Справа № 300/39/20
Суддя: Микитюк Р.В.
Дата ухвалення: 2020-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" лютого 2020 р. справа № 300/39/20

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

судді Микитюка Р.В.,

за участю секретаря судового засідання - Костюк О.С.,

представника відповідача - Стельмах Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом: ОСОБА_1

до відповідача: Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання до їх вчинення., -

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_1 (надалі - також, позивач, ОСОБА_1 ), 13.01.2020 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови в здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі ч. 3 ст. 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року згідно відсотку втрати працездатності 80% з 01.10.2017 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити перерахунок та виплату основної державної пенсії ОСОБА_1 на підставі ч. 3 ст. 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року згідно відсотку втрати працездатності 80%, починаючи з 01.10.2017.

В обґрунтування позову зазначив, що отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", як особа з інвалідністю II групи внаслідок захворювання, отриманого при виконанні обов`язків військової служби під час ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС з 80% ступенем втрати професійної працездатності, визначеним органам медико-соціальної експертизи. 20.09.2019 позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії та виплати основної державної пенсії, згідно приписів статті 59 частини 3 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року згідно відсотку втрати працездатності 80%. 15.10.2019 відповідач надав відповідь, в якій зазначив, що пенсію обчислено відповідно до чинного законодавства та іншого не передбачено, та відмовив в перерахунку в зв`язку з тим, що це призведе до зменшення розміру пенсії.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17.01.2020 відкрито провадження у даній справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи ( у письмовому провадженні) (а.с. 26-27).

У встановлений судом строк відповідачем було подано відзив на позовну заяву за змістом якого він просив відмовити у задоволенні позову. Зазначає, що однією з умов проведення перерахунку пенсії по інвалідності законодавцем визначено подання заяви встановленого зразка. Заява встановленого зразка про призначення/перерахунок пенсії визначена Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Відповідну заяву позивач не подавав, тільки надано письмову заяву довільної форми (письмове звернення). Оскільки, заява встановленого зразка від ОСОБА_1 про перерахунок пенсії відсутня, то рішення про відмову перерахувати пенсію, управлінням не приймалося, отже, права позивача ніяким чином не порушені. Також зазначив, що, у зв`язку із прийняттям постанови КМУ від 15.11.2017 №851 "Про внесення змін до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", проведено перерахунки пенсій (за матеріалами пенсійних справ) тільки тим особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби внаслідок цього стали особами з інвалідністю. На виконання цієї постанови, відповідачем проведено, як пробний варіант перерахунок пенсії позивачу. Отже, у випадку проведення позивачу перерахунку пенсії з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати за формулою визначеною Порядком №1210 є недоцільним, оскільки він призведе до зменшення розміру пенсії (а.с. 32-38).

Також суд зазначає, що 06.02.2020 на адресу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від відповідача надійшов відзив на позов, в якому заявлено клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, оскільки Головним управлінням ПФУ в Івано-Франківській області як пробний варіант проведено перерахунок пенсії позивача і після проведеного перерахунку пенсії у розмірі п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, розмір пенсії менший, ніж до перерахунку.

10.02.2020 ухвалою суду клопотання Головного управління ПФУ в Івано-Франківської області наведене у відзиві на позов про розгляд справи №300/39/20, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін - задоволено. Призначено судовий розгляд з повідомлення (викликом ) сторін (а.с. 42-43).

14.02.2020 від представника позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив (а.с. 51-53).

У судове засідання представник позивача не з`явився, на адресу суду направив заяву про розгляд справи без його відсутності. Просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Відповідно до частини 3 статті 263 КАС України у справах, розгляд яких проводився за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), заявами по суті справи є позов та відзив. Враховуючи, що приписами частини 3 статті 263 КАС України сторони позбавлені права подання відповіді на відзив, пояснення, міркування та аргументи, викладені позивачем у відповіді на відзив не можуть бути предметом дослідження судом при розгляді та вирішенні даної справи.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги, відзив на позовну заяву, судом встановлено наступне.

З наявної у матеріалах справи копії архівної довідки галузевого державного архіву Міністерства оборони України, що позивач з 10.01.1990 до 15.04.1990 брав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с. 20).

Відповідно до копії посвідчення серії НОМЕР_1 позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи першої категорії та має право на пільги та компенсації, встановлені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (а.с. 15).

20.09.2019 позивач звернувся заявою до відповідача здійснити перерахунок та виплату основної державної пенсії відповідно до ч.3 ст.59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року з 01.10.2017 згідно відсотку втрати працездатності 80% (а.с. 13).

Листом від 15.10.2019 №1307/0-15 відповідач повідомив про відсутність підстав для такого перерахунку посилаючись на те, що Постановою №851 встановлено порядок обчислення пенсій особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю. Отже, у випадку проведення позивачу перерахунку з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, розмір пенсії позивача буде меншим (а.с. 14).

Не погоджуючись із цим позивач звернувся до суду.

Надаючи оцінку спірним обставинам, суд врахував ч.2 ст.19 Конституції України, якою встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ч. 1 ст. 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з ч.6 ст.2 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі - Закон №2232-XII) визначено види військової служби: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу.

Відповідно до ч.7 ст.2 Закону №2232-XII строкову військову службу громадяни України проходять відповідно до законів України у Збройних Силах України та інших військових формуваннях з метою здобуття військово-облікової спеціальності, набуття практичних навичок і умінь для збройного захисту Вітчизни.

Статтею 10 Закону України від 28.02.1991 №796-ХІІ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Закон №796-ХІІ) встановлено, що учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві.

Згідно з приміткою до статті 10 Закону № 796-XII до військовослужбовців належать: особи офіцерського складу, прапорщики, мічмани, військовослужбовці надстрокової служби, військовозобов`язані, призвані на військові збори, військовослужбовці-жінки, а також сержанти (старшини), солдати (матроси), які перебувають (перебували) на дійсній строковій службі у збройних силах, керівний і оперативний склад органів Комітету державної безпеки, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, а також інших військових формувань.

Зазначеною нормою визначено, що учасниками ліквідації наслідків ЧАЕС є громадяни, військовослужбовці строкової і надстрокової служби, військовозобов`язані, призвані на військові збори, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій, особи, які працювали не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві.

Отже, законодавство визначає декілька окремих категорій серед військовослужбовців за критерієм виду військової служби, одним з яких є строкова військова служба.

Згідно з ч.3 ст.59 Закону №796-ХІІ (у редакції з 01.10.2017) встановлено, що особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія щодо інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Для аналізу вказаних норм суд врахував правову позицію Верховного Суду (далі - ВС) у постанові від 11.12.2018 (справа №822/1346/18), яка відповідно до ч.5 ст.242 КАС України обов`язкова для врахування судами нижчих інстанцій під час застосування норм права.

ВС у зазначеному рішенні вказав, що ч.3 ст.59 Закону № 796-ХІІ передбачає, що її дія (право на обчислення пенсії з інвалідності за особливою процедурою) поширюється на осіб, які відповідають наступним критеріям та за наявності їх у сукупності:

1) особа має статус особи з інвалідністю;

2) особа отримала статус особи з інвалідністю виключно внаслідок участі у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, або інших ядерних аварій та випробувань, або у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї;

3) особа брала участь у ліквідації відповідних наслідків та військових навчаннях лише під час проходження дійсної строкової служби.

При цьому, зазначена законодавча норма є чіткою та не передбачає можливості здійснення розширеного тлумачення.

Рішенням Конституційного Суду України від 25 квітня 2019 року у справі у справі №3-14/2019 (402/19, 1737/19) щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ч.3 ст.59 Закону № 796-ХІІ визнано таким, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), словосполучення "дійсної строкової", яке міститься у положеннях ч.3 ст.59 Закону № 796-ХІІ зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю.

Відповідно до ч.1 ст.91 Закону України від 13 липня 2017 року № 2136-VIII "Про Конституційний Суд України" закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Частиною 2 ст.152 Конституції України передбачено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Конституційний Суд України у Рішенні від 24 грудня 1997 року № 8-зп у справі за конституційним поданням народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) розпоряджень Президента України про призначення перших заступників, заступників голів обласних, Київської міської державних адміністрацій, виданих протягом липня - грудня 1996 року, січня 1997 року (справа щодо призначення заступників голів місцевих державних адміністрацій) зазначив, що частина друга статті 152 Конституції України закріплює принцип, за яким закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. За цим принципом закони, інші правові акти мають юридичну силу до визнання їх неконституційними окремим рішенням органу конституційного контролю.

У Рішенні від 30 вересня 2010 року № 20-рп/2010 у справі за конституційним поданням 252 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) Закону України "Про внесення змін до Конституції України" від 8 грудня 2004 року № 2222-IV (справа про додержання процедури внесення змін до Конституції України) Конституційний Суд України вказав, що незалежно від того, наявні чи відсутні в рішеннях, висновках Конституційного Суду України приписи щодо порядку їх виконання, відповідні закони, інші правові акти або їх окремі положення, визнані за цими рішеннями неконституційними, не підлягають застосуванню як такі, що втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність".

Отже, за змістом статті 152 Конституції України рішення Конституційного Суду України не має ретроактивності та змінює законодавче регулювання лише для правовідносин, що матимуть місце з дати ухвалення рішення.

Згідно з резолютивною частиною вказаного рішення Конституційного суду України від 25 квітня 2019 року зазначене у ч.3 ст.59 Закону №796-XII словосполучення "дійсної строкової" визнано неконституційним і втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

З огляду на вказане вище рішення Конституційного суду України не може вплинути на правовідносини, які виникли до його прийняття.

З цього приводу суд також врахував правову позицію ВС, викладену в постанові від 17.07.2019 у справі №826/14077/18, у подібних правовідносинах щодо наявності в особи з інвалідністю, отриманою внаслідок ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС, призваної на військові збори, права на перерахунок пенсії відповідно до ч.3 ст.59 Закону № 796-ХІІ.

ВС зазначив, що до 25 квітня 2019 року право на перерахунок пенсії з інвалідності, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, мали військовослужбовці строкової служби, а з 25 квітня 2019 року право на такий перерахунок мають військовослужбовці незалежно від виду служби.

Суд зазначає, що Верховний Суд в ухвалі від 11.06.2018 (справа №825/1922/18 провадження №Пз/9901/41/18) зазначає: стаття 59 Закону №796-XII стосується виключно військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи. Визначені у цій статті умови та підстави призначення пенсії по інвалідності відповідній категорії осіб у Законі України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у редакціях Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 05.10.2006 №231-V (далі - Закон №231-V, діяла до 01.10.2017) та Закону №2148-VIII I ( діє з 01.10.2017) не змінювалися.

Аналогічну позицію ВС висловив в ухвалах від 13.06.2018 (справа №812/1094/18 адміністративне провадження №Пз/9901/43/18), від 08.05.2018 (справа №820/1148/18 адміністративне провадження №пз/9901/33/18) від 21.05.2018 (справа №816/1159/18 провадження №Пз/9901/37/18).

Таким чином, Верховний Суд, висновки якого згідно ч.5 ст. 242 КАС України враховуються при прийнятті законного та обґрунтованого рішення, зазначає, що порядок та умови призначення пенсій особам згідно ч. 3 ст. 59 ЗУ №786-XII є незмінними.

Отже, починаючи з перших редакцій ЗУ №786-XII (від 28.02.1991, 01.07.1992, 06.01.1992) - основна державна пенсія згідно ч.3 ст. 59 що розраховується особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю обчислювалась та обчислюється, по прямій дії Закону, з п`ятикратного розміру заробітної плати.

З комплексного аналізу Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" випливає, що КМУ уповноважений встановлювати: категорії постраждалих від аварії (абз 3, п. 4 ч. 1 ст. 14), пільги і компенсації постраждалим внаслідок аварії на ЧАЕС (ст. 20), порядок і розміри встановлення додаткової пенсії постраждалим від аварії на ЧАЕС (ст.50), порядок обчислення середньомісячного заробітку для призначення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, призначеної відповідно до статті 54 цього Закону. Можливість КМУ визначати вказані механізми внесенням змін до цих статей Закону Завжди чітко прописана у вищезазначених статтях, крім ст. 59 зазначеного Закону, що доводить про відстутність у КМУ права регулювання своїми актами механізму застосування цієї статті.

Як висновок, пенсія особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби обчислюється виключно на підставі Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Постанова ж КМУ від 15.11.2017 №851 "Про внесення змін до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що вносить зміни до постанови КМУ від 23.11.2011 №1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" звужує право позивача, що встановлене Законом, як актом, що має вищу юридичну силу порівняно з підзаконним актом.

Тому суд дійшов висновку, що відмова відповідача у перерахунку пенсії позивача, викладена у листі від 15.10.2019 №1307/0-15, за його заявою від 20.09.2019 є протиправною, а відповідні доводи позивача - обґрунтовані.

Отже, позовні вимоги є такими, що підлягають до задоволення.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови в здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі ч. 3 ст. 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року згідно відсотку втрати працездатності 80% з 01.10.2017.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (, вул. Січових Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018) здійснити перерахунок та виплату основної державної пенсії ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) на підставі ч. 3 ст. 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року згідно відсотку втрати працездатності 80%, починаючи з 01.10.2017.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Микитюк Р.В.

Рішення складене в повному обсязі 24 лютого 2020 р.