Справа № 620/2120/19
Суддя: Парінов Андрій Борисович
Дата ухвалення: 2020-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/2120/19 Суддя (судді) першої інстанції: Падій В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Земляної Г.В.,

Ключковича В.Ю.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2019 р. у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Комтехінвест" до Державна фіскальна служба України, Головного управління ДФС у Чернігівській області про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Чернігівського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Комтехінвест» з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 16.09.2019, просило суд:

- визнати протиправними та скасувати рішення від 11.06.2019, а саме: №1189593/41968145, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної від 08.04.2019 №1; №1189595/41968145, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної від 17.04.2019 №3; №1189594/41968145, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної від 23.04.2019 №4; №1189596/41968145, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної від 23.04.2019 №5;

- зобов`язати ДФС України зареєструвати податкові накладні: від 08.04.2019 №1; від 17.04.2019 №3; від 23.04.2019 №№4,5 в Єдиному реєстрі податкових накладних датою їх подання на реєстрацію.

- зобов`язати ДФС України подати до суду звіт про виконання рішення суду протягом одного тижня з дня набрання законної сили судовим рішенням у даній справі.

Обґрунтовуючи вимоги, позивачем зазначено, що відповідачу було надано усі необхідні документи, які підтверджують реальність здійснення операцій по податковим накладним від 08.04.2019 №1; від 17.04.2019 №3; від 23.04.2019 №№4,5, детально пояснюють специфіку діяльності товариства, підтверджують наявність матеріально-технічної бази для ведення профільного виду діяльності, дотримання принципу обачності при виборі своїх контрагентів. Однак відповідач обмежився лише аналізом наданих позивачем документів та пояснень без належної перевірки. Вважає, що у оскаржуваних рішеннях лише процитовано норму законодавства, без будь-якої конкретизації переліку необхідних документів та без врахування вже наданих, що свідчить про їх протиправність.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2019 року адміністративний позов задоволено в повному обсязі.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на неповне дослідження судом першої інстанції обставин справи та порушення норм матеріального права, просить скасувати рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2019 року у даній справі та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує зокрема, тим, що судом першої інстанції не було прийнято до уваги, ту обставину, що позивач не надав до контролюючого органу всіх документів, що підтверджуюить правомірність складання податкових накладних. З огляду на зазначене, відповідач стверджує, що податковим органом було правомірно прийнято оскаржувані рішення.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надхлодило.

Учасники судового процесу, належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, явку уповноважених представників до суду не забезпечили та про причини їх неявки суду не повідомили, будь-яких заяв та/або клопотань до суду не надали.

З огляду на зазначене та керуючись приписами п. 2 ч. 1 ст. 311 та ч. 2 ст. 313 КАС України, колегія суддів визнала за можливе здійснити апеляційний розгляд справи у порядку письмового провадження.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 22.03.2019 між ТОВ «Армшляхбуд» (Замовник) та ТОВ «Комтехінвест» (Виконавець) укладено договір про надання послуг №05/03-19, відповідно до якого Виконавець зобов`язується за завданням Замовника надати послуги з розширення міського кладовища «Яцево» в м. Чернігові механізованим способом з використанням власної та/або орендованої спецтехніки в порядку та на умовах, визначених цим Договором, а Замовник в свою чергу зобов`язується прийняти надані послуги та оплатити їх відповідно до умов цього Договору. Послуги надаються в обмежених умовах забудованої частини населеного пункту. -

Відповідно до умов цього Договору Виконавець надає Замовнику наступні послуги механізованим способом: розбирання ґрунту бульдозерами; розбирання ґрунту з навантаженням на автомобілі-самоскиди екскаваторами одноковшевими дизельними. Вартість послуг за цим договором встановлюється у сумі 799141,00 грн., крім того податок на додану вартість у сумі 159828,20 грн. Всього за послуги з розроблення грунту механізованим способом - 958969,20 грн.. Розрахунок за фактично надані послуги здійснюється шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Виконавця в наступному порядку: Замовник здійснює авансовий платіж у розмірі не менше 50% протягом 10 календарних днів з моменту підписання договору. Остаточний розрахунок Замовник здійснює протягом 10 календарних днів з моменту підписання акту виконаних робіт. Строк надання послуг за договором з 22.03.2019 по 31.12.2019. Протягом 5 робочих днів після фактичного огляду результатів наданих послуг та отримання двох екземплярів актів наданих послуг Замовник зобов`язаний або підписанти такі акти, або надати аргументовану відмову в їх підписанні (а.с.150-153).

08 квітня 2019 року позивачем виписана податкова накладна №1 (на загальну суму 20000,00 грн., у т.ч. ПДВ 3333,33 грн.), 17 квітня 2019 - №3 (на загальну суму 100000,00 грн., у т.ч. ПДВ 16666,67 грн.), 23 квітня 2019 - №4 (на загальну суму 6000,00 грн., у т.ч. ПДВ 1000,00 грн.) та №5 (на загальну суму 9000,00 грн., у т.ч. ПДВ 1500,00 грн.) та подано їх для реєстрації в Єдиному державному реєстрі податкових накладних (а.с.74-81).

Водночас, як було встановлено судом першої інстанції позтивачем було отримано квитанції в яких зазначено, що відповідно до пункту 201.16. статті 201 Податкового кодексу України реєстрація ПН зупинена, оскільки ПН відповідають критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним підпунктом 1.6. пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податку; запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН».

04 та 10 червня 2019 року позивачем було подано до контролюючого органу повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено (а.с.82-85).

До вищевказаних повідомлень позивачем були додані наступні документи: пояснення щодо кожної господарської операції; копія договору про надання послуг від 22.03.2019 № 05/03-2019; виписки банку (а.с.135-153).

11 червня 2019 року Комісією Головного управління ДФС у Чернігівській області прийняті оскаржувані рішення якими відмовлено позивачу у реєстрації вказаних податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, у зв`язку з ненаданням платником податку копій документів, а саме: договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції, первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт/послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні (а.с.70-73).

Також судом встановлено, що листом від 12.06.2019 №69 ТОВ «Армшляхбуд» направило на адресу позивача надані ним 12.05.2019 для підпису Акти наданих послуг №№ 2 і 9 до Договору від 22.03.2019 №05/03-2019 та повідомило, що жодних зауважень до об`ємів наданих послуг Замовник не має, у зв`язку з чим повертає по одному примірнику підписаного та скріпленого печаткою товариства Акту наданих послуг (а.с.154-156).

20.06.2019 позивачем додатково подано до контролюючого органу повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленим ПН/РК, однак відповідно до Квитанції №2 від 20.06.2019 останнє не прийнято (а.с.157).

Вважаючи рішення податкового органу протиправним, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Приймаючи рішення щодо задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувані рішення не місять чіткого визначення підстав та мотивів для їх прийняття, що у свою чергу свідчить про їх необґрунтованість та протиправність.

При цьому, з огляду на протиправність оскаржуваних рішень та відповідно до вимог Податкового кодексу України Чернігівський окружний адміністративний суд дійшов висновку, що ефективним захистом прав позивача буде зобов`язання Державної фіскальної служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкові накладні від 07.12.2018 № 2.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1246 від 29.12.2010 (надалі - Порядок № 1246), податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі - платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно з пунктом 12 Порядку № 1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 201.3 і 201.9 статті 200-1 Податкового кодексу України (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 року); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації / зупинення реєстрації / відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг"та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Пунктом 13 Порядку № 1246 передбачено, що за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Відповідно до приписів пункту 201.16 статті201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 5 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 117 (надалі - Порядок № 117), податкова накладна/ розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

Відповідно до змісту пункту 10 Порядку № 117 критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади.

Пунктом 13 Порядку № 117 передбачено, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складання податкової накладної/розрахунку коригування; 2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД/послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена; 3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Підпункт 1.6 пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податків містить у собі визначення різних обставин встановлення ризиковості платника податків: платник податків відповідає критеріям ризиковості, якщо: комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме:

- платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях і тимчасово окупованій території, в розумінні Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України";

- платник податку зареєстрований платником ПДВ менше трьох місяців;

- платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах Державної казначейської служби України (крім бюджетних установ);

- платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років;

- платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України;

- платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2статті 46 Податкового кодексу України (далі - Кодекс);

- наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.

Як було встановлено судом, контролюючим органом сформовано висновок про відповідність направлених позивачем на реєстрацію податкових накладних критеріям ризиковості платника податку, визначених підпунктом 1.6 пункту 1 "Критеріїв ризиковості платника податку".

При цьому, судова колегія погодждується з висновком суду першої інстанції, що контролюючим органом не зазначено конкретного та чіткого критерію ризиковості платника податку, достатнього для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі якого здійснено зупинення реєстрації податкової накладної товариства. При цьому, судова колегія зазначає, що контролюючим органом у квитанції зазначено лише загальне посилання на відповідність податкової накладної критерію ризиковості платника податку.

Натомість, необхідно звернути увагу на те, що принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень і положення пункту 13 Порядку № 117 вимагають від контролюючого органу зазначення конкретного виду критерію.

Водночас, ані під час судового розгляду даної справи, ані в апеляційній скарзі, контролюючий орган не зазначвив обставини, на підставі яких дійшов висновку про відповідність поданих позивачем податкових накладних критеріям ризиковості платника податку і не довів правомірність зупинення реєстрації зазначених накладних.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, фіскальний орган був зобов`язаний у квитанції чітко вказати не тільки на конкретний вид критерію, який встановлений підпунктом 1.6 пункту 1 Критеріїв, а і на відповідне рішення, відповідно до якого товариство внесено до переліку ризикових платників.

Пунктами 6 та 7 Порядку № 117 визначено, що у разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється. У разі коли за результатами моніторингу податкова накладна/розрахунок коригування відповідають критеріям ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

З аналізу змісту вказаних норм убачається, що підставами для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є наступна відповідність:

1) платника податку - критеріям ризиковості платника податку;

2) податкової накладної/розрахунку коригування - критеріям ризиковості здійснення операції.

Отже, положення зазначених пунктів Порядку № 117 є чіткими і не припускають неоднозначне (множинне) трактування обов`язків контролюючих органів.

У свою чергу, реєстрація поданої товариством податкової накладної зупинена, як зазначено у квитанції, через те, що ПН/РК відповідає певним вимогам "Критеріїв ризиковості платника податку", тобто, відповідачем застосовано критерії ризиковості платника податку до податкової накладної, а не до платника податку - позивача, що свідчить про те, що контролюючим органом реєстрацію накладної зупинено з підстав, які не передбачені Порядком № 117.

У той же час, згідно з пунктами 14, 15 Порядку № 117 перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством. Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній/розрахунку коригування. Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних/розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні/розрахунки коригування складені на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних/розрахунках коригування відображені однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з УКТЗЕД або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг).

Пунктами 18-21 Порядку № 117 передбачено, що письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів. Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС). Зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі. Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Поряд з цим, форма рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН визначена Порядком № 117 (додаток 2 до Порядку).

Форма такого рішення передбачає, що у разі відмови в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН через ненадання платником податку копій документів, документи, які не надано, повинні бути підкресленими, тобто конкретно вказані.

У рішенні про відмову в реєстрації податкової накладної вказано, що платником податку не було надано копій документів.

Проте, як правильно було встановлено судом першої інстанції, з рішення про відмову в реєстрації податкової накладної не зрозуміло, чому саме було прийнято рішення про відмову в здійсненні реєстрації, зважаючи на відсутність зазначення конкретного документа, якого не вистачає або який складено з порушеннями та не приймається до уваги.

При цьому, судова колегія не приймає до уваги посилання апелянта на те, що позивачем не було надано до контролюючого органу всіх необхідних документів, оскільки всупереч нормам чинного законодавства, в оскаржуваних ріщшеннях відповідачем не було зазначено конкретних документів, які позивач зобо`язаний був надати, проте не надав. Крім того, в апеляційній скарзі контролюючим органом відповідного переліку документів також не визначено.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржувані рішення Комісії є необґрунтованими, безпідставними та такими, що підлягають скасуванню.

Разом з цим, судова колегія зауважує, що факт зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних не спростовує ані факту здійснення платником податків господарської операції, ані факту наявності дати виникнення саме першої події (постачання товарів/послуг, або отримання коштів), що підтверджується первинними документами, на підставі яких складається податкова накладна/розрахунок коригування.

Щодо позовної вимоги позивача про зобов`язання Державної фіскальної служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні суд зазначає наступне.

Приписами пункту 20 Порядку № 1246 передбачено, що у разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

В даному випадку, зобов`язання відповідача зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних подані позивачем податкові накладні є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, та належним способом захисту порушеного права.

З урахуванням викладеного, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Разом з цим, колегією суддів встановлено, що судом першої інстанції було у повній мірі встановлено обставини справи, яким надано належну правову оцінку із дотриманням діючих норм матеріально та процесуального права.

У свою чергу, вказані в апеляційній скарзі доводи контролюючого органу не свідчать про наявність передбачених ст. 317 КАС України підстав для скасування рішення суду першої інстанції, зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують та не дають підстав вважати, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242-245, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328-329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Чернігівській області залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2019 рзалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Головуючий суддя А.Б. Парінов

Судді Г.В. Земляна

В.Ю. Ключкович