Справа № 460/4142/19
Суддя: Зозуля Д.П.
Дата ухвалення: 2020-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

21 лютого 2020 року м. Рівне №460/4142/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зозулі Д.П. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доРівненського зонального відділу Військової служби правопорядку у Збройних силах України
про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Рівненського зонального відділу Військової служби правопорядку у Збройних силах України (далі - відповідач), в якому просив суд: визнати протиправними з 21.09.2016 по лютий 2018 року дії Рівненського зонального відділу Військової служби правопорядку у Збройних силах України щодо не нарахування та не виплати індексації грошового забезпечення та зобов`язати Рівненський зональний відділ Військової служби правопорядку у Збройних силах України нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення, з урахуванням абзацу 5 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003, за період з 01.01.2016 по лютий 2018 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що наказом начальника Рівненського зонального відділу Військової служби правопорядку у Збройних силах України, він був виключений зі списків особового складу. Однак, встановив, що відповідачем не виплачено індексацію грошового забезпечення за період служби. А тому, звернувся до відповідача та просив надати інформацію про виплату індексації грошових доходів населення. Проте, відповідач зазначив, що здійснює виплати в межах наданих асигнувань. З огляду на це, відповідач безпідставно не виплатив індексацію грошового забезпечення з 21.09.2018 по лютий 2018 року. З мотивів наведених у позовній заяві, просив суд позов задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою суду від 20.12.2019 прийнято дану позову заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та ухвалено розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У встановлений ухвалою суду строк, відповідачем подано до суду відзив на адміністративний позов, в якому вказано, що відповідно до роз`яснення Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 26.03.2018 №248/1485, у межах наявного фінансового ресурсу можливості виплати індексації грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України з 01.01.2016 - 28.02.2018, у Міноборони не було. Крім того, у листі Мінсоцполітики від 09.06.2016 року №252/10/136-16 (додаток 3), до Департаменту фінансів Міністерства оборони України зазначено, що нарахування сум індексації здійснюється у межах коштів установ та організацій, передбачених на цілі. У листі Мінсоцполітики зазначено, що проведення індексації грошових доходів, зокрема грошового забезпечення військовослужбовців, здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, тобто у межах коштів, передбачених на ці цілі. При цьому, Порядок №1078 не передбачає механізм нарахування та виплати індексації за попередні періоди. З підстав наведених у відзиві, представник відповідача просив суд у задоволенні позову відмовити повністю.

На спростування заперечень наведених у відзиві на позовну заяву, позивачем подано відповідь на відзив відповідача.

Дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, судом встановлено наступне.

Згідно із п.4 витягу з наказу від 21.09.2016 № 187, солдата ОСОБА_1 , призначеного наказом начальника Рівненського зонального відділу Військової служби правопорядку від 21.06.2016 №12-РС (по особовому складу) на посаду водія групи автомобільної техніки взводу забезпечення Рівненського зонального відділу Військової служби правопорядку вважати таким, що з 21.09.2016 справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою з посадовим окладом 530 гривень на місяць, шпк солдат.

Відповідно до п. 1 витягу із наказу начальника Рівненського зонального відділу Військової служби правопорядку у Збройних силах України від 19.10.2018 за № 226 старшого солдата ОСОБА_1 , водія-стрільця групи охорони та патрульно-постової служби взводу охорони та патрульно-постової служби роти Військової служби правопорядку Рівненського зонального відділу Військової служби правопорядку, звільненого наказом начальника Рівненського зонального відділу Військової служби правопорядку від 20.09.2018 №17-РС з військової служби у запас за підпунктом а (у зв`язку із закінченням строку контракту) до частини п`ятої пункту 2 статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, не зараховувати до оперативного резерву першої черги за низькими морально-діловими якостями, направити для зарахування на військовий облік до Рівненського ОМВК Рівненської області. З 20.10.2018 виключено зі списків особового складу зонального відділу, з усіх видів забезпечення, а з котлового забезпечення ( тільки обідом) при військовій частині НОМЕР_1 м. Рівне з 21.10.2018. Щорічна основна відпустка за 2018 рік використана тривалістю 30 календарних діб з 01 березня по 15 березня 2018 року та з 08 червня по 22 червня 2018 року грошова допомога на оздоровлення за 2018 рік виплачена(а.с.12).

10.11.2019 позивач відповідно до Закону України Про доступ до публічної інформації звернувся до відповідача та просив надати наступну інформацію:

1. Який місяць був у нього базовим для нарахування індексації, та яка була цьому підстава?

2. З якого часу та до якого часу проводилося нарахування та виплата індексації (зазначити місяць, рік та суму нарахованої, виплаченої індексації)?

3. З якого часу і по який, з яких підстав не проводились нарахування та виплата індексації?

4. Надати завірені копії документів, які стали підставою не проведення нарахування та виплати індексації грошового забезпечення військовослужбовців, у тому числі листа (роз`яснення) Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 04.01.2016 № 248/3/9/1/2.

5. Надати довідку про розмір не нарахованої (невиплаченої) індексації грошового забезпечення, у який зазначити по місяцям суми індексації грошового забезпечення, з урахуванням того що підвищення посадових окладів військовослужбовців Збройних Сил України відбулося з 01 січня 2008 року відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року № 1294 Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу(а.с.14).

Відповіддю від 29.11.2019 № 3743 на звернення позивача відповідачем повідомлено, що відповідно до статті 51 Бюджетного Кодексу України керівник бюджетних установ здійснюють фактичні видатки на грошове забезпечення лише в межах фонду грошового забезпечення. Відповідно до статті 5 Закону України Про індексацію грошових доходів населення, пункту 6 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, індексація грошових доходів населення здійснюється в межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів. Згідно із листа Департаменту фінансів Міністерства оборони від 26.03.2018 №248/1485 визначено, що у межах наявного фінансового ресурсу можливості виплати індексації грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України у січні 2016 року - лютому 2018 року у Міноборони не було(а.с.15).

Вважаючи протиправними дії щодо не нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по лютий 2018 року, позивач звернувся із вказаним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до преамбули Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей (далі Закон України від 20.12.1991 № 2011-XII) - цей Закон відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній та політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Відповідно до положень ч. 1 ст.1-2 вказаного Закону, військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

В силу абз. 2 ч. 3 ст.9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII, грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін (ст.18 Закону України Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії від 05.10.2000 № 2017-III).

Статтею 19 цього Закону визначено, що державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Поняття індексації грошових доходів наведене у Законі України Про індексацію грошових доходів населення від 03.07.1991 № 1282-XII (далі Закон України від 03.07.1991 № 1282-XII) де зазначено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг

Так, згідно із ст.2 Закону України від 03.07.1991 № 1282-XII, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: пенсії; стипендії; оплата праці (грошове забезпечення); суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їхніх сімей і пенсій, які індексуються відповідно до закону за цими видами страхування; суми відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, крім суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі.

Кабінет Міністрів України може встановлювати інші об`єкти індексації, що не передбачені частиною першою цієї статті.

Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Індексація грошових доходів населення здійснюється за місцем їх отримання за рахунок відповідних коштів (ст.9 Закону України від 03.07.1991 № 1282-XII).

У відповідності до ст. 6 Закону України від 03.07.1991 № 1282-XII, у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення, що поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників визначає Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003, з наступними змінами та доповненнями (далі - Порядок № 1078).

Пунктом 1-1 Порядку № 1078 зазначено, що підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування Закону України від 06.02.2003 року № 491-IV Про внесення змін до Закону України Про індексацію грошових доходів населення. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Відповідно до пункту 5 Порядку № 1078, у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу. Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

Згідно п. 6 Порядку № 1078, виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких проводяться відповідні грошові виплати населенню, а саме:

1) підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів;

2) підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету;

3) об`єднання громадян підвищують розміри оплати праці за рахунок власних коштів;

4) індексація допомоги по безробіттю, що надається відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, проводиться за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття;

5) індексація стипендій особам, які навчаються, проводиться за рахунок джерел, з яких вони сплачуються;

6) індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться за рахунок коштів платника аліментів;

7) індексація сум відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також сум, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, проводиться за рахунок джерел, з яких вони сплачуються.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. За вимогами вказаних нормативно-правових актів проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) - є обов`язковою для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Водночас, у відзиві на позов зазначено, що відповідно до роз`яснення Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 26.03.2018 №248/1485, у межах наявного фінансового ресурсу можливості виплати індексації грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України з 01.01.2016 - 28.02.2018, у Міноборони не було. Крім того, у листі Мінсоцполітики від 09.06.2016 року №252/10/136-16 (додаток 3), до Департаменту фінансів Міністерства оборони України зазначено, що нарахування сум індексації здійснюється у межах коштів установ та організацій, передбачених на цілі. У листі Мінсоцполітики зазначено, що проведення індексації грошових доходів, зокрема грошового забезпечення військовослужбовців, здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, тобто у межах коштів, передбачених на ці цілі. При цьому Порядок №1078 не передбачає механізм нарахування та виплати індексації за попередні періоди.

Суд не погоджується з посиланнями відповідача на те, що проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах наявних фінансових ресурсів бюджетів на відповідний рік, як на підтвердження правомірності своїх дій по невиплаті позивачу індексації грошового забезпечення, оскільки невиплата індексації є обмеженням його права на оплату праці та не може залежати від наявності або відсутності фінансових ресурсів бюджету.

Зокрема, Європейський Суд з прав людини у справі "Кечко проти України" з цього приводу зазначив, що органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Таким чином, реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актів національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Більше того, посилання відповідача на відсутність коштів для виплати індексації, судом не приймається до уваги, оскільки індексація заробітної плати (грошового забезпечення) є одним із способів забезпечення державних соціальних стандартів і нормативів, тому держава не може односторонньо відмовитись від взятих на себе зобов`язань, шляхом не виділення на дані цілі бюджетних асигнувань, без внесення відповідних змін до чинного законодавства щодо зміни соціальних стандартів і нормативів.

А тому, суд звертає увагу також правову позицію Європейського Суду з прав людини, викладену у п. 23 справи Сук проти України від 10.03.2011 року, заява №10972/05, де зазначено, що держава на власний розсуд визначає, які доплати надавати своїм працівникам із державного бюджету. Держава може ввести, призупинити або припинити їх виплату, вносячи відповідні законодавчі зміни. Однак, якщо законодавча норма, яка передбачає певні доплати, є чинною, а передбачені умови дотриманими, державні органи не можуть відмовляти у їх наданні, доки законодавче положення залишається чинним.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем протиправно не нараховувалася та не виплачувалася індексація грошового забезпечення для позивача.

Водночас, твердження позивача про необхідність визнання протиправними з 21.09.2016 по лютий 2018 дій Рівненського зонального відділу Військової служби правопорядку у Збройних силах України щодо не нарахування та не виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 та зобов`язання нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення, з урахуванням абзацу 5 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003, за період з 01.01.2019 по лютий 2018 року, знайшли часткове підтвердження, оскільки ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу зонального відділу з 21.09.2016, а виключено зі списків особового складу зонального відділу з усіх видів забезпечення з 20.10.2018.

Відтак, заявлені позовні вимоги підлягають до часткового задоволення шляхом визнання протиправними дій Рівненського зонального відділу Військової служби правопорядку у Збройних силах України щодо не нарахування та не виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 21.09.2016 по 20.10.2018 та зобов`язання Рівненського зонального відділу Військової служби правопорядку у Збройних силах України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення, з урахуванням абзацу 5 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003, за період з 21.09.2016 по 20.10.2018.

Частиною 1 ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач Рівненський зональний відділ Військової служби правопорядку у Збройних силах України, як суб`єкт владних повноважень частково обґрунтував обставини, на яких ґрунтуються його заперечення, а позивач частково довів ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Оскільки факт наявності у позивача порушеного права знайшов своє часткове підтвердження у ході розгляду справи, то поданий позов необхідно задовольнити частково.

Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору, то підстави для розподілу судових витрат відповідно до ст. 139 КАС України у суду відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) до Рівненського зонального відділу Військової служби правопорядку у Збройних силах України (вул. Коцюбинського, 1,м. Рівне,33001, ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій, - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дій Рівненського зонального відділу Військової служби правопорядку у Збройних силах України щодо не нарахування та не виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 21.09.2016 по 20.10.2018 та зобов`язати Рівненський зональний відділ Військової служби правопорядку у Збройних силах України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення, з урахуванням абзацу 5 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003, за період з 21.09.2016 по 20.10.2018.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 21 лютого 2020 року.

Суддя Зозуля Д.П.