Справа № 580/634/20
Суддя: О.А. Рідзель
Дата ухвалення: 2020-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про забезпечення позову

21 лютого 2020 року Справа № 580/634/20

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Рідзель О.А., перевіривши матеріали заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Пономар» про забезпечення позову в адміністративній справі за його позовом до Управління Держпраці у Миколаївській області про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

19.02.2019 до Черкаського окружного адміністративного суду звернулося товариство з обмеженою відповідальністю «Пономар» із позовною заявою до Управління Держпраці у Миколаївській області, в якій просить: визнати протиправною та скасувати постанову від 14.11.2019 №МК1661/441/АВ/П/ПТ/ТД-ФС про накладення на товариство з обмеженою відповідальністю «Пономар» штрафу в розмірі 3004560,00 грн.

До позовної заяви долучено заяву про забезпечення позову, в якій просить:

- забезпечити позов шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні ВП №61288193 про стягнення з ТОВ «Пономар» на користь Управління Держпраці у Миколаївській області штрафу в сумі 3004560,00 грн за постановою №МК1661/441/АВ/П/ПТ/ТД-ФС, що видана 14.11.2019;

- зобов`язати Канівський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції скасувати накладення постановою державного виконавця Сіленко Лілії Сергіївни у виконавчому провадженні ВП №61288193 арешту на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, що належать ТОВ «Пономар» до набрання чинності рішенням суду.

Заява обґрунтована тим, що Канівським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції 14.02.2020 відкрито виконавче провадження ВП №61288193 про примусове виконання постанови про накладення штрафу від 14.11.2019 №МК1661/441/АВ/П/ПТ/ТД-ФС. Постановою державного виконавця від 18.02.2020 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ТОВ «Пономар». На підтвердження вказаних обставин надано копії постанов про відкриття виконавчого провадження ВП №61288193 від 14.02.2020, про арешт майна боржника ВП №61288193 від 18.02.2020.

Заявник зазначає, що діями державного виконавця з примусового виконання постанови Управління Держпраці у Миколаївській області про накладення штрафу від 14.11.2019 №МК1661/441/АВ/П/ПТ/ТД-ФС було завдано шкоди підприємству та зупинено його діяльність, зокрема, таке стягнення унеможливлює виплату заробітної плати працівникам товариства; сплату орендної плати за оренду земельних ділянок; закупівлю посівного матеріалу та засобів захисту рослин на наступний сільськогосподарський сезон, що поставить фактично на межу зриву посівний сезон; виконання зобов`язань щодо сплати податків та інших обов`язкових платежів; а також інші обставини, такі як розрахунки із контрагентами, модернізація сільськогосподарської техніки і т.п. Крім того, арешт усіх рахунків повністю виключає можливість погашення даної заборгованості.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Частина перша статті 5 Закону України Про виконавче провадження від 02.06.2016 №1404-VIII передбачає, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно статті 26 Закону України Про виконавче провадження від 02.06.2016 №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення (ч. 1); виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей (ч. 5).

Таким чином, істотне ускладнення виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, виникає лише після винесення державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження.

Судове оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, яке має силу виконавчого документа, не визначене законом підставою для зупинення державним виконавцем дій у виконавчому провадженні.

Судом встановлено, що 14.02.2020 державним виконавцем Канівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сіленко Л.С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №61288193 з виконання оскаржуваної постанови Управління Держпраці у Миколаївській області від 14.11.2019 №МК1661/441/АВ/П/ПТ/ТД-ФС про накладення штрафу у сумі 3004560 грн.

Постановою державного виконавця Канівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Сіленко Л.С. №61288193 від 18.02.2020 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ТОВ «Пономар».

Дії з примусового виконання органами виконавчої служби спірної вимоги до часу набрання законної сили судовим рішенням за наслідком вирішення спору про її оскарження створює загрозу ефективному поновленню оспорених в суді прав, оскільки у виконавчому провадженні збільшується розмір грошового зобов`язання боржника за рахунок донарахування виконавчого збору, встановлені строки для вчинення дій зі стягнення боргу забезпечують втручання у володіння коштами та майном боржника, внаслідок чого буде виконаним зобов`язання до часу його узгодження, чим унеможливлюється виконання завдання адміністративного суду щодо ефективності судового захисту та призведе до необхідності докладення позивачем додаткових зусиль для відновлення своїх прав і повернення коштів з Державного бюджету.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 КАС України (в редакції, чинній на момент розгляду заяви) позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Стаття 34 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII визначає перелік підстав для зупинення виконавчого провадження. Відповідно до пункту 2 частини 1 цієї статті виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі: зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

За вказаних обставин, суддя дійшов висновку, що вказаний позивачем спосіб забезпечення позову шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні ВП №61288193 відповідає вимогам п. 1 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження», ч. 1 ст. 151 КАС України та є співмірним і обґрунтованим засобом забезпечення позову.

Стосовно забезпечення позову шляхом зобов`язання Канівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції скасувати накладення постановою державного виконавця Сіленко Лілії Сергіївни у виконавчому провадженні ВП №61288193 арешту на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, що належать ТОВ «Пономар» до набрання чинності рішенням суду, суддя зазначає таке.

Пункт 3 частини першої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України (про забезпечення позову шляхом встановлення обов`язку відповідача вчинити певні дії) виключено на підставі Закону України № 460-IX від 15.01.2020 «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» (набрав чинності 08.02.2020).

Частина друга статті 151 КАС України визначає, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Суддя зазначає, що такий вид забезпечення позову як зобов`язання державного виконавця скасувати накладення державним виконавцем арешту на грошові кошти не передбачений ч. 1 ст. 151 КАС України. Крім того, такий захід забезпечення позову як скасування арешту на грошові кошти на рахунках у банку не пов`язаний з предметом позову про скасування постанови Управління Держпраці у Миколаївській області про накладення штрафу; та не співмірний з позовними вимогами.

Враховуючи вищевикладене, суддя дійшов висновку відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову в цій частині.

Керуючись статтями 150, 151, 154, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Пономар» про забезпечення позову задовольнити частково.

Зупинити стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Пономар» (вул. Канівська, 4/22, с. Межиріч, Канівський район, Черкаська область, 19035; ) штрафу в сумі 3004560,00 гривень на підставі виконавчого документа - постанови Управління Держпраці у Миколаївській області від 14.11.2019 №МК1661/441/АВ/П/ПТ/ТД-ФС, у виконавчому провадженні ВП №61288193, відкритому постановою державного виконавця Канівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сіленко Л.С.

Вказаний захід забезпечення позову вжити на період до набрання законної сили судовим рішенням за наслідками вирішення спору за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Пономар» до Управління Держпраці у Миколаївській області про визнання протиправною та скасування постанови.

В іншій частині заяви відмовити.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню незалежно від її оскарження.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя О.А. Рідзель