Справа № 484/207/20
Суддя: Максютенко О. А.
Дата ухвалення: 2020-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 484/207/20
Провадження № 2-а/484/19/20
Рішення
іменем України

19.02.2020 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області
в складі: головуючого судді Максютенко О.А.
секретаря судового засідання Завірюха В.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, за наявними у справі матеріалами, адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання протиправними бездіяльності, дій державного виконавця та зобов`язання вчинити певні дії
встановив

ОСОБА_1 звернувся до суду з наданим позовом, мотивуючи тим, що постановою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 15.11.2017 року у справі № 484/1989/15-а, провадження № 2-а/484/3/17 його позовні вимоги задоволено частково, зокрема зобов`язано Миколаївський обласний військовий комісаріат надати ГУ ПФУ в Миколаївській області інформацію про грошове забезпечення ОСОБА_1 , для цілей перерахунку розміру грошового забезпечення для призначення пенсії з 01.04.2013 року, з 01.09.2013 року та з 01.01.2014 року відповідно до постанови Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 16.03.2007 року по справі №2-а-69/2007 р. з врахуванням премії відповідно до п. «в» ст..27 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України у розмірі 1772.00 грн., а також зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 у двомісячний строк з моменту пред`явлення виконавчого листа відповідно до цієї постанови суду подати до суду звіт про його виконання.

Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області від 21.12.2017 року видано виконавчий лист по справі № 484/1989/15а провадження 2-а/484/3/17, який ним було отримано 21.12.2017 року, та який ним було 10.12.2019 року пред`явлено для примусового виконання до ДВС.

21.01.2020 року з відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області він отримав поштовий конверт від 20.01.2020 року з штриховим кодовим ідентифікатором №357, яким йому було надіслано Повідомлення від 24.12.2019 року №6725 про повернення виконавчого документа стягувану без прийняття до виконання від 24.12.2019 року головного державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Миколаївській області Сазонова Дмитра Костянтиновича по виконавчому листу по справі №484/1989/15-а виданому Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області 21.12.2017 року. У зв`язку з тим, що резолютивною частиною виконавчого листа по справі №484/1989/15-а, передбачено вчинення кількох (різних) дій боржником різні та строки виконання рішення суду, тому керуючись п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець повернув виконавчий документ без прийняття до виконання.

Вважає, що бездіяльність головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Сазонова Д.К. по примусовому виконанню виконавчого листа по справі №484/1989/15-а провадження №2-а/484/3/17 виданого Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області 21.12.2017 року, полягає в тому, що він порушив вимоги ч. 4 ст. 4 Закону №1404-VIII. Він повернув стягувачу без прийняття до виконання виконавчий лист не протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, як передбачено законодавством, а через 26 (двадцять шість) робочих днів. Крім того, вважає, що державний виконавець не виконав всіх необхідних дій, які він повинен вчинити отримавши виконавчий лист до виконання як то передбачено Законом №1404-У111. За таких обставин просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 27.01.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрите провадження, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження на підставі ст. 257 КАС України без виклику сторін, за наявними матеріалами справи, з особливостями передбаченими ст. 287 КАС України.

Ухвалою суду від 05.02.2020 року замінено відповідача на належного відповідача Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Відповідач подав відзив на позов, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог через необґрунтованість. У відзиві зазначив, що 24.12.2019 року державним виконавцем винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувану без прийняття до виконання на підставі п.6 ч.1 ст.4 ЗУ «Про виконавче провадження» у зв`язку з тим, що відповідно до ч.2 ст.4 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, чи резолютивною частиною рішення передбачено вчинення кількох дій, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягував, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обов`язок чи право стягнення є солідарним. Оскільки резолютивною частиною виконавчого листа по справі № 484/1989/15а, передбачено вчинення кількох (різних) дій боржником, різні також строки виконання рішення то виконавчий лист і підлягає поверненню без прийняття до виконання. Ч.2 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених ч.1 цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день коли виконавцю стало відомо про такі обставини. Тому, виконання боржником першої частини виконавчого листа, у державного виконавця наступають підстави для винесення постанови про закінчення виконавчого провадження. Щодо вимог позивача про зобов`язання скасувати повідомлення, винести постанову про відкриття виконавчого провадження та негайно здійснити процесуальні дії примусового характеру також просить відмовити, вважає, що суд не може підміняти державний орган і втручатись у дискреційні повноваження органу.

Вирішуючи надану справу у порядку спрощеного позовного провадження, без участі сторін за наявними у справі доказами, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що постановою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 15.11.2017 року позов ОСОБА_1 задоволено частково, зокрема зобов`язано Миколаївський обласний військовий комісаріат надати ГУ ПФУ в Миколаївській області інформацію про грошове забезпечення ОСОБА_1 , для цілей перерахунку розміру грошового забезпечення для призначення пенсії з 01.04.2013 року, з 01.09.2013 року та з 01.01.2014 року відповідно до постанови Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 16.03.2007 року по справі № 2-а-69/2007р. з врахуванням премії відповідно до п.»в» ст..27 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України у розмірі 1772.00 грн., а також зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 у двомісячний строк з моменту пред`явлення виконавчого листа відповідно до цієї постанови суду подати до суду звіт про його виконання.

На підставі такої постанови судом 21.12.2017 було видано виконавчий лист ОСОБА_1 для пред`явлений до примусового виконання.

Поштовим відправленням позивач 10.12.2019 року направив до ВПВР УДВС ГТУЮ у Миколаївській області виконавчий лист по справі №484/1989/15-а провадження №2-а/484/3/17 виданий Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області 21.12.2017 року.

11.12.2017 року ВПВР УДВС ГТУЮ у Миколаївській області було отримано виконавчий лис, про що свідчить копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №817.

24.12.2019 головний державний виконавець ВПВР УДВС ГТУЮ у Миколаївській області Сазонов Д.К. виніс Повідомлення про повернення виконавчого документа стягувану без прийняття до виконання по виконавчому листу по справі №484/1989/15-а виданому Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області 21.12.2017 року. В Повідомленні від 24.12.2019 року №6725 про повернення виконавчого документа стягувану без прийняття до виконання від 24.12.2019 року ВП №60931824 зазначено:

«Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, чи резолютивною частиною рішення передбачено вчинення кількох дій, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягував, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обов`язок чи право стягнення є солідарним.

Пунктом 6 частиною 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувану органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону. Таким чином, резолютивною частиною виконавчого листа по справі №484/1989/15-а, передбачено вчинення кількох (різних) дій боржником різні та строки виконання рішення суду. Керуючись п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», повертається виконавчий документ без прийняття до виконання.

Вирішуючи адміністративний позов по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця визначає стаття 287 КАС України.

Згідно з частиною першою статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України від 02 лютого 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404).

За визначенням статті 1 Закону № 1404 виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 3 Закону № 1404 відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (частина перша статті 13 Закону № 1404).

Відповідно до пункту 9 частини четвертої статті 4 Закону № 1404 виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем.

Судом встановлено, що після отримання державним виконавцем 11.12.2019 року виконавчого листа в супереч вимогам пункту 9 частини четвертої статті 4 Закону № 1404, державний виконавець лише 21.12.2019 року виніс повідомлення про повернення виконавчого документу стягувану без прийняття до виконання, тобто через 13 днів.

Таким чином, вимоги позивача щодо визнаня протиправною бездіяльність головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Сазонова Дмитра Костянтиновича по примусовому виконанню виконавчого листа по справі №484/1989/15-а провадження №2-а/484/3/17 виданого Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області 21.12.2017 року щодо неповернення стягувачу без прийняття до виконання виконавчого листа по справі №484/1989/15-а провадження №2-а/484/3/17 виданого Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області 21.12.2017 року протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення 11.12.2019 року до примусового виконання є слушними та підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача про визнання протиправними дій державного виконавця по поверненню виконавчого документа виконавцем без прийняття до виконання слід зазначити наступне.

Відповідно до Стаття 4 ЗУ «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються:

П.1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

П.2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

П.3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

П.4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

п.5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

п.6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

п.7) строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Ч.2. У разі якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, чи резолютивною частиною рішення передбачено вчинення кількох дій, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обов`язок чи право стягнення є солідарним.

Ч.4. Виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо:

Ч.6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

У разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, стягувач має право звернутися до суду чи іншого органу (посадової особи), що видав виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність із зазначеними вимогами.

Розглянувши заяву, позивача щодо примусового виконання виконавчого листа №484/1989/15а державний виконавець виніс повідомлення про повернення виконавчого документа стягувану без прийняття до виконання посилаючись на те, що резолютивна частина виконавчого листа містить вчинення кількох (різних) дій боржником та різні строки виконання рішення, що на переконання суду відповідає вимогам ст..4 ЗУ «Про виконавче провадження».

В свою чергу, повернення виконавчого документа стягувану без прийняття до виконання не позбавляє позивач ОСОБА_1 права звернутись до суду, що видав виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність із зазначеними вимогами.

Щодо вимог позивача про зобов`язання винести постанову про відкриття виконавчого провадження та негайно здійснити процесуальні дії примусового характеру суд зазначає, що вони не підлягають задоволенню, оскільки є похідними від первинних вимог.

За встановлених в цій справі обставин та з урахуванням правового регулювання спірних правовідносин, оскільки в межах даної адміністративної справи основні (суттєві) аргументи позовної заяви є необґрунтованими, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити частково.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про те, що дії державного виконавця стоствно повернення стягувачу виконавчого документа без прийняття до виконання не протягом трьох днів як то передбачено ч.4 ст.4 Закону №1404-У111 є протиправними.

За таких обставин позов слід задовольнити частково

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 72-80, 90, 241-246, 257, 262, 287 КАС України, суд,

вирішив

позов ОСОБА_1 до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання протиправними бездіяльності, дій державного виконавця та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Сазонова Дмитра Костянтиновича у виконавчому провадженні ВП №60931824 по примусовому виконанню виконавчого листа по справі №484/1989/15-а провадження №2-а/484/3/17 виданого Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області 21.12.2017 року щодо неповернення стягувачу без прийняття до виконання виконавчого листа по справі №484/1989/15-а провадження №2-а/484/3/17 виданого Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області 21.12.2017 року протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення 11.12.2019 року до примусового виконання.
В іншій частині позовних вимог :
- про визнання протиправними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Сазонова Дмитра Костянтиновича щодо повернення виконавчого документа стягувану без прийняття до виконання по виконавчому провадженню ВП №60931824 по примусовому виконанню виконавчого листа по справі №484/1989/15-а провадження №2-а/484/3/17 виданого Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області 21.12.2017 року.

- про зобов`язання Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області скасувати Повідомлення від 24.12.2019 року №6725 про повернення виконавчого документа стягувану без прийняття до виконання від 24.12.2019 року ВП №60931824 головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Сазонова Дмитра Костянтиновича по виконавчому листу по справі №484/1989/15-а виданому Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області 21.12.2017 року.

- про зобов`язання Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області винести постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №60931824 по примусовому виконанню виконавчого листа у справі №484/1989/15-а провадження №2-а/484/3/17 виданого Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області 21.12.2017 року.

- про зобов`язання Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області негайно здійснити процесуальні дії примусового характеру передбачені частинами 2, 3 статті 63 та частинами 1, 2 статті 75 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII, у виконавчому провадженні ВП №60931824 по примусовому виконанню виконавчого листа по справі №484/1989/15-а провадження №2-а/484/3/17 виданого Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області 21.12.2017 року - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На рішення може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Відповідно до п. 14 Перехідних положень Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цим Законом. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.
Повне судове рішення складено 24.02.2020 року.

СУДДЯ: