Справа № 580/384/20
Суддя: В.В. Гаращенко
Дата ухвалення: 2020-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про повернення позовної заяви

18 лютого 2020 року справа № 580/384/20

м. Черкаси

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Гаращенко В.В., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування наказів та висновку,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції, в якому просить

- визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції від 21.04.2017 № 1994;

- визнати протиправним та скасувати висновок службового розслідування за фактом реєстрації в ЄРДР відомостей про можливе скоєння працівниками патрульної поліції кримінального правопорушення, затвердженого начальником Департаменту патрульної поліції підполковником поліції Є.О. Жуковим від 19.06.2017;

- визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції від 13.06.2017 №976;

- стягнути моральну шкоду з Департаменту патрульної поліції в сумі - 65 162 грн.

Ухвалою судді від 05.02.2020 адміністративний позов залишено без руху та надано десятиденний строк з моменту отримання ухвали для усунення недоліків.

Підставою для залишення позовної заяви без руху стало те, що оскаржувані накази та висновок датовані 21.04.2017, 19.06.2017 та 13.06.2017, а тому місячний строк на їх оскарження визначений ч. 5 ст. 122 КАС України збіг.

Позивач звернувся з позовною заявою до суду 29.01.2020, тобто з пропуском місячного строку звернення до суду.

У своєму позові позивач не просив поновити строк на оскарження наказів та висновку.

На виконання вимог ухвали суду позивачем подано клопотання про поновлення строку звернення до суду, мотивоване тим, що відповідач приховував накладання на нього дисциплінарного стягнення та не видаючи відповідного наказу, унеможливлював оскарження відповідного дисциплінарного стягнення.

Також позивач звернув увагу, що постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.01.2020 у справі № 823/1430/17 фактично встановлено, що наказ ДПП від 10.08.2017 №1258 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» був не тільки протиправним, але й підстави, які сприяли його виданню є протиправні.

У зв`язку з чим, наказ № 1994 від 21.04.2017 підлягає оскарженню незалежно від пропуску строку.

Вказані доводи позивача суд визнає хибними з огляду на те, що Кодекс адміністративного судочинства України встановлює строк звернення до суду за захистом свого порушеного права.

Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 5 статті 122 КАС України унормовано, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Частиною 6 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до ч.1 ст.123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху.

При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

В силу положень ч. 1 ст. 121 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

З наведених норм процесуального закону вбачається, що причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

При цьому, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. В свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та з обставин незалежних від позивача унеможливила звернення до суду з адміністративним позовом.

Порівняльний аналіз термінів «дізнався» та «міг дізнатися» дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо.

Позивач повинен також довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права.

Слід зазначити, що правовий інститут строків звернення до суду, не містить вичерпного, детально описаного переліку причин чи критеріїв визначення поважності причин їх пропуску. Натомість закон запроваджує оцінні, якісні параметри визначення таких причин - вони повинні бути поважними, реальними або непереборними і об`єктивно нездоланними на час плину строків. Ці причини (чи фактори об`єктивної дійсності) мають бути несумісними з обставинами, коли суб`єкт звернення до суду не знав або не міг не знати про порушене право, ніщо правдиво йому не заважало звернутися до суду, але цього він не зробив і через власну недбалість, легковажність, байдужість, неорганізованість чи інші подібні за суттю ставлення до права на доступ до суду порушив ці строки.

В даному випадку позивач не надав доказів, що мав об`єктивні перешкоди щодо звернення до суду у встановлені строки з 2017 року.

Посилання позивача на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.01.2020 у справі № 823/1430/17, як підставу для поновлення строків звернення до суду, суд визнає необґрунтованим, оскільки існування спору щодо поновлення позивача на роботі жодним чином не перешкоджало звернутись до суду про скасування раніше застосованих дисциплінарних стягнень.

Окрім усього вищевикладеного, суд звертає увагу, що 19.06.2019 ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду із позовною заявою у справі № 580/1942/19 до начальника управління патрульної поліції в Черкаській області департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Кокоби О.М., в якій просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо зазначення в характеристиці з місця проходження служби від 14.05.2019 інформації про дисциплінарні стягнення наступного змісту - «мав чотири дисциплінарні стягнення: усне зауваження, оголошене наказом ДПП від 18.04.2017 №670; сувора догана, оголошена наказом ДПП від 13.06.2017 №976; попередження про неповну посадову відповідність, оголошене наказом ДПП від 10.07.2017 №1116; звільнення зі служби в Національній поліції наказом ДПП від 10.09.2017 №1258»;

- зобов`язати відповідача виключити із характеристики з місця проходження служби від 14.05.2019 - інформацію про дисциплінарні стягнення наступного змісту - «мав чотири дисциплінарні стягнення: усне зауваження, оголошене наказом ДПП від 18.04.2017 №670; сувора догана, оголошена наказом ДПП від 13.06.2017 №976; попередження про неповну посадову відповідність, оголошене наказом ДПП від 10.07.2017 №1116; звільнення зі служби в Національній поліції наказом ДПП від 10.09.2017 №1258».

Отже, станом на 19.06.2019 позивач знав про усі застосовані щодо нього дисциплінарні стягнення, в тому числі про існування наказу від 13.06.2017 №976.

В свою чергу, позивач також знав про існування наказу Департаменту патрульної поліції від 21.04.2017 № 1994, яким призначено службове розслідування, оскільки як вбачається з висновку за результатами проведення такого розслідування від 19.06.2017 ОСОБА_1 опитувався та надавав пояснення.

За таких обставин, доводи позивача про поважність причин пропуску строку звернення до суду є необґрунтованими, а строк пропущений позивачем без поважних причин.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Оскільки підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду визнані неповажними, така позовна заява підлягає поверненню позивачу.

Керуючись статтями 123, 169, 241-243, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування наказів та висновку - повернути позивачеві разом із усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, однак може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, передбачені статями 294, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням особливостей п. 15.5 Розділу VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Суддя В.В. Гаращенко