Справа № 420/6814/19
Суддя: Харченко Ю.В.
Дата ухвалення: 2020-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6814/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Харченко Ю.В. розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування Рішення щодо відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах від 21.06.2019р. №2051; зобов`язання повторно розглянути надані документи, та прийняти рішення щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просить суд визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах від 21.06.2019р. №2051; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути надані ОСОБА_1 документи, та прийняти рішення щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наявність у нього необхідного стажу роботи, оскільки відповідно до Довідки від 28.03.2019року №02-7/143 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, виданої Державним підприємством «Одеський морський торговельний порт», пільговий стаж ОСОБА_1 становить 14 років 10 місяців 28 днів, впродовж якого він виконував установку двигунів, укладку і центровку водопроводів всередині відсіків суден, слюсарне оброблення, ремонт, складання деталей та вузлів всередині відсіків суден за професією, посадою слюсар-судноремонтник, котра передбачена Списком №2, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994року, №162, розділ XIV «Металообробка», підрозділ 3 «Котельні, суднокорпусні, суднобудівні і судноремонтні роботи», робітники. Також, на думку позивача, відповідачем безпідставно, та необґрунтовано не враховано період роботи з 23.08.1992р. по 30.04.2001р., оскільки підставою для призначення пенсії на пільгових умовах є відповідний стаж роботи, а не дотримання всіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області з позовними вимогами не погоджується, та вважає їх необґрунтованими з підстав, викладених у письмовому відзиві на позовну заяву (вхід.№45719/19 від 03.12.2019р.), наголошуючи, зокрема, на тому, що страховий стаж ОСОБА_1 становить 27 років 5 місяців, що є недостатнім для призначення пенсії на пільгових умовах. При розрахунку пільгового стажу не враховано періоди роботи на посаді слюсаря-судноремонтника з 28.01.1985р. по 11.09.1985р., з 20.09.1985р. по 05.01.1988р., з 19.01.1988р. по 05.06.1989р., з 23.06.1989р. по 15.04.1990р., з 01.03.1991р. по 14.03.1991р., з 29.06.1991р. по 12.11.1995р. в цеху навігаційного ремонту та на судноремонтно-машинобудівній ділянці; з 14.12.1995р. по 31.01.1997р., з 01.05.1997р. по 30.06.1999р., з 01.10.1999р. по 16.02.2000р., з 09.08.2000р. по 22.08.2002р. в механічному цеху, в цеху паливної апаратури та машинобудівному виробництві, оскільки згідно наказу про результати атестації робочого місця встановлено право на пільгове пенсійне забезпечення слюсарю-судноремонтнику машинного відділення, картеру та трюму. Однак, після перевірки, в порядку контролю, всіх наявних документів у пенсійній справі ОСОБА_1 встановлено, що можливо зарахувати до пільгового стажу періоди роботи позивача з 28.01.1985р. по 21.08.1992р., з 01.05.2001р. по 22.08.2002р. Таким чином, загальний страховий стаж ОСОБА_1 становить 27 років 5 місяців, та 8 років 10 місяців пільговий стаж.

Ухвалою суду від 18.11.2019р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі №420/6814/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування Рішення щодо відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах від 21.06.2019р. №2051; зобов`язання повторно розглянути надані документи, та прийняти рішення щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 09.12.2019р. провадження у справі №420/6814/19 зупинено відповідно до п.1 ч.2 ст.236 КАС України.

Ухвалою суду від 29.01.2020р., у зв`язку з усуненням обставин, котрі слугували підставою для зупинення провадження, провадження по справі №420/6814/19 поновлено.

Ухвалою суду від 29.01.2020р., з урахуванням положень п.3 ч.2 ст.183 КАС України, закрито підготовче провадження, та призначено справу до судового розгляду по суті.

Відповідно до ч.3 ст.194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Таким чином, беручи до уваги вищевикладене, а також те, що від повноважних представників позивача - ОСОБА_1 , та відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до суду надійшли клопотання (від 29.01.2020р. вхід.№4083/20, від 29.01.2020р. вхід.№ЕП/912/20) про розгляд справи без їх участі, розгляд даної адміністративної справи, з урахуванням приписів ч.3 ст.194 КАС України, здійснюється в порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності, та системно проаналізувавши приписи чинного законодавства, суд встановив наступне.

Як встановлено судом, та вбачається з матеріалів справи, за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 05.04.2019р. №2051 щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, Відділом з питань призначення пенсій Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області прийнято Рішення про відмову у призначенні пенсії №2051 від 21.16.2019р.

Не погодившись з означеним Рішенням Відділу з питань призначення пенсій Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про відмову у призначенні пенсії №2051 від 21.16.2019р., позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з даною позовною заявою.

Так, на думку суду, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах від 21.06.2019р. №2051; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути надані ОСОБА_1 документи, та прийняти рішення щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах, підлягають частковому задоволенню, з урахуванням наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зокрема, як встановлено судом, та вбачається з наявних у матеріалах справи документів, у Рішенні Відділу з питань призначення пенсій Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про відмову у призначенні пенсії №2051 від 21.16.2019р. зазначено, що до пільгового стажу не враховано період роботи з 23.08.1992р. по 30.04.2001р., протягом якого ОСОБА_1 працював на посаді слюсаря-судноремонтника. Згідно трудової книжки заявник працював на посаді слюсара-судноремонтника: з 28.01.1985р. по 31.10.1993р. у цеху навігаційного ремонту; з 01.11.1993р. переведено на судноремонтно-машинобудівну ділянку; з 30.07.1996р. - механічний цех; з 01.06.1997р. - цех паливної апаратури; з 01.05.2001 - машинобудівне виробництво. Згідно Наказу по результатам атестації робочого місця №41 від 17.02.1995р., та переліку робочих місць, виробництв, робіт, професій встановлено право на пільгове пенсійне забезпечення слюсарю-судноремонтнику машинного відділення, картеру та трюму. Отже, вищезазначені атестації не розповсюджуються на цехи, ділянки, виробництва у яких саме працював заявник. Також, згідно акту перевірки ОСОБА_1 у період з 01.02.2000р. по 30.04.2001р. отримував заробітну плату в ОСП «Тадис», а атестація робочого місця по цьому окремому підрозділу відсутня. До загального стажу не враховано період з 2002р. по 2007р. на посаді інженера-технолога у ПП «ЖИКО», оскільки у даті та підставі наказу про звільнення наявні необумовлені виправлення, а також згідно індивідуальних відомостей на застраховану особу дані за цей період у вищезазначеному підприємстві відсутні. Також, до страхового стажу не враховано період з 12.05.2015р. по 04.09.2015р., протягом якого заявник працював у ТОВ «Пелорус», оскільки у номері наказу про звільнення наявне необумовлене виправлення.

Водночас, з означеною позицією Відділу з питань призначення пенсій Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, викладеною в спірному Рішенні про відмову у призначенні пенсії №2051 від 21.16.2019р. погодитися неможливо, з урахуванням наступного.

Так, судом з`ясовано, що на час звернення до Відділу з питань призначення пенсій Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 05.04.2019р. №2051 щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 ОСОБА_1 виповнилося 55 років.

Як встановлено судом, та вбачається з наявної у матеріалах справи копії Трудової книжки серії НОМЕР_1 , з 28.01.1985р. ОСОБА_1 прийнято на посаду слюсаря-судноремонтника І розряду цеху навігаційного ремонту; 01.12.1987р., у зв`язку з переходом на нові умови праці і перетарифікації робіт, ОСОБА_1 встановлено кваліфікацію слюсаря-судноремонтника ІІ розряду навігаційного виробництва; 01.06.1993р. - присвоєно ІІІ розряд слюсаря-судноремонтника навігаційного виробництва; 01.11.1993р. - переведено слюсарем-судноремонтником ІІІ ділянки ЦТА; 01.11.1993р. - переведено на судноремонтно-машинобудівельну ділянку слюсарем-судноремонтником ІІІ розряду; 30.07.1996р. - присвоєно ІV розряд слюсаря-судноремонтника 4 механічного цеху; 01.06.1997р. - присвоєно V розряд слюсаря-судноремонтника цеху паливної апаратури; 01.05.2001р. - слюсар-судноремонтник V розряду машинобудівельного виробництва; 03.05.2002р. - присвоєно VІ розряд слюсаря-судноремонтника машинобудівельного виробництва; 22.08.2002р. - звільнено відповідно до ст.38 КЗпП України (за власним бажанням); у період з 01.09.2002р. по 27.02.2007р. - працював у ПП «ЖИКО» на посаду інженера-технолога; у період з 01.03.2007р. по 16.06.2009р. працював у ПКФ «Осирис» ТОВ на посаді інженера-технолога.

Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються, зокрема: види пенсійного забезпечення, умови участі в пенсійній системі чи їх рівнях, пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат, джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Статтею 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Частиною 1 статті 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до пункту 1 пункту 2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на посадах, що дають право на призначення пенсії за вислугу років, та які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди зазначеним вище особам пенсії призначають за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого в Законі України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до ч.1 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи; жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи (абз.24 п.2 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування").

Вказані положення Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" кореспондуються із нормами Закону України "Про пенсійне забезпечення", відповідно до п."б" ст.13 якого на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до п."б" ч.2 ст.100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування": чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи, жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи (абз.24 п."б" ст.13 Закону № 1788-ХІІ).

Отже, із системного аналізу вищенаведених законодавчих приписів, вбачається, що право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктами 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993р. №637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до пункту 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993р. №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.

Згідно з пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993р. №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначено відомостей про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Спеціальний стаж - це період роботи в певних умовах праці чи на посадах, з якими законодавець пов`язує пільгове (або за особливими правилами) пенсійне забезпечення.

Право на пенсію на пільгових умовах полягає у наявності спеціального стажу - період виконання особливого роду трудової діяльності, коли працівник, зайнятий повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць.

Як встановлено, судом, та зазначено вище, відповідно до наявної у матеріалах справи копії Трудової книжки серії НОМЕР_1 , з 28.01.1985р. ОСОБА_1 прийнято на посаду слюсаря-судноремонтника І розряду цеху навігаційного ремонту; 01.12.1987р., у зв`язку з переходом на нові умови праці і перетарифікації робіт, ОСОБА_1 встановлено кваліфікацію слюсаря-судноремонтника ІІ розряду навігаційного виробництва; 01.06.1993р. - присвоєно ІІІ розряд слюсаря-судноремонтника навігаційного виробництва; 01.11.1993р. - переведено слюсарем-судноремонтником ІІІ ділянки ЦТА; 01.11.1993р. - переведено на судноремонтно-машинобудівельну ділянку слюсарем-судноремонтником ІІІ розряду; 30.07.1996р. - присвоєно ІV розряд слюсаря-судноремонтника 4 механічного цеху; 01.06.1997р. - присвоєно V розряд слюсаря-судноремонтника цеху паливної апаратури; 01.05.2001р. - слюсар-судноремонтник V розряду машинобудівельного виробництва; 03.05.2002р. - присвоєно VІ розряд слюсаря-судноремонтника машинобудівельного виробництва; 22.08.2002р. - звільнено відповідно до ст.38 КЗпП України (за власним бажанням); у період з 01.09.2002р. по 27.02.2007р. - працював у ПП «ЖИКО» на посаду інженера-технолога; у період з 01.03.2007р. по 16.06.2009р. працював у ПКФ «Осирис» ТОВ на посаді інженера-технолога.

Відповідно до наявної у матеріалах справи Довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 28.03.2018р. №02-7/143, ОСОБА_1 працював повний робочий день на Одеському судноремонтному заводі ім.50-річчя Радянської України, і за період з 28.01.1985р. по 11.09.1985р., з 20.09.1985р. по 31.10.1986р., з 01.01.1987р. по 05.01.1988р., з 19.01.188р. по 05.06.1989р., з 23.06.1989р. по 15.04.1990р., 01.03.1991р. по 14.03.1991р., 29.06.1991р. по 31.08.1993р., з 01.11.1993р. по 12.11.1995р., з 14.12.1995р. по 31.01.1997р., з 01.05.1997р. по 30.06.1999р., з 01.10.1999р. по 16.02.2000р., 09.08.2000р. по 22.08.2002р., виконував установку двигунів, укладку і центровку валопроводів всередині відсіків суден; ремонт, складання та випробування вузлів і механізмів всередині відсіків суден; слюсарне оброблення, ремонт та складання деталей та вузлів всередині відсіків суден за професією, посадою слюсар-судноремонтник, що передбачена Списком №2, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994р., №162, розділ XIV 'Металообробка", підрозділ 3 «Котельні, суднокорпусні, суднобудівні і судноремонтні роботи», робітники.

Судом з`ясовано, що Наказом Одеського судноремонтного заводу «Про затвердження результатів атестації робочих місць за умовами праці» №41 від 17.02.1995р. встановлено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2 робітникам за професіями з особливо шкідливих та особливо тяжких умовах праці, серед яких, наявна посада - «слюсар-судноремонтник».

Наказом Судноремонтного заводу «Україна» «Про затвердження результатів атестації робочих місць за умовами праці» №179 від 09.08.2000р. встановлено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2 за робітничими професіями з особливо шкідливими та тяжкими умовами праці, серед яких, наявна посада - «слюсар-судноремонтник».

Відповідно до Висновку експертизи якості проведення атестації робочих місць за умовами праці, правильності застосування списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, згідно з якими призначаються пенсії за віком на пільгових умовах, встановлюються другі пільги та компенсації за роботу в шкідливих та важких умовах праці на робочих місцях судноремонтного заводу «Україна» від 27.10.2005р. №05/10-989, складеного Державною експертизою умов праці, по матеріалах атестації (на момент проведення - червень 2000р.) і з урахуванням часу впливу шкідливих факторів показники виробничих факторів на робочих місцях, у тому числі, за посадою «слюсар-судноремонтник» зайнятий на ремонті устаткування всередині відсіків суден та цистерн, відповідають критеріям Списку №2.

Таким чином, з урахуванням дослідження наявних у матеріалах справи документів, судом встановлено, що ОСОБА_1 має право на зарахування до пільгового стажу періоди роботи з 23.08.1992р. по 30.04.2001р., протягом якого ОСОБА_1 працював на посаді «слюсаря-судноремонтника», у зв`язку з чим, під час вирішення питання щодо призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2, Відділом з питань призначення пенсій Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області цілком безпідставно, та необґрунтовано не прийнято до уваги означені спірні періоди роботи ОСОБА_1 .

При цьому, судом відхиляються, та не приймаються до уваги, як на підставу для відмови в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 , посилання відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на неможливість зарахування до пільгового стажу позивача періодів роботи з 2002р. по 2007р. на посаді інженера-технолога у ПП «ЖИКО» (у даті та підставі наказу про звільнення наявні необумовлені виправлення, а також згідно індивідуальних відомостей на застраховану особу дані за цей період у вищезазначеному підприємстві відсутні); з 12.05.2015р. по 04.09.2015р., протягом якого заявник працював у ТОВ «Пелорус» (у номері наказу про звільнення наявне необумовлене виправлення), оскільки підставою для призначення пенсії на пільгових умовах є відповідний стаж роботи, а не дотримання всіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Не всі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Між тим, наведені територіальним органом Пенсійного фонду України обставини, на думку суду, жодним чином не можуть слугувати беззаперечною підставою для позбавлення ОСОБА_1 права на пенсію.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку щодо наявності законодавчо передбачених підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах від 21.06.2019р. №2051; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05.04.2019р. №2051 щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, з доданими до неї документами, з урахуванням окреслених у даному Рішенні висновків, та правової оцінки суду.

Між тим, не є обґрунтованою, на думку суду, у зв`язку з чим не підлягає задоволенню позовна вимога ОСОБА_1 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області прийняти рішення щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки зобов`язання відповідача вчинити означені дії є втручанням в дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень.

Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективного державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, в іншому випадку порушується принцип розподілу влади.

Згідно з ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтю 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 74-76 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування Рішення щодо відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах від 21.06.2019р. №2051; зобов`язання повторно розглянути надані документи, та прийняти рішення щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах, підлягають задоволенню частково, з вищеокреслених підстав.

Керуючись ст.ст.72-77, 139, ч.3 ст.194, ст.ст.241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування Рішення щодо відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах від 21.06.2019р. №2051; зобов`язання повторно розглянути надані документи, та прийняти рішення щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах, задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах від 21.06.2019р. №2051.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65107, м.Одеса, вул.Канатна,83, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) від 05.04.2019р. №2051 щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, з доданими до неї документами, з урахуванням окреслених у даному Рішенні висновків, та правової оцінки суду.

4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65107, м.Одеса, вул.Канатна,83, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) судові витрати по сплаті судового збору у сумі 768(сімсот шістдесят вісім)грн. 40коп.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст.293,295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст.255 КАС України.

Суддя Харченко Ю.В.

.