Справа № 200/11853/19-а
Суддя: Стеценко С.Г.
Дата ухвалення: 2020-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

19 лютого 2020 року

Київ

справа №200/11853/19-а

адміністративне провадження №К/9901/4403/20

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Стеценка С.Г.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 14.01.2020 (рішення за наслідками позову від 04.10.2019), рішення та ухвалу Першого апеляційного адміністративного суду у справі № 200/11853/19-а за позовом ОСОБА_1 до Службових та посадових осіб Управління соціального захисту населення Дружківської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

у с т а н о в и в:

17.02.2020 до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла зазначена касаційна скарга.

Перевіривши відповідність вказаної касаційної скарги та доданих до неї документів вимогам ст. 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), Суд дійшов до висновку, що вказана скарга підлягає поверненню, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, що подає касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно ч. 4 ст. 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Судом установлено, що у касаційній скарзі не наведені підстави касаційного оскарження, оскільки в ній не міститься посилань на допущені судами першої та апеляційної інстанції в своїх рішеннях порушення конкретних норм матеріального чи процесуального права при їх ухваленні у даній справі.

Підстави касаційного оскарження викладаються в касаційній скарзі з вказівкою на конкретні висновки судів, рішення яких оскаржуються, із одночасним зазначенням положень (пункту, частини, статті) закону або іншого нормативно-правового акта, який застосований цими судами при прийнятті відповідного висновку. Це дозволяє суду касаційної інстанції на виконання вимог ст. 341 КАС України перевірити правильність застосування норм матеріального і процесуального права у конкретній справі.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

За таких обставин касаційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Наведене повністю узгоджується з правовими позиціями, сформованими Європейським судом з прав людини у справах Levages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року та Brualla Gomez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) 19 грудня 1997 року, згідно з якими умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Аналогічна позиція була висловлена Верховним Судом в ухвалах від 25 липня 2018 року у справі № 520/6958/16-а, від 17 серпня 2018 року у справі № 810/2180/18, від 21 серпня 2018 року у справі № 815/523/18 та від 26 квітня 2019 року у справі № 758/13303/13 - а.

Керуючись ст. 248, 330, 332 КАС України,

у х в а л и в:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 14.01.2020 (рішення за наслідками позову від 04.10.2019), рішення та ухвалу Першого апеляційного адміністративного суду у справі № 200/11853/19-а за позовом ОСОБА_1 до Службових та посадових осіб Управління соціального захисту населення Дружківської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - повернути скаржнику.

Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи, в порядку, визначеному ст. 251 КАС України. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

...........................

С.Г. Стеценко,

Суддя Верховного Суду