Справа № 1.380.2019.004697
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції : Лунь З.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2020 рокуЛьвівСправа № 1.380.2019.004697 пров. № 857/13685/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Бруновської Н.В.

суддів: Макарика В.Я., Матковської З.М.

за участю секретаря судового засідання: Гнатик А.З.

представник відповідача: Безрук В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Громадської організації «Асоціація жінок-юристок «ЮрФем» на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2019 року у справі № 1.380.2019.004697 за адміністративним позовом Громадської організації «Асоціація жінок-юристок «ЮрФем» до Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ :

13.09.2019р. позивач Громадська організація «Асоціація жінок-юристок «ЮрФем» звернувся в суд з позовом до Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення про визнання протиправною бездіяльність в частині невжиття заходів щодо проведення перевірки телеканалу « 112 України» чи інших заходів реагування та їх порушення та зобов`язання вжити санкцій до телеканалу « 112 Україна». за порушення яке мало місце 08.06.2019 р. у ефірі випуску ток-шоу «Чому так ?»

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 05.11.2019р. в позові відмовлено.

Не погоджуючись із даним рішенням, апелянт Громадська організація «Асоціація жінок-юристок «ЮрФем» подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Апелянт просить суд, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05.11.2019р. скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Представник відповідача Безрук В.С. в судовому засіданні просив суд, апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, хоча належним чином повідомленні про дату, час і місце розгляду справи в порядку ст.126 КАС України, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ст.313 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, учасника процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Як видно із матеріалів справи, Громадська організація «Асоціація жінок-юристок України «Юрфем» звернулася із письмовою скаргою до Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення, в якій просила провести перевірку випуску програми «Чому так?» від 08.06.2019р. на телеканалі « 112 Україна».

Зокрема, підставою подання скарги є висловлювання, спрямовані на створення негативного образу жінок, згадки про жінок відбувалися у принизливому та образливому контексті, а також висловлено тези про неповноцінність жінок тощо.

За результатами розгляду скарги, відповідач листом від 15.08.2019р. №16/364 зазначив, що у Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення немає законних підстав для призначення перевірки та вжиття регуляторним органом відповідних заходів реагування.

ст. 14 Закону України «Про Національну раду України з питань телебачення та радіомовлення» визначено, що Національна рада наділена наглядовими та регуляторними повноваженнями щодо дотримання телерадіоорганізаціями вимог законодавства у галузі телерадіомовлення, а також нагляд за дотримання ліцензіатами умов ліцензії.

Із змісту ст. 13 Закону України «Про Національну раду України з питань телебачення і радіомовлення» видно, що Національна рада здійснює офіційний моніторинг телерадіопрограм, нагляд за дотримання телерадіоорганізаціями та провайдерами програмної послуги вимог законодавства у галузі телерадіомовлення та застосовує в межах своїх повноважень санкції відповідно до закону.

Відповідно до ч.2 ст.72 Закону України «Про телебачення і радіомовлення» Національна рада застосовує санкції до телерадіоорганізацій у разі порушення ними вимог цього Закону та/або умов ліцензії.

Так, ч.2 ст.6 Закону України «Про телебачення і радіомовлення» визначено вичерпний перелік випадків за порушення яких Національна рада може застосовувати санкції до телеорганізацій. Не допускається використання телеорганізацій для:

- поширення відомостей, що становлять державну таємницю, або іншої інформації, яка охороняється законом;

- закликів до насильницької зміни конституційного ладу України;

- закликів до розв`язування агресивної війни або її пропаганди та/або розпалювання національної, расової чи релігійної ворожнечі та ненависті;

- необґрунтованого показу насильства;

- пропаганди винятковості, зверхності або неповноцінності осіб за ознаками їх релігійних переконань, ідеології, належності до тієї чи іншої нації або раси, фізичного або майнового стану, соціального походження;

- трансляції програм та передач, у яких телеглядачам та/або радіослухачам надаються послуги з ворожіння та гадання, а також платні послуги у сфері народної та/або нетрадиційної медицини;

- трансляції програм або їх відеосюжетів, які можуть завдати шкоди фізичному, психічному чи моральному розвитку дітей та підлітків, якщо вони мають змогу їх дивитися;

- трансляції телепередач, виготовлених після 1 серпня 1991 року, що містять популяризацію або пропаганду органів держави-агресора та їхніх окремих дій, що виправдовують чи визнають правомірною окупацію території України. Для цілей застосування цієї норми використовуються визначення та критерії, встановлені Законом України «Про кінематографію»;

- трансляції аудіовізуальних творів (фільмів, телепередач, крім інформаційних та інформаційно-аналітичних телепередач), одним із учасників яких є особа, внесена до Переліку осіб, які створюють загрозу національній безпеці, оприлюдненого на веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах культури та мистецтв. При цьому учасником аудіовізуального твору вважається фізична особа, яка брала участь у його створенні під власним ім`ям (псевдонімом) або як виконавець будь-якої ролі, виконавець музичного твору, що використовується в аудіовізуальному творі, автор сценарію та/або текстів чи діалогів, режисер-постановник, продюсер;

- розповсюдження і реклами порнографічних матеріалів та предметів; пропаганди наркотичних засобів, психотропних речовин з будь-якою метою їх застосування;

- поширення інформації, яка порушує законні права та інтереси фізичних і юридичних осіб, посягає на честь і гідність особи;

- здійснення інших вчинків, за якими наступає кримінальна відповідальність.

Колегія суддів погоджується з доводами позивача, що зміст висловлювань, про які йдеться в скарзі, не порушує жодної норми з наведеного вище переліку.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки відповідач Національна рада України з питань телебачення і радіомовлення як суб`єкт владних повноважень діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законами та Конституцією України. У відповідача немає законних підстав для призначення перевірки та вжиття заходів реагування за скаргою позивача, оскільки чинним законодавством передбачений вичерпний перелік випадків коли Національна рада України з питань телебачення та радіомовлення» може застосовувати санкції до телеорганізацій за порушення норм встановлених ч.2 ст. 6 Закону України «Про телебачення і радіомовлення» щодо змісту телерадіопередач.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Інші доводи які викладені в апеляційних скаргах не спростовують висновки колегії суддів.

В ст.242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

ст. 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Громадської організації «Асоціація жінок-юристок «ЮрФем» залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2019 року у справі № 1.380.2019.004697 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Строк оскарження постанови, в якій оголошено вступну та резолютивну частину судового рішення обчислюється з дня складення постанови у повному обсязі.

Суддя Н.В. Бруновська

Суддя В.Я. Макарик

Суддя З.М. Матковська

Постанова в повному обсязі складена 24.02.2020р.