Справа № 465/1814/19
Суддя: Мартьянова С. М.
Дата ухвалення: 2020-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

20.02.2020 року Франківський районний суд м.Львова в складі: головуючої - судді Мартьянової С.М. за участі секретаря Турчак М.І., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського взводу 1-ї роти, 3-го батальйону УПП у Львівській області капітана поліції Кадай Андрія Степановича про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до поліцейського взводу 1-ї роти, 3-го батальйону УПП у Львівській області капітана поліції Кадай А.С. про скасування постанови.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що постановою серії НК №535407 від 22 березня 2019 року на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за порушення ч.1 ст.122 КУпАП.

Згідно з оскаржуваною постановою, він 22 березня 2019 року о 19 год. 10 хв. у м.Львові на перехресті проспекту Свободи та вул. Гнатюка, керуючи транспортним засобом здійснив зупинку в зоні дії знаку» Зупинка заборонена», чим порушив п.3.34 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1ст.122 КУпАП.

Із даною постановою позивач не погоджується та вважає її незаконною, зазначає, що як вбачається з постанови про накладення адміністративного стягнення його було безпідставно звинувачено у порушенні п.3.34 ПДР України, при цьому протокол про адміністративне правопорушення не складався. Крім цього, позивач зазначає, що зі змісту постанови не вбачається, що інспектор роз`яснив йому права, передбачені ст. 268 КУпАП. Також у даній постанові взагалі відсутнє посилання на будь які докази на підтвердження його вини у порушенні правил дорожнього руху, а саме в постанові не вказано на який термін він зупинив транспортний засіб. Позивач вказує на те, що здійснив зупинку не на перехресті проспекту Свободи та вул. Гнатюка, а на проспекті Свободи і дану зупинку здійснив за станом здоров`я не більше, ніж на п`ять хвилин. Заперечення про те, що він не порушував правил дорожнього руху та є інвалідом другої групи, поліцейським було проігноровано.

Таким чином, доказів вчинення адміністративного правопорушення поліцейськими не було надано, факт правопорушення не зафіксовано. Відтак, позивач просить постанову скасувати, визнати дії поліцейського взводу 1 роти 3 батальйону УПП у Львівській області капрала поліції Кадай А.С. неправомірними та стягнути з відповідача на його користь компенсацію за відрив від звичайних занять у розмірі 1500 грн.

Ухвалою від 23.04.2019 року відкрито провадження у справі.

На підставі протоколу повторно автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 25.09.2019 року, розпорядженням керівника апарату Франківського районного суду м.Львова №110/Р від 25.09.2019 року, вказану адміністративну справу передано судді Мартьяновій С.М.

Ухвалою від 10.10.2019 року дану справу прийнято до провадження та ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило.

Представник відповідача у визначений судом строк відзиву на позовну заяву не надав, а також не було надано до суду жодних матеріалів фото- чи відео зйомки вчиненого правопорушення або інших доказів, якими суб`єкт владних повноважень обґрунтовує правомірність прийнятого рішення.

У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувається за відсутності учасників справи, на підставі ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення серії НК №535407 від 22 березня 2019 року,

винесеної поліцейським взводу 1 роти, 3 батальйону УПП у Львівській1 області капралом поліції Кадай А.С., ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн. Порушення полягає у тому, що, на думку капрала поліції Кадай А.С., 22 березня 2019 року о 19 год. 10 хв. у м.Львові на перехресті проспекту Свободи та вул. Гнатюка, керуючи транспортним засобом позивач здійснив зупинку в зоні дії знаку «Зупинка заборонена», чим порушив п.3.34 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1ст.122 КУпАП.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини та перевіривши їх доказами, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до вимог ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ч. 2 статті 19 Конституції України, передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч.1 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

В пункті 3.34 ПДР зазначається, що забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Позивач категорично заперечує факт порушення вимог ПДР України.

Для спростування доводів позову і підтвердження вини позивача відповідач жодних належних і достовірних доказів визначених законом, суду не надав.

Натомість, позивачем надано до суду довідку серії ЛВА -1 №094975 про те, що він являється інвалідом другої групи.

Дія дорожнього знака 3.34 за наявності під знаком таблички 7.18 «крім інвалідів» не поширюється на водіїв інвалідів, які керують транспортним засобом з розпізнавальним знаком «Інвалід» і мають при собі посвідчення інваліда.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В силу вимог ст. 62 Конституції України, вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що відповідачем не надано суду будь-яких належних та достовірних доказів, які б підтверджували факти викладені у постанові та спростовували доводи позивача.

Відповідно до вимог п.3 ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, місцевий загальний суд, як адміністративний, має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, оцінюючи в сукупності наявні докази, з врахуванням встановленого КАС України, обов`язку відповідача доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, суд прийшов до висновку про недоведеність вини позивача в скоєнні адміністративного правопорушення, а тому постанову про накладення адміністративного стягнення від 22 березня 2019 року, слід скасувати.

Що стосується вимоги позивача з відповідача компенсації за відрив від звичайних занять у розмірі 15000 грн., то відповідно до п. 3 додатку до постанови Кабінету Міністрів України "Про граничні розміри компенсації витрат, пов`язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави" від 27 квітня 2006 року N 590, за відрив від звичайних занять - стороні, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, її представникові у зв`язку з явкою до суду граничний розмір компенсації обчислюється пропорційно до розміру мінімальної заробітної плати особи і не може перевищувати її розмір, обчислений за фактичні години відриву від звичайних занять. Враховуючи те, що позивачем не надані докази понесених витрат останнім у зв`язку з поїздками для участі в судових засіданнях, суд вважає, що в задоволенні даних позовних вимог слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст. 62 Конституції України, статтями 9, 122, 245, 251, 280 КУпАП, статтями 9, 72-74, 77, 121, 229, 242, 244-246, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до поліцейського взводу 1-ї роти, 3-го батальйону УПП у Львівській області капітана поліції Кадай Андрія Степановича про скасування постанови - задовольнити частково.

Постанову серії НК №535407 від 22 березня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 122 КУпАП - скасувати.

В решті позовних вимог відмовити за безпідставністю.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Франківський районний суд м. Львова шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Мартьянова С.М.