Справа № 420/1681/19
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2020-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2020 р.м.ОдесаСправа № 420/1681/19

Категорія:11010000 Головуючий в 1 інстанції: Цховребова М.Г.

Місце ухвалення: м. Одеса

Дата складання повного тексту: 02.10.2020 р.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Бітова А.І.

суддів Лук`янчук О.В.

Ступакової І.Г.

при секретарі Рощіній К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНСКОМ БУД" на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2019 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНСКОМ БУД" до Головного управління ДФС в Одеській області , третя особа Національне антикорупційне бюро України, про визнання протиправним та скасування наказу,

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2019 року товариство з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) "ТРАНСКОМ БУД" звернулося до суду з позовом до Головного управління (далі ГУ) ДФС в Одеській області, третя особа Національне антикорупційне бюро України (далі НАБУ), про визнання протиправним та скасування Наказу відповідача "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "ТРАНСКОМ БУД", " від 15 березня 2019 року №1907 (далі Наказ №1907), прийнятого відповідно до вимог п.2 ч.7 ст. 346 МК України

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що 21 березня 2019 року на його адресу здійснено вихід посадових осіб відповідача з метою проведення документальної позапланової виїзної перевірки на підставі Наказу №1907, який прийнято відповідно до вимог п.2 ч.7 ст. 346 МК України та на підставі доповідної записки заступника начальника ГУ ДФС в Одеській області Бондаренко А.Б. від 11 березня 2019 року №183/11/15-32-14-10-05. Представник позивача за довіреністю відмовив від допуску до проведення документальної позапланової виїзної перевірки. Як наслідок, представниками відповідача оформлено акт про відмову в допуску до проведення документальної позапланової виїзної перевірки від 21 березня 2019 року № 278/15-32-14-10-11/41434803, надано копію Наказу №1907. Спірний Наказ є таким, що не відповідає встановленому порядку проведення такого роду перевірок, зокрема, є безпідставним, протиправним і таким, що порушує права позивача, а тому підлягає скасуванню.

Позивачем отримано запит відповідача про надання інформації та копій документів. Однак підставою направлення даного запиту відповідач вказав "можливе порушення митного законодавства". Запит відповідача не містить ані чітко визначених підстав, а ані підтверджень необхідності надання вказаної у запиті інформації. Вся інформація, яка витребовується відповідачем надавалася позивачем під час митного оформлення, тому наявна у органу доходів і зборів. Тому, листом за вих. №26-02/9 від 26 лютого 2019 року, позивач надав відповідь відповідачу про безпідставність даного запиту. Підставу проведення перевірки, зазначену в Наказі №1907 від 15 березня 2019 року, а саме, п. 2 ч. 7 ст. 346 МК України, потрібно вважати неправомірною та незаконною.

Підставою спірного Наказу вказано доповідну записку заступника начальника ГУ ДФС в Одеській області Бондаренко А.Б. від 11 березня 2019 року №183/11/15-32-14-10-05. Однак серед підстав, чітко визначених ПК України та МК України відсутня наявність доповідної записки, як підстави проведення документальної і позапланової перевірки. Відповідачем не надано для ознайомлення зазначену доповідну записку і позивачу.

Постановою ВСУ від 19 квітня 2018 року у справі №813/4282/16 зазначено, що перевірка проводиться за наказом керівника контролюючого органу та за наявності законних підстав для її проведення (ст. 78 ПК України). Судом зроблено висновок, що посилання у спірному наказі на доповідну записку заступника начальника управління аудиту відповідача як на підставу для проведення перевірки свідчить про необґрунтованість та безпідставність цього наказу. Доповідна записка за своєю суттю є документом внутрішнього використання та здебільшого має на меті спонукання керівництва до прийняття конкретного рішення, але ніяк не є підставою для перевірки.

Наказ порушує права позивача, що підтверджується в листах ВАСУ від 27 липня 2010 року №1145/11/13-10 та від 24 грудня 2010 року №1844/11/13-10, а саме: висловлено правову позицію відносно того, що видання керівником податкового органу наказу про проведення перевірки безпосередньо призводить до виникнення певних обов`язків у платника податків, щодо якого прийнято таке рішення.

Відповідач позов не визнав, вказуючи, що запит про надання інформації і її документального підтвердження був складений відповідно до вимог МК України і те, що позивач посилається на ст. ПК України є безпідставним. Але, відповідно до ст. 1 МК України законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у ст. 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів. Відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються МК України, ПК України та іншими законами України з питань оподаткування. Порядок складання та оформлення запитів контролюючими органами врегульовано ПК України та Постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року №1245 "Про затвердження Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом". Про що також зазначається в Ухвалі ВАСУ від 08 червня 2017 року по справі № 813/5659/15;

В запиті підстава визначається контролюючим органом, але не зазначено інформацію, яка б підтверджувала підставу. Також в запиті зазначається лише перелік документів, які пропонується подати, але перелік інформації, яка мала би запитуватися також не зазначено. Метою направлення таких запитів контролюючими органами є підтвердження або спростування інформації, наявної у органі доходів і зборів, яка потребує додаткової перевірки. Контролюючий орган повинен проінформувати платника податків про наявність сумнівів, що виникли у нього, з метою надання можливості підприємству спростувати таку інформацію органу доходів і зборів та пояснити законність та обґрунтованість своїх дій у кожному конкретному випадку.

Запит відповідача не відповідає приписам законодавства, адже з нього неможливо встановити, які сумніви виникли у органу доходів і зборів та потребують додаткового пояснення або спростування платником податків, наприклад, чи то виникли сумніви у правильності класифікації згідно УКТ ЗЕД товарів, чи у ланцюзі постачання товарів, чи сумніви у сфері валютного законодавства, або контролюючим органом виявлено недостовірність даних, що містяться у митних деклараціях, тощо. Такий запит відповідача не відповідає принципам правової передбачуваності та правової визначеності, не відповідає п. 10 Постанови Кабінету Міністрів України №1245 від 27 грудня 2010 року та п.п.73.3 ст. 73 ПК України, про що позивач вказав у відповіді на запит;

Відповідач у вказаному запиті фактично затребував у платника податків копії усіх митних декларацій та документів, які подаються до митного оформлення товарів, що забороняється вимагати від підприємства згідно з п.20.3 ст. 20 ПК України. Адже декларування імпортованих позивачем товарів здійснювалось в порядку електронного декларування шляхом подання електронних документів до органу доходів і зборів, що мають однакову юридичну силу з документами, оформленими на паперових носіях (ч.3 ст. 257 МК України), яки зберігаються органами доходів і зборів не менш як протягом 1095 днів з дня завершення митних процедур (ст. 334 МК України);

Пункт 1 абз. 3 п.73.3 ст. 73 ПК України, який за своїм змістом є тотожним до підстави, яка була визначена в запиті контролюючого органу, не може бути застосований в даному випадку, так як ідеться мова про "факти, які свідчать про порушення платником податків законодавства". А такі факти у відповідача відсутні, і навіть те, що на адресу ГУ ДФС надійшов лист ДФС України від 14 січня 2019 року № 1101/7/99-99-14-04-02-17 разом із копіями окремих матеріалів досудових розслідувань, де вказано, що отримані матеріали, які вказують на неправильність декларування митної вартості імпортованих товарів. Але такі матеріали не є належним доказом і немає вироку суду на підтвердження такої інформації.

Отриманий запит ГУ ДФС в Одеській області оформлений з порушенням вимог чинного законодавства України, оскільки не відповідає ні п. 10 Постанови Кабінету Міністрів України № 1245 від 27 грудня 2010 року, ні п. 73.3 ст.73 ПК України.

Відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, ПК України та іншими законами України з питань оподаткування, позивач у своєму позові зазначає ст. 81 ПК України, яка зазначає підстави для проведення перевірки такі ж як і ст. 349 МК України. Лише в ПК України зазначається, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної позапланової виїзної перевірки за умови пред`явлення або надіслання направлення на проведення такої перевірки, тоді як в МК України даний документ зазначається, як посвідчення на право проведення перевірки. Іншими підставами в вищевказаних кодексах є службові посвідчення та копія наказу. Тобто підстави тотожні. Але позивач, посилається на норму саме ПК України тому, що вона більш детально описує, що має зазначатися в наказі, а саме дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові ФОП, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. А позивач вважає, що підстави, визначені в наказі №1907 від 15 березня 2019 року, є незаконними.

Єдиною нормативною підставою для проведення спірної перевірки є п.2 ч.7 ст. 346 МК України, яка не поширюється на перевірки, що проводяться відповідно до кримінального процесуального закону (ч.10 ст. 346 МК України). Єдиною законодавчо визначеною підставою для проведення документальних перевірок платників податків в рамках кримінального провадження є пп.78.1.11 п. 78.1 ст. 78 ПК України, який передбачає наявність судового рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки, винесену ними відповідно до закону. Такого рішення суду (слідчого судді) представники НАБУ не надали;

Відповідь на запит була надіслана позивачем у встановлені законом строки, незважаючи на відсутність обов`язку підприємства надавати відповідь на безпідставний запит органу доходів і зборів згідно п.73.3 ст. 73 ПК України. Також у відповіді контролюючий орган було запевнене у своїй готовності до співпраці за наявності на те законних підстав, проте уточненого запиту платнику не направлялось;

Підстава, вказана в наказі на перевірку, виключає проведення перевірки в рамках кримінального процесу (ч.10 ст. 346 МК України), з метою проведення перевірки в рамках кримінального процесу необхідне відповідне рішення суду (слідчого судді) (п.п.78.1.11 п.78.1 ст. 78 ПК України), що відповідає принципу заборони незаконного втручання органів державної влади у господарські відносини (ст. 6 ГК України). Доводи НАБУ про вчинення порушень платником податків ґрунтуються лише на припущеннях, які не можуть бути враховані судом при оцінці доказів, та протирічать презумпції невинуватості, закріпленої ст. 8 МК України, ст. 62 Конституції України;

З пояснень осіб у справі, листів НАБУ та ДФС щодо ініціювання перевірок вбачається, що проведення перевірки платника податків повинно здійснюватись на предмет правильності визначення митної вартості імпортованих товарів. Проте сторонами по справі не враховано, що контроль правильності визначення митної вартості товарів було здійснено органом доходів і зборів під час митного оформлення імпортованих товарів. За митними деклараціями ТОВ "ТРАНСКОМ БУД" митним органом було скориговано митну вартість товарів та прийняті відповідні рішення про коригування митної вартості товарів на підставі ст.ст. 54, 55 МК України, які були оскаржені платником податків в судовому порядку. За результатами розгляду судової справи № 815/5025/17 рішення митниці про коригування митної вартості товарів були скасовані, а отже згідно ч.7 ст. 54 МК України митна вартість, заявлена декларантом, вважається визнаною автоматично; підстав для повторної перевірки контролюючим органом тих фактів, які вже перевірялись в судовому порядку, чинне законодавство не містить;

Щодо правової позиції Верховного Суду, які наводили відповідач та третя особа у справі, то позивач наводив постанови Верховного Суду, які є аналогічними до позиції позивача, отже в даному випадку необхідно надавати оцінку обставинам справи в кожному конкретному випадку, оцінюючи надані сторонами докази.

Відповідач позов не визнав, згідно зі змістом відзиву на позовну заяву, вважає позовні вимоги позивача необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, із зазначенням таких фактичних обставин: відповідно до листа ДФС України від 14 січня 2019 року №1101/7/99-99-14-04-02-17 ГУ ДФС в Одеській області доручено вжити відповідні контрольно-перевірочні заходи у порядку, визначеному ст. 345-354 МК України на предмет правильності визначення митної вартості імпортованих товарів, в тому числі по ТОВ "ТРАНСКОМ БУД", . На підставі даних, викладених у листі ДФС України від 14 січня 2019 року №1101/7/99-99-14-04-02-17 ГУ ДФС в Одеській області було складено запит про надання інформації та копії документів №593/10/15-32-14-10-07 від 15 січня 2019 року (далі Запит).

На зазначений запит позивач надав відповідь від 26 лютого 2019 № 26-02/9, якою відмовився надавати ГУ ДФС в Одеській області документи, які витребовувались від платника податків.

У зв`язку з вищевикладеними обставинами, ГУ ДФС складена доповідна записка №183/11/15-32-14-10-05 від 11 березня 2019 року, в якій викладено пропозицію призначити документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "ТРАНСКОМ БУД" дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року відповідно до п.2 ч.7 ст. 346 МК України. у подальшому, ГУ ДФС в Одеській області було видано Наказ №1907 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "ТРАНСКОМ БУД" ;

З урахуванням того, що підприємство відмовилось надавати інформацію та документи на запит контролюючого органу, у відповідача були законні підстави з урахуванням п.2 ч.7 ст. 346 МК України від 13 березня 2012 року №4495-VI провести документальну позапланову виїзну перевірку.

Позивач у своєму позові звертає увагу на ст. 73 ПК України, за якою контролюючий орган має право отримувати інформацію за наслідками запиту. Однак звертаємо особливу увагу на те, що Наказ №1907, складений на виконання вимог саме МК України, так само як й складений письмовий Запит, який складений на виконання саме МК України. Тому, доводи позивача стосовно порушення контролюючим органом приписів ПК України та невідповідності запиту чинному законодавству є безпідставним.

Не зважаючи на складання та направлення на адресу позивача запиту в рамках вимог МК України, останній також повністю відповідає загальним приписам ст. 73 ПК України та Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року №1245 (далі Постанова №1245). Запит містить посилання на підставу його направлення, яка полягає у здійсненні контролюючим органом митного контролю та, з урахуванням встановлених обставин, можливого порушення підприємством митного законодавства України при ввезені товарів на митну територію України, попередньо виявлених за результатом проведеного аналізу; міститься відображення запитуваної інформації з переліком документів, які пропонується надати; наявна гербова печатка ГУ ДФС в Одеській області. Стосовно посилання позивача, що в запиті зазначається підстава - можливе порушення митного законодавства", проте остаточне встановлення факту порушення суб`єктами господарювання вимог митного законодавства можливе за наслідком проведення перевірок та складання актів. Саме проаналізована контролюючим органом можливість наявності порушень з боку суб`єктів господарської діяльності вимог митного законодавства спонукає до направлення запитів щодо надання копій документів та здійснення контролюючих заходів з проведення перевірок для спростування або підтвердження отриманої інформації;

Інформація про порушення митного законодавства була отримана ДФС України від старшого детектива керівника Четвертого відділу детективів Третього підрозділу детективів НАБУ Бровко Б. в рамках порушених кримінальних проваджень від 11 жовтня 2017 року №0000682 та від 09 липня 2018 року №00679, та була переадресована до ГУ ДФС в Одеській області. Право на розголошення даної отриманої інформації у відповідності до вимог КПК України у контролюючого органу відсутнє, оскільки ч. 1 ст. 222 Кодексу визначає, що відомості досудового розслідування можна розголошувати лише з письмового дозволу слідчого або прокурора і в тому обсязі, в якому вони визнають можливим;

Посилання позивача на необґрунтованість зазначення доповідної записки №183/11/15-32-14-10-05 від 11 березня 2019 року у наказі ГУ ДФС в Одеській області №1907 від 15 березня 2019 року спростовуються визначеними вимогами законодавства.

Визначення позивачем в адміністративному позові вимог ст. 81 ПК України також є недоречним, оскільки умови допуску посадових осіб органів доходів і зборів до проведення документальних (планових чи позапланових) виїзних перевірок та зустрічних звірок з питань митної справи затверджено у ст. 349 МК України;

Всі перелічені в ч.1 ст. 349 МК України документи, оформлені у відповідності до вимог чинного законодавства, були надані уповноваженій особі ТОВ "ТРАНСКОМ БУД" перед початком проведення перевірки.

Згідно зі змістом пояснень щодо позову третя особа НАБУ вважає позовні вимоги позивача необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. (а.с.86-91)

Справу розглянуто за правилами загального позовного провадження.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2019 року у задоволенні адміністративного позову ТОВ "ТРАНСКОМ БУД" (місцезнаходження: Фонтанська дорога, 11, м. Одеса, 65009; ідент. код юридичної особи: 41434803) до ГУ ДФС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044; ідент. код юридичної особи: 39398646), третя особа НАБУ (вул. Василя Сурикова, 3, м. Київ, 03035; ідент. код юридичної особи: 39751280), про визнання протиправним та скасування наказу ГУ ДФС в Одеській області від 15 березня 2019 року №1907, відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі ТОВ "ТРАНСКОМ БУД" ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального права, з порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а також у зв`язку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги:

- нормативною підставою для проведення спірної перевірки було визначено п.2 ч.7 ст. 346 МК України, але судом першої інстанції не враховано, що відповідно до ч.10 ст. 346 МК України встановлені цією статтею строки, підстави та порядок проведення документальних виїзних перевірок підприємств не поширюються на перевірки, що проводяться відповідно до кримінального процесуального закону. В ході розгляду справи №420/1681/19, позивачу стало відомо про проведення перевірки ГУ ДФС в Одеській області за дорученням ДФС України і ініціюванням НАБУ в рамках кримінального провадження. Про це свідчить лист НАБУ від 09 серпня 2018 року №0434-186/30721, де третя особа вказує, що здійснюється досудове розслідування у кримінальних провадженнях № 0000682 від 11 жовтня 2017 року та №0000679 від 09 липня 2018 року. Таким чином, слідує, що перевірка була ініційована саме НАБУ саме в рамках кримінального провадження. Тай сама третя особа наголошує в своїй заяві про вступ третьої особи у справу, що перевірка ініційована НАБУ з огляду на здійснення досудового розслідування в кримінальних провадженнях. То чому не береться до уваги той факт, що перевірка проводиться відповідно до кримінального процесу?

- єдиною законодавчо визначеною підставою для проведення документальних перевірок платників податків в рамках кримінального провадження є п.п.78.1.11 п. 78.1 ст. 78 ПК України, який передбачає наявність судового рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки, винесену ними відповідно до закону. Такого рішення суду (слідчого судді) представники НАБУ не надали. Таким чином, обходячи закон, третя особа намагається протиправно здійснювати тиск на господарську діяльність позивача. Відповідно до принципу заборони незаконного втручання органів державної влади у господарські відносини (ст. 6 ГК України) - для проведення перевірки в рамках кримінального процесу необхідне відповідне рішення суду (слідчого судді) (п.п.78.1.11 п. 78.1 ст. 78 ПК України.

- доводи НАБУ про вчинення порушень платником податків ґрунтуються лише на припущеннях, які не можуть бути враховані судом при оцінці доказів, та протирічать презумпції невинуватості, закріпленої ст. 8 МК України, ст. 62 Конституції України.

- вступ третьої особи без самостійних вимог є недоцільним та незаконним, третя особа НАБУ здійснює тиск на підприємство усіма можливими спробами.

Відзиву на апеляційну скаргу не подано.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ТОВ "ТРАНСКОМ БУД", перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.

Обставини встановлені судом першої інстанції, підтверджені судом апеляційної інстанції та неоспорені учасниками апеляційного провадження:

Відповідачем на адресу позивача надіслано Запит "Про надання інформації та копій документів" № 593/10/15-32-14-10-07 від 15 січня 2019 року (а.с.33).

Даний запит підписаний заступником начальника А. Бондаренком та скріплено гербовою печаткою відповідача.

Даний запит отримано позивачем 18 лютого 2019 року, про що свідчить повідомлення "Укрпошти" про вручення поштового відправлення. (а.с.171)

У відповідь на даний запит, позивачем надіслано лист, вих. № 26-02/9 від 26 лютого 2019 року (а.с.34-36), в якому останній зазначив, зокрема:

- TOB "ТРАНСКОМ БУД" 15 лютого 2019 року отримало від ГУ ДФС в Одеській області Запит, відповідно до якого контролюючий орган на підставі ч. 5 ст. 334 МК України, просить надати належним чином завірені копії митних декларацій та документів, що стали підставою для митного оформлення товару ввезеного в режимі імпорту на митну територію України;

- ГУ ДФС в Одеській області вказує на те, що протягом 2017 року ТОВ "ТРАНСКОМ БУД" здійснило митне оформлення товарів за 35 митними деклараціями та за результатами аналізу зазначених митних оформлень контролюючим органом виявлено факти можливого порушення митного законодавства України при ввезені товарів на митну територію України;

- при цьому, ГУ ДФС в Одеській області не вказує конкретних підстав для надсилання такого запиту та не зазначає жодного факту, який свідчить про порушення платником податків митного законодавства України;

- відповідно до абз. 7 п. 73.3 ст. 73 ПК України та п. 16 Постанови №1245, у разі коли запит складено з порушенням вимог, платник податків звільняється від обов`язку надавати відповідь на такий запит;

- запит оформлений з порушенням вимог чинного законодавства України, оскільки не відповідає п. 73.3 ст. 73 ПК України, п. 10 Постанови №1245 та не містить конкретних підстав для його надсилання, а також і фактів, які свідчать про порушення митного законодавства при імпортуванні товару;

- більш того, витребувані контролюючим органом документи щодо митного оформлення товарів надавалися в електронному вигляді під час митного контролю та оформлення товарів і наявні у органу доходів і зборів;

- витребування контролюючим органом документів, наданих платником податків при митному оформленні товарів та наявних у органа доходів і зборів, здійснено ним протиправно всупереч п.20.3 ст. 20 ПК України;

- з огляду на викладене вище, ТОВ "ТРАНСКОМ БУД" виконає свій обов`язок з надання контролюючому органу інформації та її документального підтвердження після виконання ГУ ДФС в Одеській області обов`язку з оформлення відповідного запиту згідно з положеннями чинного законодавства України.

Згідно зі змістом вказаної відповіді позивача на запит відповідача жодних додатків до нього не додано. (а.с.36)

11 березня 2019 року заступником начальника ГУ ДФС в Одеській області Бондаренком А. подано начальнику ГУ ДФС в Одеській області Г. Мілютіну доповідну записку №183/11/15-32-14-10-05 (а.с.63), з пропозицією призначити документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "ТРАНСКОМ БУД", () дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи за період з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2017 року відповідно до п.2 ч.7 ст. 346 МК України, на якій наявна резолюція: "Дозволяю".

Відповідно до змісту вказаної доповідної записки, зокрема:

- від: Відділ митного аудиту управління аудиту ГУ ДФС в Одеській області

- тема: Дозвіл на проведення документальної позапланової виїзної перевірки дотримання вимог законодавства з питань державної митної справи

- суть питання: ГУ ДФС в Одеської області отримано лист ДФС України від 14 січня 2019 року №1101/7/99-99-14-04-02-17 з матеріалами досудового розслідування НАБУ у кримінальних провадженнях №0000682 від 11 жовтня 2017 року, № 0000679 від 09 липня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 364 КК України стосовно здійснення рядом українських підприємств декларування імпортованих товарів із заниженням їх митної вартості. Керуючись положеннями п.5 ст. 334 МК України від 13 березня 2012 року № 4495-VI (із змінами та доповненнями), з метою перевірки відомостей стосовно імпортованих товарів та, у зв`язку з виявленням фактів, що свідчать про можливе порушення митного законодавства України при ввезені товарів на митну територію України на адресу TOB "ТРАНСКОМ БУД", () ГУ ДФС в Одеської області від 15 січня 2019 року №593/10/15-32-14-10-07 рекомендованим листом з повідомленням про вручення направлено запит про надання інформації та копій документів, що стали підставою для митного оформлення товарів ввезених в режимі імпорту на митну територію України, у тому числі статутних, бухгалтерських та платіжних документів, у терміни визначені ст.346 МК України.

Листом від 26 лютого 2019 року № 26/02/9 (вх. № 11996/10/15-32 від 01 березня 2019 року) ТОВ "ТРАНСКОМ БУД", () не надано пояснень на запит та відмовлено у наданні документів.

15 березня 2019 року відповідачем, відповідно до вимог п.2 ч.7 ст. 346 МК України від 13 березня 2012 року №4495-VI (із змінами та доповненнями), та на підставі доповідної записки заступника начальника ГУ ДФС в Одеській області Бондаренка А.Б. від 11 березня 2019 року №183/11/15-32-14-10-05, прийнято Наказ №1907, яким наказано, зокрема:

1. Провести документальну позапланову виїзну перевірку своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів при переміщенні через митний кордон України товарів ТОВ "ТРАНСКОМ БУД" (, юридична адреса: 65009, м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, буд. 11) за митними деклараціями за період з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2017 року з 21 березня 2019 року тривалістю 30 робочих днів;

2. Перевірку провести за юридичною адресою ТОВ "ТРАНСКОМ БУД" () за період з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2017 року:

- головному державному ревізору-інспектору відділу митного аудиту управління аудиту Головного управління ДФС в Одеській області Брунь Н.Л.;

- головному державному ревізору-інспектору відділу митного аудиту управління аудиту Головного управління ДФС в Одеській області Кірсею Ю.С.

Не погоджуючись з зазначеним наказом відповідача, позивач оскаржив його в судовому порядку.

На доведення обставин, на яких ґрунтуються вимоги, позивачем суду також надано, зокрема, копію акту відповідача від 21 березня 2019 року №278/15-32-14-10-11/41434803 про відмову в допуску до проведення документальної позапланової виїзної перевірки дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи (а.с.31-32).

На доведення обставин, на яких ґрунтуються заперечення, та на виконання ухвали суду відповідачем суду також надано копію листа ДФС України № 1101/7/99-99-14-04-02-17 від 14 січня 2019 року (а.с.62), відповідно до змісту якого, зокрема:

- ДФС отримано копії окремих матеріалів досудових розслідувань у кримінальних провадженнях від 11 жовтня 2017 року №0000682 й від 09 липня 2018 року № 00679 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 364 КК України;

- за даними НАБУ рядом українських підприємств, діяльність яких пов`язана з ОСОБА_1 , в 2016-2017 роках здійснювалось декларування імпортованих товарів із заниженням їх митної вартості, в тому числі ТОВ "ТРАНСКОМ БУД";

- за даними НАБУ ОСОБА_2 є бенефіціарним власником іноземних компаній:

1) BFT WORLDWIDE LIMITED (продавець для): TOB "Аль Мак", TOB "Ількасар".

Компанія-нерезидент зареєстрована в Гонконзі. НАБУ надано документальне підтвердження, що ОСОБА_1 є її бенефіціарним власником.

2) KRW COMPANY LIMITED (продавець для): ТОВ "КНД Трейд KОМ", ТОВ "Фінсервіс Пром", ТОВ "Девопс", ТОВ "Агроперспектива ЮМТ", ТОВ "Рейндж ОПТ".

3) DOSKFORD PROJECTS LIMITED (продавець для): ТОВ "Девопс", ТОВ "Трейд Лайнс", ТОВ "Кріссистемс", ТОВ "Блек Сі Торг", ТОВ "Прогрес-Тренд";

- зазначені компанії-нерезиденти також зареєстровані в Гонконзі. НАБУ надано документальне підтвердження, що Альперін ОСОБА_3 є істинним отримувачем вигоди в компаніях KRW COMPANY LIMITED й DOSKFORD PROJECTS LIMITED;

- за адресою вищезазначених компаній нерезидентів, за даними НАБУ, також знаходиться компанія INFORD TRADE (продавець для), зокрема: ТОВ "ТРАНСКОМ БУД";

- на думку НАБУ, матеріали досудових розслідувань вказують на контроль ОСОБА_1 над вказаними покупцями і продавцями та, як наслідок, на пов`язаність сторін та неправильність декларування митної вартості імпортованих товарів;

- з метою повноти нарахування та сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), які відповідно до законодавства справляються при переміщенні товарів через митний кордон України, доручаю вжити відповідні контрольно-перевірочні заходи у порядку, визначеному ст.ст. 345-354 МК України на предмет правильності визначення митної вартості імпортованих товарів зазначеними суб`єктами ЗЕД. Про вжиті заходи просимо повідомити Департамент аудиту у термін до 14 лютого 2019 року.

На доведення обставин, на яких ґрунтуються пояснення щодо позову, третьою особою суду також надано копії, зокрема (а.с.76-83, 92-94):

- витягу з ЄРДР від 04 березня 2019 року, номер кримінального провадження: 0000682, дата реєстрації провадження (виділення матеріалів досудового розслідування): 11 жовтня 2017 року;

- листа Головного підрозділу детективів НАБУ від 09 серпня 2018 року №0434-186/30721, адресованого ДФС України, в якому останню, керуючись ст. 93 КПК України, ч. 2 ст. 19-2 Закону України "Про Національне антикорупційне бюро України", просили прийняти відповідне рішення та доручити уповноваженим особам ДФС України провести документальні перевірки дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року певними юридичними особами, в тому числі ТОВ "ТРАНСКОМ БУД" (код 41434803);

- листа Головного підрозділу детективів НАБУ від 05 вересня 2018 року № 0434-186/33969, адресованого ДФС України, в якому зазначено, зокрема, що:

- НАБУ листом від 09 серпня 2018 року №0434-186/30721 ініційовано перед ДФС України проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року, зокрема, ТОВ "ТРАНСКОМ БУД" ();

- у доповнення до даного листа надсилаємо копії окремих матеріалів досудових розслідувань, які містять інформацію, що свідчить про порушення даними підприємствами вимог законодавства України з питань державної митної справи;

- листа Головного підрозділу детективів НАБУ від 12 жовтня 2018 року №0434-186/38640, адресованого ДФС України, яким повідомлено, зокрема, що:

- листом НАБУ від 05 вересня 2018 року № 0434-186/33969 (вх. № 38747/5 від 05 вересня 2018 року) в ДФС України надано документи, які можуть свідчити про порушення низкою юридичних осіб вимог законодавства України з питань державної митної справи та про пов`язаність цих осіб між собою;

- зокрема в ДФС України надано копію протоколу обшуку від 17-18.08.2017, згідно якого в нежитловій будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , 5, в присутності ОСОБА_1 (як особи, яка займала приміщення, що обшукувалося) вилучено печатки ТОВ "Аль Мак", ТОВ "Девопс", ТОВ "Віллос", ТОВ "Укрінвест ЛТД", компаній "DOCKFORD PROJECTS LIMITED", "KRW COMPANY LIMITED", "IBFORT TREAD LTD", документи, що відображають фінансово-господарську діяльність, зокрема, ТОВ "ТРАНСКОМ БУД", та низки інших юридичних осіб, які виступали покупцями товарів, а також мобільні телефони;

- також в ДФС України надано копію протоколу огляду від 03 вересня 2018 року з окремими додатками, згідно якого у вилучених в нежитловій будівлі за адресою: м. Одеса, вул. Сонячна, 5, мобільних телефонах виявлено текстові повідомлення та зображення, які свідчать про здійснення контролю над цими юридичними особами;

- крім цього в ДФС України надано копію свідоцтва про реєстрацію компанії BFT WORLDWIDE LIMITED з перекладом на українську мову та копію анкети клієнта BFT WORLDWIDE LIMITED, в яких зазначено, що ОСОБА_1 є кінцевим бенефіціарним власником компаній BFT WORWLWIDE LIMITED, DOCKFORD PROJECTS LIMITED, KRW COMPANY LIMITED. Ці ж компанії виступали продавцями товарів вищевказаним імпортерам, контрольованим тієї ж особою ОСОБА_1 . На підставі договорів (контрактів) між цими пов`язаними особами визначалась митна вартість товарів;

- у доповнення до даних документів надсилаємо копії окремих матеріалів досудових розслідувань, які містять інформацію, що свідчить про порушення даними підприємствами вимог законодавства України з питань державної митної справи та про пов`язаність вищевказаних осіб між собою;

- листа-відповіді ДФС України від 15 січня 2019 року № 784/5/99-99-14-04-02-16, адресованого третій особі, на листи від 09 серпня 2018 року № 0434-186/30721, від 05 вересня 2018 року № 0434-186/33969 та від 12 жовтня 2018 року № 0434-186/38640, в якому зазначено, зокрема, що з метою повноти нарахування та сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), які відповідно до законодавства справляються при переміщенні товарів через митний кордон України, ГУ ДФС в Одеській області доручено вжити відповідні контрольно-перевірочні заходи (лист ДФС від 14 січня 2019 року № 1101/7/99-99-14-04-02-17) у порядку, визначеному ст.ст. 345-354 МК України, на предмет правильності визначення митної вартості імпортованих товарів, суб`єктів ЗЕД, зазначених у листах.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що позиція позивача зі спірних питань є помилковою, такою, що не відповідає положенням законодавства України, яке регулює спірні правовідносини та/або фактичним обставинам справи. Оскаржуваний наказ прийнято відповідачем відповідно до вимог ч.2 ст. 2 КАС України, відповідно підстави для визнання його протиправним та скасування відсутні.

Судова колегія вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 6-14, 73, 74, 77, 78 КАС України, ч.2 ст. 1, п.24 ч.1 ст. 4, ч.ч.4, 5 ст. 334, п.2 ч.7 ст. 346 МК України, пп.20.1.4 п.20.1 ст. 20 ПК України, пп.1.2.2 п.1.2 р. І Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної фіскальної служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків", затверджених Наказом ДФС України від 31 липня 2014 року №22, які регулюють спірні правовідносини.

Судова колегія не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.

Відповідно до висновків щодо застосування норм права, викладених, зокрема, в Постанові Верховного Суду від 05 березня 2019 року по справі №813/4376/17, приймаючи рішення у спорах, предметом оскарження в яких є накази про проведення перевірок, суди надають оцінку обставинам справи в кожному конкретному випадку, оцінюючи надані сторонами докази, в тому числі і письмовим запитам податкового органу про надання інформації.

Так, ч.2 ст. 1 МК України встановлено, що відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, ПК України та іншими законами України з питань оподаткування.

Митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку (п. 24 ч.1 ст. 4 МК України).

Правоохоронні органи, фінансові установи та інші контролюючі органи України відповідно до законодавства на письмові запити органів доходів і зборів або з власної ініціативи інформують органи доходів і зборів про наявні відомості, необхідні для здійснення митного контролю (ч.4 ст. 334 МК України).

Згідно з ч.5 ст. 334 МК України з метою здійснення митного контролю після випуску товарів органи доходів і зборів мають право направляти письмові запити та отримувати документи або їх засвідчені копії, інформацію (у тому числі в електронній формі), що стосуються переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, випуску товарів та їх використання на митній території України або за її межами.

Разом з тим, пп.20.1.4 п.20.1 ст. 20 ПК України встановлено, що контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 345 МК України органи доходів і зборів мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи щодо правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів.

Відповідно до ч.1 ст. 346 МК України документальні виїзні перевірки проводяться за наказом відповідного органу доходів і зборів з урахуванням обставин і підстав, установлених цим Кодексом.

Згідно з п.2 ч.7 ст. 346 МК України документальною позаплановою виїзною перевіркою вважається перевірка підприємства, яка не передбачена планами роботи органу доходів і зборів і може проводитися за наявності хоча б однієї з таких обставин: виявлено факти або отримано документальну інформацію, які свідчать про порушення підприємством вимог законодавства з питань державної митної справи, якщо підприємство не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит органу доходів і зборів протягом 10 робочих днів з дня отримання такого запиту.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем на адресу позивача надіслано Запит в якому зазначено, зокрема:

- відповідно до п.5 ст. 334 МК України від 13 березня 2012 року № 4495-VI, з метою здійснення митного контролю після випуску товарів, органи доходів і зборів мають право направляти письмові запити та отримувати документи або їх засвідчені копії, інформацію, що стосуються переміщення товарів через митний кордон України, випуску товарів та їх використання на митній території України або за її межами;

- товариством протягом 2017 року здійснено митне оформлення товарів у митному режимі імпорт за 35 митними деклараціями. За результатами аналізу зазначених митних оформлень виявлено факти можливого порушення митного законодавства України при ввезені товарів на митну територію України;

- керуючись положеннями п.5 ст. 334 МК України від 13 березня 2012 року № 4495-VI (із змінами та доповненнями), з метою перевірки відомостей стосовно товарів, імпортованих ТОВ "ТРАНСКОМ БУД" та, у зв`язку з виявленням фактів, що свідчать про можливе порушення митного законодавства України при ввезені товарів на митну територію України, просимо надати до ГУ ДФС в Одеській області належним чином завірені копії митних декларацій та документи, що стали підставою для митного оформлення товару ввезеного в режимі імпорту на митну територію України, у тому числі: зовнішньоекономічні договори (контракти), специфікації, додатки, до них тощо, які стосуються поставки вказаних товарів та інші товаротранспортні та комерційні документи; документи, які підтверджують вартість товару, що заявлена у митних деклараціях (у тому числі митні декларації країн відправлення); договори на страхування вантажів, що імпортувались; договори на перевезення вантажів; платіжні, банківські та бухгалтерські документи, що підтверджують факт оплати поставки імпортованих товарів (рах.312, 632); статутні документи;

- копії документів та пояснення просимо надати до ГУ ДФС в Одеській області (вул. Семінарська, 5 м. Одеса, 65044) у терміни, визначені ст. 346 МК України.

Даний запит підписаний заступником начальника А. Бондаренком та скріплено гербовою печаткою відповідача.

Даний запит отримано позивачем 18 лютого 2019 року, про що свідчить повідомлення "Укрпошти" про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ч.5 ст. 334 МК України, з метою здійснення митного контролю після випуску товарів митні органи мають право направляти письмові запити та отримувати документи або їх засвідчені копії, інформацію (у тому числі в електронній формі), що стосуються переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, випуску товарів та їх використання на митній території України або за її межами.

З матеріалів справи вбачається, що Запит, направлений органом ДФС на адресу товариства, містив вказівку на фактичну - у зв`язку з виявленням фактів, що свідчать про можливе порушення митного законодавства України при ввезені товарів на митну територію України і правову підстави - ч.5 ст. 334 МК України направлення запиту.

Надаючи оцінку правомірності прийняття Наказу №1907, судова колегія враховує те, що вказаний Запит містив опис інформації, що запитується, орієнтовний перелік документів, що її підтверджують. Таким чином, на ТОВ "ТРАНСКОМ БУД" покладався обов`язок щодо надання відповідної інформації.

При цьому, позивач відповідних документів на запит органу ДФС не надав.

Так, підставою Наказу №1907, зокрема, вказано доповідну записку заступника начальника ГУ ДФС в Одеській області Бондаренко А.Б від 11 березня 2019 року №183/11/15-32-14-10-05. Однак, серед підстав, на думку апелянта, чітко визначених ПК України та МК України відсутня така підстава - наявність доповідної записки, як підстави проведення документальної і позапланової перевірки та органом ДФС не надано для ознайомлення зазначену доповідну записку.

Судова колегія вважає, що наведена позиція позивача є помилковою, такою, що не відповідає положенням пп.1.2.2 п.1.2 р. І Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної фіскальної служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків", затверджених Наказом ДФС України від 31 липня 2014 року №22.

Так, при організації проведення документальної позапланової (крім перевірок, визначених у підпункті 1.2.3 цього пункту) або фактичної перевірки обґрунтовані пропозиції щодо необхідності її проведення оформлюються доповідною запискою (висновком) за підписом керівника відповідного структурного підрозділу, який має інформацію, що може слугувати підставою для проведення документальної позапланової або фактичної перевірки відповідно до чинного законодавства.

Доповідна записка (висновок) надається на розгляд керівника (його заступника або уповноваженої особи) органу ДФС, який приймає рішення про доцільність проведення такої перевірки та визначає підрозділ, який буде здійснювати (очолювати) цю перевірку, відповідати за її організацію, у тому числі направлення повідомлення до Інформаційно-аналітичної групи, координацію дій залучених до перевірки працівників інших структурних підрозділів та органів ДФС, а також реалізацію матеріалів перевірки.

З огляду на наявний в матеріалах справи письмовий запит, судова колегія не встановила його невідповідність вищенаведеним вимогам законодавства, що надавало б товариству можливість не надавати відповідь на такий обов`язковий запит та відмовити у цьому.

В той же час, в основу оскаржуваного Наказу №1907 покладені підстави та умови для прийняття саме ненадання товариством пояснень та документів на письмовий запит контролюючого органу.

Відтак, у органу ДФС виникло право на призначення перевірки з підстав, передбачених п.2 ч.7 ст. 346 МК України, що було вірно встановлено судом першої інстанції.

МК України та ПК України не передбачено необхідності зазначати в Наказі про проведення перевірки інформації, що свідчить про можливі порушення з боку позивача вимог законодавства, натомість оскаржуваний Наказ №1907 містить вказівку на підстави проведення перевірки, а саме: п.2 ч. ст. 346 МК України, доповідна записка заступника начальника ГУ ДФС в Одеській області Бондаренка А.Б. від 11 березня 2019 року №183/11/15-32-14-10-05.

Разом з тим, судова колегія не приймає довід апелянта про те, що перевірка була ініційована саме НАБУ саме в рамках кримінального провадження, а отже, обходячи закон, третя особа НАБУ, намагається протиправно здійснювати тиск на господарську діяльність товариства, оскільки, такий довід апелянта є необґрунтованим, недоведеним та таким, що не може бути прийнятий судовою колегією до уваги за відсутністю належних доказів.

Крім того, в даному випадку, Наказом №1907 документальна позапланова виїзна перевірка товариства призначена не в рамках кримінального провадження.

Таким чином, судова колегія дійшла висновку, що оскаржуваний Наказ №1907 прийнятий ГУ ДФС в Одеський області у відповідності до вимог чинного законодавства, отже підстави для визнання його протиправним та скасування відсутні, що було вірно встановлено судом першої інстанції.

Судова колегія не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.

Враховуючи все вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 310, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, судова колегія,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНСКОМ БУД" залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 21 лютого 2020 року.

Головуючий: Бітов А.І.
Суддя: Суддя: Лук`янчук О.В. Ступакова І.Г.