Справа № 1840/3425/18
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2020-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2020 р.Справа № 1840/3425/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: П`янової Я.В.,

Суддів: Зеленського В.В. , Чалого І.С. ,

за участю секретаря судового засідання Олійник А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 21.12.2019 року, головуючий суддя І інстанції: С.М. Гелета, м. Суми, повний текст складено 21.12.19 року по справі № 1840/3425/18

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області

про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

20.12.2019 ОСОБА_1 (далі - заявник, позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду із заявою про ухвалення додаткового судового рішення про встановлення судового контролю за виконанням рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12.10.2018 по справі № 1840/3425/18 відповідно до ст. 382 КАС України. Вказаним додатковим судовим рішенням просив встановити контроль за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області подати в 10-ти денний термін звіт про виконання рішення суду.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2019 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по справі № 1840/3425/18 - відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати зазначену ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким вимоги заяви задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги заявник зазначає, що до цього часу рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12.10.2018 по справі № 1840/3425/18 не виконано і не виконується уже протягом усього 2019 року.

Таким чином, ГУПФУ в Сумській області фактично проігнорувало виконання вказаного судового рішення як добровільно, так і в рамках виконавчого провадження, а саме, не здійснивши виплату позивачу пенсії з урахуванням уже сплачених сум, починаючи з 01.01.2016.

Головне управління Державної казначейської служби України в Сумській області також проігнорувало виконання рішення суду, надавши відповідь від 14.02.2019 за № 13-8/457-1092 та відтермінувавши його виконання на невизначений термін.

Отже, невиконання та ухилення від виконання судового рішення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області та Головним управлінням Державної казначейської служби України в Сумській області було підставою для звернення до суду.

В свою чергу, в мотивувальній частині ухвали суд першої інстанції, на думку заявника, безпідставно вказав, що ним, як позивачем, не зазначено жодної із підстав ухвалення рішення про встановлення судового контролю, не дивлячись на те, що ані Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області, ані Головним управлінням Державної казначейської служби України в Сумській області протягом року не виконано рішення суду ні добровільно, ні в межах виконавчого провадження.

При цьому, позивач зазначає, що положення КАС України не містять такого обмеження щодо застосування заходів судового контролю, передбачених ч. 1 ст. 382 КАС України.

Тобто, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, суд може й після ухвалення такого рішення.

В той же час, суд першої інстанції не звернув уваги на рішення суду, яким зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити перерахунок та виплату призначеної пенсії.

Враховуючи, що відповідно до ст. 382 КАС України, судовий контроль встановлюється після ухвалення судового рішення у справі (вживається словосполучення "суд, який ухвалив"), заявник дійшов висновку, що для встановлення судового контролю повинен видаватись окремий процесуальний документ (ухвала) після ухвалення рішення у справі, якщо воно фактично не виконується, і саме судом, який виніс відповідне рішення, посилаючись при цьому на правові висновки Великої палати Верховного Суду, викладені в ухвалі від 20.06.2018 у справі №800/592/17, Верховного Суду в постанові від 18.04.2019 по справі № 286/766/17, у додатковій постанові від 31.07.2018 року у справі № 235/7638/16-а.

Заявник також вважає, що не виконуючи рішення від 12.10.2018 року по справі №1840/3425/18, відповідачем порушено вимоги ст. 129-1 Конституції України, ч. 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання, призначеного на 18.02.2020, за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, в якому просив зобов`язати відповідача щомісячно, з 01.01.2016, здійснювати нарахування та виплату пенсії в розмірі 70 % відповідних сум грошового забезпечення.

Також, просив встановити судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом подання звіту про його виконання.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 12.10.2018 по справі № 1840/3425/18 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про зобов`язання вчинити дії - задоволено частково.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ,і.к. НОМЕР_1 ) в розмірі 70 % грошового забезпечення з 01.01.2016 з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні інших вимог - відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (40009, м. Суми, вул. Пушкіна, 1, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ,і.к. НОМЕР_1 ) суму судового збору в розмірі 704,80 грн.

Вказане рішення набрало законної сили.

У зв`язку з невиконанням в повному обсязі відповідачем у добровільному порядку вищезазначеного рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12.10.2018 по справі № 1840/3425/18, ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою в порядку ст. 252 КАС України про ухвалення додаткового судового рішення про встановлення судового контролю за виконанням рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12.10.2018 по справі № 1840/3425/18 відповідно до ст. 382 КАС України.

Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, суд першої інстанції виходив з того, що рішенням суду по даній справі вирішено усі позовні вимоги ОСОБА_1 , а також питання судових витрат, визначено спосіб виконання такого рішення, у зв`язку із чим заява не підлягає задоволенню.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Положеннями ст. 252 КАС України регулюється питання ухвалення додаткового судового рішення.

Суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; судом не вирішено питання про судові витрати (ч.1 ст.252 КАС України).

Тобто, нормами КАС України передбачені випадки, коли суд може ухвалити додаткове судове рішення, перелік яких є вичерпним.

Згідно з ч. 2 ст. 252 КАС України заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Відповідно до змісту вказаної статті, додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.

В свою чергу, відповідно до ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги позивача щодо наявності підстав для ухвалення додаткового судового рішення, колегія суддів зауважує, що приписами ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Тобто, на думку колегії суддів, наведена норма визначає перелік позовних вимог, які можуть бути вирішені адміністративним судом, в той час як питання встановлення судового контролю є процесуальним питанням, пов`язаним з виконанням рішення в адміністративній справі, є заходом превентивного впливу на відповідача у справі з метою своєчасного виконання своїх зобов`язань у межах відповідної справи.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 12.10.2018 вирішено всі позовні вимоги ОСОБА_1 , а також питання судових витрат та визначено спосіб виконання такого рішення, а тому відсутні підстави для застосування положень ст. 252 КАС України.

При цьому, колегія суддів зауважує, що зазначеним рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 12.10.2018 по справі № 1840/3425/18 на відповідача не було покладено обов`язку подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, а у задоволенні відповідної вимоги позивача у позовній заяві - відмовлено.

Вказана відмова позивачем не оскаржена.

Таким чином, питання застосування судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судом у межах розгляду даної справи вже вирішувалось.

Колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на те, що в апеляційній скарзі позивач фактично наводить свої обґрунтування щодо наявності підстав для встановлення судового контролю як засобу, який забезпечує виконання судового рішення задля здійснення ефективного правосуддя, натомість не наводить належного обґрунтування, в чому саме виявилося порушення судом першої інстанції вимог ст. 252 КАС України при винесенні ухвали про відмову у задоволенні заяви про ухвалення додаткового судового рішення.

Посилання в апеляційній скарзі на правові висновки Великої палати Верховного Суду, викладені в ухвалі від 20.06.2018 у справі №800/592/17, Верховного Суду в постанові від 18.04.2019 по справі № 286/766/17, у додатковій постанові від 31.07.2018 року у справі № 235/7638/16-а, колегія суддів не приймає до уваги.

Так, в ухвалі від 20.06.2018 у справі №800/592/17 Велика палата Верховного Суду дійсно задовольнила клопотання позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення.

Однак, колегія суддів зауважує, що в цій справі клопотання подане відповідно до ст. 382 КАС України, а не відповідно до ст. 252 КАС України про ухвалення додаткового судового рішення про встановлення судового контролю, як у даній справі.

У додатковій постанові від 31.07.2018 року у справі № 235/7638/16-а Верховний Суд заяву позивача про ухвалення додаткового судового рішення задовольнив лише щодо судових витрат.

В свою чергу, відмовив заявнику в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення про встановлення строку для подання суб`єктом владних повноважень - відповідачем до суду першої інстанції звіту про виконання постанови.

У постанові від 18.04.2019 по справі № 286/766/17 Верховний Суд встановив судовий контроль за виконанням судового рішення шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області подати звіт про його виконання до Верховного Суду у місячний строк з дня його ухвалення.

Однак, позивачем в цій справі було заявлено клопотання про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення у позовних вимогах, а не в межах ст. 252 КАС України про ухвалення додаткового судового рішення.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 зводиться в цілому до протиправності дій відповідача щодо невиконання рішення суду, проте, колегія суддів наголошує на тому, що в даному випадку підстав для застосування саме ст. 252 КАС України немає.

В свою чергу, колегія суддів зауважує, що саме з метою належного захисту прав щодо виконання судових рішень законодавцем нормативно врегульовано питання судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах, зокрема, одним із способів судового контролю є порядок визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.

Особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду (ч. 1 ст.383 КАС України).

Зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції підтверджує, що ухвала суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеній ухвалі, у зв`язку з чим підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 21.12.2019 року по справі № 1840/3425/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Я.В. П`янова
Судді В.В. Зеленський І.С. Чалий
Повний текст постанови складено 24.02.2020 року