Справа № 1.380.2019.004890
Суддя: Костецький Назар Володимирович
Дата ухвалення: 2020-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 1.380.2019.004890
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2020 року

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Костецького Н.В., розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «СММ Груп» до Львівської митниці ДФС про визнання протиправними і скасування рішень про коригування митної вартості товарів,-

в с т а н о в и в:

товариство з обмеженою відповідальністю СММ Груп звернулось до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Львівської митниця ДФС, в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просить суд визнати протиправними та скасувати рішення Львівської митниці ДФС про коригування митної вартості:

- від 02.05.2019 року № UA 209000/2019/200630/2;

- від 02.05.2019 року № UA 209000/2019/200631/2;

- від 02.05.2019 року № UA 209000/2019/200632/2;

- від 02.05.2019 року № UA 209000/2019/200649/2;

- від 02.05.2019 року № UA 209000/2019/200646/2;

- від 02.05.2019 року № UA 209000/2019/200644/2;

- від 02.05.2019 року № UA 209000/2019/200633/2;

- від 02.05.2019 року № UA 209000/2019/200647/2;

- від 02.05.2019 року № UA 209000/2019/200648/2;

- від 03.05.2019 року № UA 209000/2019/200650/2;

- від 03.05.2019 року № UA 209000/2019/200666/2;

- від 06.05.2019 року № UA 209000/2019/200675/2;

- від 10.05.2019 року № UA 209000/2019/200703/2;

- від 06.05.2019 року № UA 209000/2019/200670/2;

- від 06.05.2019 року № UA 209000/2019/200671/2;

- від 06.05.2019 року № UA 209000/2019/200674/2;

- від 06.05.2019 року № UA 209000/2019/200672/2;

- від 07.05.2019 року № UA 209000/2019/200679/2;

- від 10.05.2019 року № UA 209000/2019/200698/2;

- від 10.05.2019 року № UA 209000/2019/200689/2;

- від 10.05.2019 року № UA 209000/2019/200692/2;

- від 10.05.2019 року № UA 209000/2019/200691/2;

- від 13.05.2019 року № UA 209000/2019/200716/2;

- від 13.05.2019 року № UA 209000/2019/200714/2;

- від 13.05.2019 року № UA 209000/2019/200715/2;

- від 13.05.2019 року № UA 209000/2019/200717/2;

- від 14.05.2019 року № UA 209000/2019/200730/2;

- від 14.05.2019 року № UA 209000/2019/200735/2;

- від 14.05.2019 року № UA 209000/2019/200729/2;

- від 15.05.2019 року № UA 209000/2019/200745/2;

- від 14.05.2019 року № UA 209000/2019/200728/2;

- від 14.05.2019 року № UA 209000/2019/200736/2;

- від 14.05.2019 року № UA 209000/2019/200725/2;

- від 14.05.2019 року № UA 209000/2019/200727/2;

- від 17.05.2019 року № UA 209000/2019/200755/2;

- від 16.05.2019 року № UA 209000/2019/200747/2;

- від 21.05.2019 року № UA 209000/2019/200768/2;

- від 21.05.2019 року № UA 209000/2019/200769/2;

- від 20.05.2019 року № UA 209000/2019/200758/2;

- від 20.05.2019 року № UA 209000/2019/200759/2;

- від 22.05.2019 року № UA 209000/2019/200794/2;

- від 21.05.2019 року № UA 209000/2019/200775/2;

- від 20.05.2019 року № UA 209000/2019/200757/2;

- від 20.05.2019 року № UA 209000/2019/200760/2;

- від 21.05.2019 року № UA 209000/2019/200779/2;

- від 21.05.2019 року № UA 209000/2019/200776/2;

- від 21.05.2019 року № UA 209000/2019/200780/2;

- від 21.05.2019 року № UA 209000/2019/200772/2;

- від 22.05.2019 року № UA 209000/2019/200791/2;

- від 22.05.2019 року № UA 209000/2019/200795/2;

- від 23.05.2019 року № UA 209000/2019/200804/2;

- від 23.05.2019 року № UA 209000/2019/200803/2;

- від 27.05.2019 року № UA 209000/2019/200819/2;

- від 23.05.2019 року № UA 209000/2019/200805/2;

- від 28.05.2019 року № UA 209000/2019/200847/2;

- від 27.05.2019 року № UA 209000/2019/200816/2;

- від 27.05.2019 року № UA 209000/2019/200818/2;

- від 27.05.2019 року № UA 209000/2019/200820/2;

- від 28.05.2019 року № UA 209000/2019/200846/2;

- від 28.05.2019 року № UA 209000/2019/200835/2;

- від 28.05.2019 року № UA 209000/2019/200837/2;

- від 24.05.2019 року № UA 209000/2019/200811/2;

- від 27.05.2019 року № UA 209000/2019/200826/2;

- від 28.05.2019 року № UA 209000/2019/200836/2;

- від 27.05.2019 року № UA 209000/2019/200825/2;

- від 27.05.2019 року № UA 209000/2019/200822/2;

- від 27.05.2019 року № UA 209000/2019/200824/2;

- від 27.05.2019 року № UA 209000/2019/200817/2;

- від 28.05.2019 року № UA 209000/2019/200849/2;

- від 30.05.2019 року № UA 209000/2019/200861/2;

- від 30.05.2019 року № UA 209000/2019/200862/2;

- від 29.05.2019 року № UA 209000/2019/200852/2;

- від 30.05.2019 року № UA 209000/2019/200860/2;

- від 31.05.2019 року № UA 209000/2019/200870/2;

- від 03.06.2019 року № UA 209000/2019/200875/2;

- від 03.06.2019 року № UA 209000/2019/200890/2;

- від 03.06.2019 року № UA 209000/2019/200874/2;

- від 03.06.2019 року № UA 209000/2019/200881/2;

- від 03.06.2019 року № UA 209000/2019/200883/2;

- від 03.06.2019 року № UA 209000/2019/200880/2;

- від 04.06.2019 року № UA 209000/2019/200896/2;

- від 03.06.2019 року № UA 209000/2019/200879/2;

- від 03.06.2019 року № UA 209000/2019/200882/2;

- від 03.06.2019 року № UA 209000/2019/200885/2;

- від 06.06.2019 року № UA 209000/2019/200912/2;

- від 03.06.2019 року № UA 209000/2019/200878/2;

- від 04.06.2019 року № UA 209000/2019/200894/2;

- від 06.06.2019 року № UA 209000/2019/200907/2;

- від 11.06.2019 року № UA 209000/2019/200933/2;

- від 10.06.2019 року № UA 209000/2019/200923/2;

- від 10.06.2019 року № UA 209000/2019/200918/2;

- від 10.06.2019 року № UA 209000/2019/200929/2;

- від 11.06.2019 року № UA 209000/2019/200932/2;

- від 10.06.2019 року № UA 209000/2019/200919/2;

- від 10.06.2019 року № UA 209000/2019/200922/2;

- від 10.06.2019 року № UA 209000/2019/200924/2;

- від 10.06.2019 року № UA 209000/2019/200920/2;

- від 10.06.2019 року № UA 209000/2019/200921/2;

- від 18.06.2019 року № UA 209000/2019/200982/2;

- від 18.06.2019 року № UA 209000/2019/200968/2;

- від 18.06.2019 року № UA 209000/2019/200967/2;

- від 18.06.2019 року № UA 209000/2019/200977/2;

- від 18.06.2019 року № UA 209000/2019/200978/2;

- від 18.06.2019 року № UA 209000/2019/200983/2;

- від 18.06.2019 року № UA 209000/2019/200976/2;

- від 18.06.2019 року № UA 209000/2019/200969/2;

- від 18.06.2019 року № UA 209000/2019/200986/2;

- від 18.06.2019 року № UA 209000/2019/200970/2;

- від 18.06.2019 року № UA 209000/2019/200984/2;

- від 20.06.2019 року № UA 209000/2019/200997/2;

- від 20.06.2019 року № UA 209000/2019/200999/2;

- від 20.06.2019 року № UA 209000/2019/201001/2;

- від 21.06.2019 року № UA 209000/2019/201004/2;

- від 21.06.2019 року № UA 209000/2019/201008/2;

- від 24.06.2019 року № UA 209000/2019/201014/2;

- від 24.06.2019 року № UA 209000/2019/201013/2;

- від 24.06.2019 року № UA 209000/2019/201012/2;

- від 25.06.2019 року № UA 209000/2019/201028/2;

- від 27.06.2019 року № UA 209000/2019/201035/2;

- від 18.07.2019 року № UA 209000/2019/201167/2;

- від 18.07.2019 року № UA 209000/2019/201166/2;

- від 29.07.2019 року № UA 209000/2019/201225/2;

- від 29.07.2019 року № UA 209000/2019/201221/2;

- від 30.07.2019 року № UA 209000/2019/201228/2;

- від 19.07.2019 року № UA 209000/2019/201170/2;

- від 19.07.2019 року № UA 209000/2019/201171/2;

- від 22.07.2019 року № UA 209000/2019/201181/2;

- від 22.07.2019 року № UA 209000/2019/201183/2;

- від 22.07.2019 року № UA 209000/2019/201182/2;

- від 22.07.2019 року № UA 209000/2019/201192/2;

- від 22.07.2019 року № UA 209000/2019/201193/2;

- від 23.07.2019 року № UA 209000/2019/201194/2;

- від 24.07.2019 року № UA 209000/2019/201200/2;

- від 25.07.2019 року № UA 209000/2019/201208/2;

- від 25.07.2019 року № UA 209000/2019/201202/2;

- від 25.07.2019 року № UA 209000/2019/201211/2;

- від 25.07.2019 року № UA 209000/2019/201210/2;

- від 25.07.2019 року № UA 209000/2019/201203/2;

- від 25.07.2019 року № UA 209000/2019/201215/2;

- від 27.07.2019 року № UA 209000/2019/201219/2;

- від 01.07.2019 року № UA 209000/2019/201054/2;

- від 02.07.2019 року № UA 209000/2019/201059/2;

- від 01.07.2019 року № UA 209000/2019/201056/2;

- від 02.07.2019 року № UA 209000/2019/201058/2;

- від 03.07.2019 року № UA 209000/2019/201067/2;

- від 27.06.2019 року № UA 209000/2019/201036/2;

- від 01.07.2019 року № UA 209000/2019/201044/2;

- від 01.07.2019 року № UA 209000/2019/201041/2;

- від 01.07.2019 року № UA 209000/2019/201043/2;

- від 16.07.2019 року № UA 209000/2019/201151/2;

- від 10.07.2019 року № UA 209000/2019/201111/2;

- від 10.07.2019 року № UA 209000/2019/201112/2;

- від 10.07.2019 року № UA 209000/2019/201118/2;

- від 11.07.2019 року № UA 209000/2019/201119/2;

- від 11.07.2019 року № UA 209000/2019/201117/2;

- від 11.07.2019 року № UA 209000/2019/201116/2;

- від 12.07.2019 року № UA 209000/2019/201123/2;

- від 15.07.2019 року № UA 209000/2019/201129/2;

- від 15.07.2019 року № UA 209000/2019/201130/2;

- від 15.07.2019 року № UA 209000/2019/201137/2;

- від 15.07.2019 року № UA 209000/2019/201136/2;

- від 16.07.2019 року № UA 209000/2019/201148/2;

- від 16.07.2019 року № UA 209000/2019/201150/2;

- від 01.07.2019 року № UA 209000/2019/201042/2;

- від 01.07.2019 року № UA 209000/2019/201055/2;

- від 01.07.2019 року № UA 209000/2019/201053/2;

- від 01.07.2019 року № UA 209000/2019/201045/2;

- від 08.07.2019 року № UA 209000/2019/201094/2;

- від 08.07.2019 року № UA 209000/2019/201092/2;

- від 08.07.2019 року № UA 209000/2019/201093/2;

- від 05.07.2019 року № UA 209000/2019/201084/2;

- від 05.07.2019 року № UA 209000/2019/201085/2;

- від 09.07.2019 року № UA 209000/2019/201108/2;

- від 03.07.2019 року № UA 209000/2019/201072/2;

- від 02.09.2019 року № UA 209000/2019/201398/2;

- від 02.09.2019 року № UA 209000/2019/201397/2;

- від 02.09.2019 року № UA 209000/2019/201396/2;

- від 02.09.2019 року № UA 209000/2019/201395/2;

- від 30.08.2019 року № UA 209000/2019/201386/2;

- від 30.08.2019 року № UA 209000/2019/201385/2;

- від 08.08.2019 року № UA 209000/2019/201271/2;

- від 30.08.2019 року № UA 209000/2019/201384/2;

- від 28.08.2019 року № UA 209000/2019/201377/2;

- від 28.08.2019 року № UA 209000/2019/201375/2;

- від 28.08.2019 року № UA 209000/2019/201374/2;

- від 28.08.2019 року № UA 209000/2019/201376/2;

- від 27.08.2019 року № UA 209000/2019/201358/2;

- від 27.08.2019 року № UA 209000/2019/201357/2;

- від 27.08.2019 року № UA 209000/2019/201365/2;

- від 23.08.2019 року № UA 209000/2019/201354/2;

- від 23.08.2019 року № UA 209000/2019/201353/2;

- від 02.08.2019 року № UA 209000/2019/201348/2;

- від 22.08.2019 року № UA 209000/2019/201350/2;

- від 20.08.2019 року № UA 209000/2019/201333/2;

- від 19.08.2019 року № UA 209000/2019/201324/2;

- від 19.08.2019 року № UA 209000/2019/201327/2;

- від 19.08.2019 року № UA 209000/2019/201325/2;

- від 19.08.2019 року № UA 209000/2019/201323/2;

- від 19.08.2019 року № UA 209000/2019/201326/2;

- від 20.08.2019 року № UA 209000/2019/201334/2;

- від 20.08.2019 року № UA 209000/2019/201335/2;

- від 23.08.2019 року № UA 209000/2019/201352/2;

- від 27.08.2019 року № UA 209000/2019/201356/2;

- від 27.08.2019 року № UA 209000/2019/201355/2;

- від 27.08.2019 року № UA 209000/2019/201366/2;

- від 27.08.2019 року № UA 209000/2019/201367/2;

- від 29.08.2019 року № UA 209000/2019/201380/2;

- від 05.08.2019 року № UA 209000/2019/201253/2;

- від 03.08.2019 року № UA 209000/2019/201248/2;

- від 03.08.2019 року № UA 209000/2019/201249/2;

- від 03.08.2019 року № UA 209000/2019/201246/2;

- від 03.08.2019 року № UA 209000/2019/201245/2;

- від 03.08.2019 року № UA 209000/2019/201247/2;

- від 05.08.2019 року № UA 209000/2019/201256/2;

- від 05.08.2019 року № UA 209000/2019/201257/2;

- від 05.08.2019 року № UA 209000/2019/201261/2;

- від 08.08.2019 року № UA 209000/2019/201269/2;

- від 08.08.2019 року № UA 209000/2019/201271/2;

- від 08.08.2019 року № UA 209000/2019/201274/2;

- від 07.08.2019 року № UA 209000/2019/201266/2;

- від 12.08.2019 року № UA 209000/2019/201283/2;

- від 12.08.2019 року № UA 209000/2019/201284/2;

- від 12.08.2019 року № UA 209000/2019/201285/2;

- від 09.08.2019 року № UA 209000/2019/201280/2;

- від 09.08.2019 року № UA 209000/2019/201278/2;

- від 09.08.2019 року № UA 209000/2019/201279/2;

- від 13.08.2019 року № UA 209000/2019/201298/2;

- від 13.08.2019 року № UA 209000/2019/201299/2;

- від 13.08.2019 року № UA 209000/2019/201305/2;

- від 13.08.2019 року № UA 209000/2019/201304/2;

- від 15.08.2019 року № UA 209000/2019/201315/2;

- від 16.08.2019 року № UA 209000/2019/201319/2.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідачем за результатами перевірки митних декларацій та доданих документів винесено рішення про коригування митної вартості. Зазначає, що позивачем надано достатньо документів для підтвердження митної вартості товару за основним методом, відтак у митного органу були відсутні підстави для відмови позивачу в митному оформленні товару за основним методом і застосування резервного методу. Єдиними підставами, які надають контролюючому органу право відійти від встановлених обмежень, які пов`язані із перевіркою основного переліку документів, що підтверджують митну вартість товарів та витребувати від декларанта додаткові документи, є наявність обґрунтованих сумнів пов`язаних із тим, що надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни. Натомість наведені митним органом сумніви для витребування у декларанта додаткових документів не відповідають наведеним критеріям. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є не підтвердженими, чому з поданих документів не можливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника. Зазначених вимог чинного законодавства України відповідачем не дотримано. Окрім того, позивач зазначає, що контролюючим органом не дотримано встановленого порядку визначення митної вартості товару, передбаченого статтею 57 Митним кодексом України. Згідно з вказаною статтею основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Представник відповідача подов до суду відзив на позовну заяву від 18.10.2019 (вх. 37799, відзив на заяву про збільшення позовних вимов від 04.12.2019 (вх. № 45887). Відаповідно до яких вказує, що Львівською митницею ДФС відмовлено у визнанні заявленої декларантом митної вартості у зв`язку з невідповідністю обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 Митного кодексу України. Митна вартість імпортованих товарів не могла бути визначена за резервним методом, оскільки не відповідає умовам ст. 64 Митного кодексу України та Угоді про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року". Як зазначено у ч. 4 ст. 57 Митного кодексу України, застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Подаючи до митного оформлення декларації із заявленням митної вартості за другорядним (резервним) методом декларант своїми діями підтвердив факт проведення таких консультацій та відсутність у нього інформації щодо ціни договору щодо ідентичних та подібних (аналогічних) товарів. Зазначає що поданий Висновок експертного товарознавчого дослідження від 23.01.2019 року за №19/1/019 містить суттєві недоліки та посилання на джерела інформації, які неможливо перевірити

Також, перед винесенням рішення Львівською митницею ДФС надсилалося у кожному випадку в порядку проведення консультацій повідомлення щодо цінової інформації, наявної у органу доходів і зборів. Неможливо було застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 Митного кодексу України) та методу 26 (ст.60 Митного кодексу України) з причини відсутності в органу доходів і зборів та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 Митного кодексу України) та методу 2г (ст.63 Митного кодексу України) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в органу доходів і зборів. Джерелом інформації для коригування митної вартості слугували МД № UA205090/2019/77300 від 24.06.2019, UA 206010/2019/5072 від 18.06.2019, а також МД № UA209150/2019/004187 від 15.03.2019, UA205090/2019/38453 від 18.03.2019, UA205020/2019/013026 від 14.05.2019.

Представник відповідача в судових засідання щодо заявлених позовних вимог заперечив з підстав викладених у відзиві на позовну заяву та відзиві на заяву про збільшення позовних вимог. Просив в задоволенні позову відмовити.

У судове засідання 11.02.2020 представкники сторін не з`явились, про причини неприбуття суд не повідомиляли, хоча про дату час та місце розглду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується розпискою та повідомленням про вручення.

За приписами ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта. Відтак, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у письмовому провадженні.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та пояснення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

07.05.2018 року між компанією DEVELOPINVEST SPOLKA Z OGRANICZONA ODPOWIEDZIALNOSCIA (продавець) та ТОВ СММ Груп (покупець) укладено зовнішньоекономічний Контракт №1 відповідно до умов якого продавець зобов`язується передати покупцю (товар) згідно з фактурою, у якій зазначається кількість та ціна товару.

Відповідно до вказаного контракту товариством було ввезено товар з описом одяг і додаткові речі до одягу та їх частини, взуття, речі домашнього вжитку, що використовувалися, у всіх митних деклараціях вартість товару за один кілограм позивач задекларував в розмірі 1,2 долара США одяг та 1,22 долара США взуття (по курсу долара США до гривні).

Так, позивачем на ввезені транспортним засобом чергову партію ідентичного товару та до митного контролю подано відповідні декларації по Контракту №1 Разом з митними деклараціями відповідачу було подано товарно-супровідні документи: рахунки-фактури (інвойси) (код 0380 у графі 44 митної декларації), автотранспортні накладні СМR (код 0730 у графі 44 митної декларації), та вказано у графі 44 про наявні у митниці дозвільні висновки та сертифікати, що свідчать про виконання нетарифних заходів реагування зовнішньої торгівлі позивачем.

Проте, Львівська митниця ДФС скерувала ТОВ СММ Груп повідомлення про те, що відповідно до ч.3 - 4 ст. 53 МК України прошу надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості: - зовнішньоекономічний договір (контракт) та додатки до нього; - якщо рахунок сплачено,- банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; виписки з бухгалтерської документації; копію митної декларації країни відправлення; - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини, каталоги, специфікації, прайс-листи. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

На вимогу митниці ТОВ СММ Груп подало витребувані та інші додаткові документи, а саме: 1) зовнішньоекономічний договір (контракт); 2) копію митної декларації країни відправлення (МRN); 3) прейскурант (прайс-лист) виробника товару.

Окрім того, позивачем подано висновок про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, а саме Висновок експертного товарознавчого дослідження судового експерта ОСОБА_1 від 23.01.2019 року №19/1/019.

У свою чергу, митним органом були прийняті оскаржувані рішення про коригування митної вартості, якими визначено вартість імпортованого товару в розмірі 1,4401 долара США за один кілограм за 6 (резервним) методом митної вартості.

У графі 33 спірних рішень про корегування митної вартості, що містить назву Обставини прийняття рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості відповідач зазначив - митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за резервним методом, оскільки не відповідає умовам ст.64 МК України та Угоді про застосування статті 7 Генеральної угоди тарифів та торгівлі 1994 року. У ДМВ вказано джерело інформації, що використовувалося для визначення митної вартості, котре є неактуальне за часовими параметрами. Відповідно до ст.54 МК України здійснено контроль наявності у підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості. Відповідно до статті 53 МК України декларанту виставлена вимога про надання додаткових документів, на підставі яких митна вартість буде визнана та перелічено зміст вимоги. Далі зазначено перелік поданих декларантом документів. Проведено консультації з декларантом згідно ст. 57 МКУ. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 2б (стаття 60 МКУ) з причин відсутності в органу доходів і зборів та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст. 62 МКУ) та методу 2г (стаття 63 МКУ) з причин відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в органу доходів і зборів. Вказано декларації, що на думку відповідача слугували джерелом інформації для коригування митної вартості: МД № UA205090/2019/77300 від 24.06.2019, UA 206010/2019/5072 від 18.06.2019, а також МД № UA209150/2019/004187 від 15.03.2019, UA205090/2019/38453 від 18.03.2019, UA205020/2019/013026 від 14.05.2019.

Позивач, не погодившись із наведеними рішеннями відповідача про коригування митної вартості відповідача, звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між учасниками справи, суд зазначає наступне.

У відповідності до вимог статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Митний Кодекс України (далі - МК України) визначає засади організації та здійснення митної справи в Україні, регулює економічні, організаційні, правові, кадрові та соціальні аспекти діяльності митної служби України, спрямований на забезпечення захисту економічних інтересів України, створення сприятливих умов для розвитку її економіки, захисту прав та інтересів суб`єктів підприємницької діяльності та громадян, а також забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.

У відповідності до ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно ч. 2 ст. 51 МК України митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Як встановлено ч. 2 ст. 52 МК України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

За правилами ч. 1 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, визначається ч. 2 ст. 53 МК України, а саме: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісній характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно з ч. 6 ст. 53 МК України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Як встановлено ч. 1 ст. 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до частин 2, 3 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно з ч. 4 ст. 54 МК України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 6 ст. 54 МК України визначено, що орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

- невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

- неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

- невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

- надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду (частина 2 статті 54 Митного кодексу України).

Відповідно до ст. 57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, відповідно до ч. 2 цієї статті є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Згідно із частинами 3-7 ст. 57 МК України кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Відповідно до ч. 8 ст. 57 МК України у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 58 МК України, метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не повязані між собою особи або хоч і повязані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Відповідно до ч. 2 ст. 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обовязковою при її обчисленні.

Згідно з частинами 4-5 ст. 58 МК України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на повязаних із продавцем осіб для виконання зобовязань продавця.

Відповідно до ч. 3 ст. 58 МК України, у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу. У разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннямистатті 58 цього Кодексу, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

За приписами частин 1, 2, 4 ст. 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях. У разі якщо ця стаття застосовується органом доходів і зборів, він на вимогу декларанта або уповноваженої ним особи зобов`язаний письмово проінформувати їх про митну вартість, визначену відповідно до положень цієї статті, та про використаний при цьому метод.

Таким чином, декларантом із митною декларацією надано відповідачу ряд документів для підтвердження митної вартості товару, а саме: рахунки-фактури (інвойси) (код 0380 у графі 44 митної декларації), автотранспортні накладні СМR (код 0730 у графі 44 митної декларації), та вказано у графі 44 про наявні у митниці дозвільні висновки та сертифікати, що свідчать про виконання нетарифних заходів реагування зовнішньої торгівлі позивачем.

Однак, Львівською митницею ДФС скеровано вимогу щодо необхідності подання позивачем додаткових документів для підтвердження вартості товару.

Суд звертає увагу на те, що в силу ч. 1 ст. 55 МК України митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 02.04.2019 у справі № 809/784/16 (№ К/9901/17149/18).

Законодавством визначений чіткий перелік підстав за наявності яких митний орган вправі витребовувати від декларанта додаткові документи для підтвердження митної вартості товарів. Такими підставами, зокрема є наявність розбіжностей у документах; наявність ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Представником видповідача не доведено та не встановлено судом, які з перелічених обставин слугували підставою для витребування від позивача додаткових документів, оскільки ним було надано документи, передбачені ч.2 ст.53 МК України.

Дані обставини свідчать про те, що витребовуючи від позивача додаткові документи на підтвердження митної вартості товарів відповідач діяв не у відповідності до вимог чинного законодавства, вимог Митного кодексу України.

Суд звертає увагу на те, що як встановлено під час судового розгляду, позивачем у період з 31.05.2018 року по 14.01.2019 року включно ввозився аналогічний товар з описом одяг і додаткові речі до одягу та їх частини, взуття, речі домашнього вжитку, що використовувалися, який розмитнювався по ціні за кілограм 1,2 долара США одяг та 1,22 долара США взуття.

Що стосується посилань відповідача на те, що поданий позивачем Висновок експертного товарознавчого дослідження від 23.01.2019 року за №19/1/019 містить суттєві недоліки та посилання на джерела інформації, які неможливо перевірити, то такі самі по собі не можуть свідчити про правомірність прийняття оскаржуваних рішень, оскільки вказаний висновок являється одним із документів, поданих декларантом на підтвердження митної вартості товару, а тому повинен оцінюватись митним органом в сукупності з іншими поданими документами. Так, поданий позивачем висновок щодо вартості об`єкта дослідження зроблений станом на січень 2019 року. При цьому, в оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості відповідачем жодним чином не зазначено про будь-які недоліки згаданого висновку експертного товарознавчого дослідження.

З огляду на викладене, суд вважає, що витребування від позивача додаткових документів на підтвердження митної вартості товару є необґрунтованим та неправомірним.

Щодо правомірності визначення митної вартості товару відповідачем за шостим (резервним) методом суд зазначає наступне

Законодавцем встановлений чіткий алгоритм яким повинен керуватись митний орган при виборі методу визначення митної вартості товару, зокрема кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

В матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували обставини того, що відповідач застосовував чи намагався застосувати інші методи визначення митної вартості товару, які передують резервному. Також, відповідачем не надано обґрунтувань неможливості застосування таких методів.

Згідно з вимог ч.2 ст.64 МК України, митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

Відповідно до вимог п.2 ч.3 даної статті, митна вартість імпортних товарів не визначається згідно із положеннями цієї статті на підставі системи, яка передбачає прийняття для митних цілей вищої з двох альтернативних вартостей.

Згідно змісту оскаржуваних рішень про коригування митної вартості, джерелом інформації для коригування митної вартості слугували митні декларації МД № UA205090/2019/77300 від 24.06.2019, UA 206010/2019/5072 від 18.06.2019, а також МД № UA209150/2019/004187 від 15.03.2019, UA205090/2019/38453 від 18.03.2019, UA205020/2019/013026 від 14.05.2019.

Суд враховує позицію Верховного Суду, висловлену у постанові від 05.02.2019 у справі № 816/1199/15, згідно з якою, у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу, рішення про коригування заявленої митної вартості, окрім обов`язкових відомостей визначених частиною другою статті 55 Митного кодексу України, має також містити порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод.

При цьому, сама лише інформація з бази даних ЄАІС ДФС про вантажну митну декларацію, яка була взята митним органом за основу при коригуванні митної вартості товару, не може бути достатнім доказом ціни, за якою відповідну партію товару, за такою декларацією, дійсно було імпортовано до України.

Дані обставини, на думку суду свідчать про те, що відповідач не дотримався порядку визначення митної вартості товару, передбаченого ст.57 МК України, як наслідок ним було порушено принцип належного урядування відповідно до якого у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення ЄСПЛ у справі Рисовський проти України (заява № 29979/04) від 20.10.2011 року).

За таких обставин, відповідачем було застосовано шостий (резервний) метод визначення митної вартості всупереч вимогам п.2 ч.3 ст.64 МК України, чим порушено необхідний баланс між приватним інтересом особи з одного боку та інтересом держави з іншого.

Згідно змісту оскаржуваних рішень про корегування митної вартості, причиною їх прийняття та застосування шостого (резервного) методу стала неможливість застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 2б (стаття 60 МКУ) з причин відсутності в органу доходів і зборів та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст. 62 МКУ) та методу 2г (стаття 63 МКУ) з причин відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в органу доходів і зборів.

При цьому, в оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості відповідачем не зазначено, які саме документи, передбачені ст.53 МК України, не подані декларантом; які відомості відсутні у поданих документах, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а також не обґрунтовано причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано на підставі додатково поданих декларантом документів.

Відтак, спірні рішення, як наслідок не відповідають критеріям чіткості та зрозумілості акта індивідуальної дії суб`єкта владних повноважень.

Таким чином, суд вважає, що рішення про коригування митної вартості товарів є необґрунтованим, при цьому сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на припущеннях та жодним чином не обґрунтовані та не підтверджені. Суд вважає, що позивач під час митного оформлення надав усі необхідні документи, які не мали розбіжностей, ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні та достовірні дані, що піддавалися обчисленню і підтверджували усі складові митної вартості імпортованого товару.

На підставі наведеного суд зазначає що оскаржувані рішення Львівської митниці є протиправними та підлягають скасуванню.

Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У розумінні ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Матеріали справи свідчать, що відповідні положення відповідачем дотримані не були, що в свою чергу зумовило необхідність звернення позивача за захистом свого порушеного права до суду.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 242-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці ДФС про коригування митної вартості:

- від 02.05.2019 року № UA 209000/2019/200630/2;

- від 02.05.2019 року № UA 209000/2019/200631/2;

- від 02.05.2019 року № UA 209000/2019/200632/2;

- від 02.05.2019 року № UA 209000/2019/200649/2;

- від 02.05.2019 року № UA 209000/2019/200646/2;

- від 02.05.2019 року № UA 209000/2019/200644/2;

- від 02.05.2019 року № UA 209000/2019/200633/2;

- від 02.05.2019 року № UA 209000/2019/200647/2;

- від 02.05.2019 року № UA 209000/2019/200648/2;

- від 03.05.2019 року № UA 209000/2019/200650/2;

- від 03.05.2019 року № UA 209000/2019/200666/2;

- від 06.05.2019 року № UA 209000/2019/200675/2;

- від 10.05.2019 року № UA 209000/2019/200703/2;

- від 06.05.2019 року № UA 209000/2019/200670/2;

- від 06.05.2019 року № UA 209000/2019/200671/2;

- від 06.05.2019 року № UA 209000/2019/200674/2;

- від 06.05.2019 року № UA 209000/2019/200672/2;

- від 07.05.2019 року № UA 209000/2019/200679/2;

- від 10.05.2019 року № UA 209000/2019/200698/2;

- від 10.05.2019 року № UA 209000/2019/200689/2;

- від 10.05.2019 року № UA 209000/2019/200692/2;

- від 10.05.2019 року № UA 209000/2019/200691/2;

- від 13.05.2019 року № UA 209000/2019/200716/2;

- від 13.05.2019 року № UA 209000/2019/200714/2;

- від 13.05.2019 року № UA 209000/2019/200715/2;

- від 13.05.2019 року № UA 209000/2019/200717/2;

- від 14.05.2019 року № UA 209000/2019/200730/2;

- від 14.05.2019 року № UA 209000/2019/200735/2;

- від 14.05.2019 року № UA 209000/2019/200729/2;

- від 15.05.2019 року № UA 209000/2019/200745/2;

- від 14.05.2019 року № UA 209000/2019/200728/2;

- від 14.05.2019 року № UA 209000/2019/200736/2;

- від 14.05.2019 року № UA 209000/2019/200725/2;

- від 14.05.2019 року № UA 209000/2019/200727/2;

- від 17.05.2019 року № UA 209000/2019/200755/2;

- від 16.05.2019 року № UA 209000/2019/200747/2;

- від 21.05.2019 року № UA 209000/2019/200768/2;

- від 21.05.2019 року № UA 209000/2019/200769/2;

- від 20.05.2019 року № UA 209000/2019/200758/2;

- від 20.05.2019 року № UA 209000/2019/200759/2;

- від 22.05.2019 року № UA 209000/2019/200794/2;

- від 21.05.2019 року № UA 209000/2019/200775/2;

- від 20.05.2019 року № UA 209000/2019/200757/2;

- від 20.05.2019 року № UA 209000/2019/200760/2;

- від 21.05.2019 року № UA 209000/2019/200779/2;

- від 21.05.2019 року № UA 209000/2019/200776/2;

- від 21.05.2019 року № UA 209000/2019/200780/2;

- від 21.05.2019 року № UA 209000/2019/200772/2;

- від 22.05.2019 року № UA 209000/2019/200791/2;

- від 22.05.2019 року № UA 209000/2019/200795/2;

- від 23.05.2019 року № UA 209000/2019/200804/2;

- від 23.05.2019 року № UA 209000/2019/200803/2;

- від 27.05.2019 року № UA 209000/2019/200819/2;

- від 23.05.2019 року № UA 209000/2019/200805/2;

- від 28.05.2019 року № UA 209000/2019/200847/2;

- від 27.05.2019 року № UA 209000/2019/200816/2;

- від 27.05.2019 року № UA 209000/2019/200818/2;

- від 27.05.2019 року № UA 209000/2019/200820/2;

- від 28.05.2019 року № UA 209000/2019/200846/2;

- від 28.05.2019 року № UA 209000/2019/200835/2;

- від 28.05.2019 року № UA 209000/2019/200837/2;

- від 24.05.2019 року № UA 209000/2019/200811/2;

- від 27.05.2019 року № UA 209000/2019/200826/2;

- від 28.05.2019 року № UA 209000/2019/200836/2;

- від 27.05.2019 року № UA 209000/2019/200825/2;

- від 27.05.2019 року № UA 209000/2019/200822/2;

- від 27.05.2019 року № UA 209000/2019/200824/2;

- від 27.05.2019 року № UA 209000/2019/200817/2;

- від 28.05.2019 року № UA 209000/2019/200849/2;

- від 30.05.2019 року № UA 209000/2019/200861/2;

- від 30.05.2019 року № UA 209000/2019/200862/2;

- від 29.05.2019 року № UA 209000/2019/200852/2;

- від 30.05.2019 року № UA 209000/2019/200860/2;

- від 31.05.2019 року № UA 209000/2019/200870/2;

- від 03.06.2019 року № UA 209000/2019/200875/2;

- від 03.06.2019 року № UA 209000/2019/200890/2;

- від 03.06.2019 року № UA 209000/2019/200874/2;

- від 03.06.2019 року № UA 209000/2019/200881/2;

- від 03.06.2019 року № UA 209000/2019/200883/2;

- від 03.06.2019 року № UA 209000/2019/200880/2;

- від 04.06.2019 року № UA 209000/2019/200896/2;

- від 03.06.2019 року № UA 209000/2019/200879/2;

- від 03.06.2019 року № UA 209000/2019/200882/2;

- від 03.06.2019 року № UA 209000/2019/200885/2;

- від 06.06.2019 року № UA 209000/2019/200912/2;

- від 03.06.2019 року № UA 209000/2019/200878/2;

- від 04.06.2019 року № UA 209000/2019/200894/2;

- від 06.06.2019 року № UA 209000/2019/200907/2;

- від 11.06.2019 року № UA 209000/2019/200933/2;

- від 10.06.2019 року № UA 209000/2019/200923/2;

- від 10.06.2019 року № UA 209000/2019/200918/2;

- від 10.06.2019 року № UA 209000/2019/200929/2;

- від 11.06.2019 року № UA 209000/2019/200932/2;

- від 10.06.2019 року № UA 209000/2019/200919/2;

- від 10.06.2019 року № UA 209000/2019/200922/2;

- від 10.06.2019 року № UA 209000/2019/200924/2;

- від 10.06.2019 року № UA 209000/2019/200920/2;

- від 10.06.2019 року № UA 209000/2019/200921/2;

- від 18.06.2019 року № UA 209000/2019/200982/2;

- від 18.06.2019 року № UA 209000/2019/200968/2;

- від 18.06.2019 року № UA 209000/2019/200967/2;

- від 18.06.2019 року № UA 209000/2019/200977/2;

- від 18.06.2019 року № UA 209000/2019/200978/2;

- від 18.06.2019 року № UA 209000/2019/200983/2;

- від 18.06.2019 року № UA 209000/2019/200976/2;

- від 18.06.2019 року № UA 209000/2019/200969/2;

- від 18.06.2019 року № UA 209000/2019/200986/2;

- від 18.06.2019 року № UA 209000/2019/200970/2;

- від 18.06.2019 року № UA 209000/2019/200984/2;

- від 20.06.2019 року № UA 209000/2019/200997/2;

- від 20.06.2019 року № UA 209000/2019/200999/2;

- від 20.06.2019 року № UA 209000/2019/201001/2;

- від 21.06.2019 року № UA 209000/2019/201004/2;

- від 21.06.2019 року № UA 209000/2019/201008/2;

- від 24.06.2019 року № UA 209000/2019/201014/2;

- від 24.06.2019 року № UA 209000/2019/201013/2;

- від 24.06.2019 року № UA 209000/2019/201012/2;

- від 25.06.2019 року № UA 209000/2019/201028/2;

- від 27.06.2019 року № UA 209000/2019/201035/2;

- від 18.07.2019 року № UA 209000/2019/201167/2;

- від 18.07.2019 року № UA 209000/2019/201166/2;

- від 29.07.2019 року № UA 209000/2019/201225/2;

- від 29.07.2019 року № UA 209000/2019/201221/2;

- від 30.07.2019 року № UA 209000/2019/201228/2;

- від 19.07.2019 року № UA 209000/2019/201170/2;

- від 19.07.2019 року № UA 209000/2019/201171/2;

- від 22.07.2019 року № UA 209000/2019/201181/2;

- від 22.07.2019 року № UA 209000/2019/201183/2;

- від 22.07.2019 року № UA 209000/2019/201182/2;

- від 22.07.2019 року № UA 209000/2019/201192/2;

- від 22.07.2019 року № UA 209000/2019/201193/2;

- від 23.07.2019 року № UA 209000/2019/201194/2;

- від 24.07.2019 року № UA 209000/2019/201200/2;

- від 25.07.2019 року № UA 209000/2019/201208/2;

- від 25.07.2019 року № UA 209000/2019/201202/2;

- від 25.07.2019 року № UA 209000/2019/201211/2;

- від 25.07.2019 року № UA 209000/2019/201210/2;

- від 25.07.2019 року № UA 209000/2019/201203/2;

- від 25.07.2019 року № UA 209000/2019/201215/2;

- від 27.07.2019 року № UA 209000/2019/201219/2;

- від 01.07.2019 року № UA 209000/2019/201054/2;

- від 02.07.2019 року № UA 209000/2019/201059/2;

- від 01.07.2019 року № UA 209000/2019/201056/2;

- від 02.07.2019 року № UA 209000/2019/201058/2;

- від 03.07.2019 року № UA 209000/2019/201067/2;

- від 27.06.2019 року № UA 209000/2019/201036/2;

- від 01.07.2019 року № UA 209000/2019/201044/2;

- від 01.07.2019 року № UA 209000/2019/201041/2;

- від 01.07.2019 року № UA 209000/2019/201043/2;

- від 16.07.2019 року № UA 209000/2019/201151/2;

- від 10.07.2019 року № UA 209000/2019/201111/2;

- від 10.07.2019 року № UA 209000/2019/201112/2;

- від 10.07.2019 року № UA 209000/2019/201118/2;

- від 11.07.2019 року № UA 209000/2019/201119/2;

- від 11.07.2019 року № UA 209000/2019/201117/2;

- від 11.07.2019 року № UA 209000/2019/201116/2;

- від 12.07.2019 року № UA 209000/2019/201123/2;

- від 15.07.2019 року № UA 209000/2019/201129/2;

- від 15.07.2019 року № UA 209000/2019/201130/2;

- від 15.07.2019 року № UA 209000/2019/201137/2;

- від 15.07.2019 року № UA 209000/2019/201136/2;

- від 16.07.2019 року № UA 209000/2019/201148/2;

- від 16.07.2019 року № UA 209000/2019/201150/2;

- від 01.07.2019 року № UA 209000/2019/201042/2;

- від 01.07.2019 року № UA 209000/2019/201055/2;

- від 01.07.2019 року № UA 209000/2019/201053/2;

- від 01.07.2019 року № UA 209000/2019/201045/2;

- від 08.07.2019 року № UA 209000/2019/201094/2;

- від 08.07.2019 року № UA 209000/2019/201092/2;

- від 08.07.2019 року № UA 209000/2019/201093/2;

- від 05.07.2019 року № UA 209000/2019/201084/2;

- від 05.07.2019 року № UA 209000/2019/201085/2;

- від 09.07.2019 року № UA 209000/2019/201108/2;

- від 03.07.2019 року № UA 209000/2019/201072/2;

- від 02.09.2019 року № UA 209000/2019/201398/2;

- від 02.09.2019 року № UA 209000/2019/201397/2;

- від 02.09.2019 року № UA 209000/2019/201396/2;

- від 02.09.2019 року № UA 209000/2019/201395/2;

- від 30.08.2019 року № UA 209000/2019/201386/2;

- від 30.08.2019 року № UA 209000/2019/201385/2;

- від 08.08.2019 року № UA 209000/2019/201271/2;

- від 30.08.2019 року № UA 209000/2019/201384/2;

- від 28.08.2019 року № UA 209000/2019/201377/2;

- від 28.08.2019 року № UA 209000/2019/201375/2;

- від 28.08.2019 року № UA 209000/2019/201374/2;

- від 28.08.2019 року № UA 209000/2019/201376/2;

- від 27.08.2019 року № UA 209000/2019/201358/2;

- від 27.08.2019 року № UA 209000/2019/201357/2;

- від 27.08.2019 року № UA 209000/2019/201365/2;

- від 23.08.2019 року № UA 209000/2019/201354/2;

- від 23.08.2019 року № UA 209000/2019/201353/2;

- від 02.08.2019 року № UA 209000/2019/201348/2;

- від 22.08.2019 року № UA 209000/2019/201350/2;

- від 20.08.2019 року № UA 209000/2019/201333/2;

- від 19.08.2019 року № UA 209000/2019/201324/2;

- від 19.08.2019 року № UA 209000/2019/201327/2;

- від 19.08.2019 року № UA 209000/2019/201325/2;

- від 19.08.2019 року № UA 209000/2019/201323/2;

- від 19.08.2019 року № UA 209000/2019/201326/2;

- від 20.08.2019 року № UA 209000/2019/201334/2;

- від 20.08.2019 року № UA 209000/2019/201335/2;

- від 23.08.2019 року № UA 209000/2019/201352/2;

- від 27.08.2019 року № UA 209000/2019/201356/2;

- від 27.08.2019 року № UA 209000/2019/201355/2;

- від 27.08.2019 року № UA 209000/2019/201366/2;

- від 27.08.2019 року № UA 209000/2019/201367/2;

- від 29.08.2019 року № UA 209000/2019/201380/2;

- від 05.08.2019 року № UA 209000/2019/201253/2;

- від 03.08.2019 року № UA 209000/2019/201248/2;

- від 03.08.2019 року № UA 209000/2019/201249/2;

- від 03.08.2019 року № UA 209000/2019/201246/2;

- від 03.08.2019 року № UA 209000/2019/201245/2;

- від 03.08.2019 року № UA 209000/2019/201247/2;

- від 05.08.2019 року № UA 209000/2019/201256/2;

- від 05.08.2019 року № UA 209000/2019/201257/2;

- від 05.08.2019 року № UA 209000/2019/201261/2;

- від 08.08.2019 року № UA 209000/2019/201269/2;

- від 08.08.2019 року № UA 209000/2019/201271/2;

- від 08.08.2019 року № UA 209000/2019/201274/2;

- від 07.08.2019 року № UA 209000/2019/201266/2;

- від 12.08.2019 року № UA 209000/2019/201283/2;

- від 12.08.2019 року № UA 209000/2019/201284/2;

- від 12.08.2019 року № UA 209000/2019/201285/2;

- від 09.08.2019 року № UA 209000/2019/201280/2;

- від 09.08.2019 року № UA 209000/2019/201278/2;

- від 09.08.2019 року № UA 209000/2019/201279/2;

- від 13.08.2019 року № UA 209000/2019/201298/2;

- від 13.08.2019 року № UA 209000/2019/201299/2;

- від 13.08.2019 року № UA 209000/2019/201305/2;

- від 13.08.2019 року № UA 209000/2019/201304/2;

- від 15.08.2019 року № UA 209000/2019/201315/2;

- від 16.08.2019 року № UA 209000/2019/201319/2.

3. Судовий збір в розмірі 19210,00 грн стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «СММ Груп» (вул. Залізнична, 24, м. Львів, 79018, ) за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці ДФС (вул. Костюшка, 1, м. Львів, 79000, ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст судового рішення складено 20.02.2019.

Суддя Костецький Н.В.