметів та в подальшому виявляє на причепі, а саме його середній вісі, різний малюнок протектору шин та в подальшому розпочинає розгляд справи, тобто у фабулі постанови та на відтвореному першому відеофайлі різниться час вчинення правопорушення, яке інкримінується громадянину ОСОБА_1 , що суперечить вимогам ст. 283 КУпАП.

На одному із відеофайлів, що маються на вищезазначеному DVD-R диску, інспектор Князєва В.М. роз`яснює особі, що притягається до відповідальності його права передбачені ст. 268 КУпАП, однак його права передбачені ст.ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України, взагалі не були роз`яснені, що суттєво порушує право особи на захист.

Крім того пункт 5 розділу 2 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх

справ України 18 грудня 2018 року № 1026, передбачено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Як встановлено в судовому засіданні на DVD-R диску, долученого до матеріалів справи Департаментом патрульної поліції Національної поліції України маються 5 відеофайлів, які датовані 26.11.2019 року, але які розпочинаються за різним часом відтворення, тобто як підтверджується , відеозйомка проведена на місці події, інспектором велась не безперервно, що є суттєвим порушення вимог вищезазначеної Інструкції

Більш того пунктом 2, 3 розділу 2вищезазначеної інструкції передбачається, що портативний відеореєстратор та карта пам`яті обліковуються з наданням відповідного інвентарного та номенклатурного номерів. Портативні відеореєстратори та карти пам`яті зберігаються в приміщеннях органів, підрозділів поліції та видаються поліцейському під підпис у журналі обліку видачі, повернення портативного відеореєстратора та карт пам`яті, копіювання цифрової інформації, який зберігається в органі, підрозділі поліції.

Суд наголошує, що з копії оскаржуваної постанови вбачається, що до неї долучається відео з бодікамери DM 4585, однак матеріали справи не містять достовірних даних про те, що даний відеореєстратор перебуває на балансі відділу поліції, має відповідний інвентарний номер, що в день події, а саме 26.11.2019 року, згідно журналу обліку видачі, цей спеціальний технічний засіб видавався інспектору ОСОБА_2 для несення служби та що він дійсно використовувся та вів зйомку під час подій зазначених у фабулі постанови серії ДПО № 759710 від 26.11.2019 року, в зв`язку із чим суд не може прийняти відеофайли на DVD-R дису, який долучений до матеріалів справи, як належні та допустимі докази вчинення громадянином ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, яке йому інкримінується.

Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 9 КАС України адміністративне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Окрім того, згідно з ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ст. 71 ч. 1 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а якщо особа без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів, суд лише сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 Постанови "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23 грудня 2005 року з подальшими змінами та доповненнями, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП України. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не містить вказівок на конкретні докази на підставі яких зроблений висновок про винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП.

За таких підстав суд приходить до висновку що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП.

Обов`язок доказування вини водія у вчиненні правопорушення у сфері дорожнього руху покладено на посадову особу, яка винесла постанову про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Сама лише постанова про накладення адміністративного стягнення без надання суду належних та достатніх доказів, котрі б підтверджували обставини викладені у постанові, не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи.

Таким чином, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, відсутні безперечні докази того, що позивач вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оскільки відповідач не надав суду жодних належних та допустимих доказів, котрі б підтверджували вчинення позивачем правопорушення та правомірність притягнення його до адміністративної відповідальності, тому суд прийшов до висновку, що постанова є не законною і підлягає скасуванню.

Як передбачено ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, оцінюючи у сукупності обставини у справі, характер виявленого порушення, наведені сторонами і досліджені у судовому засіданні належні докази, суд приходить висновку, що адміністративне стягнення щодо позивача накладено правомочним органом, який має право розглядати такі правопорушення, у межах встановленого строку накладання адміністративного стягнення. Але враховуючи, що провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ст. 121 ч. 1 КУпАП інспектором першої роти другого батальйону УПП в Дніпропетровській області Князєвою В.М. проведено однобічно, обставини щодо виявленого ним порушення в постанові відображені не повно і не підтверджені належними доказами, у зв`язку з чим суд знаходить підстави для скасування постанови серії ДП018 № 759710 про накладання адміністративного стягнення щодо позивача як необґрунтованої та винесеної без достатніх правових підстав.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст.19, 129 Конституції України, ч. 1 ст. 121, ст. 222, ст. 254, 256, 268, 283, 288 КУпАП, ст.ст. 9, 77, 90, 242, 244 - 245, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до інспектора першої роти другого батальйону УПП в Дніпропетровській області Князєвої Ванди Миколаївни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Департамент патрульної поліції Національної поліції України, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - задовольнити.

Скасувати постанову про накладання адміністративного стягнення серії ДП018 № 759710 щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду або через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В. В. Кучма