Справа № 620/363/20
Суддя: Бородавкіна С.В.
Дата ухвалення: 2020-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2020 року м. Чернігів Справа № 620/363/20

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Бородавкіної С.В.

розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, Публічне акціонерне товариство виробничо-торгова фірма ''Сіверянка'' про зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) 27.01.2020 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі - ГУПФУ в Чернігівській області), у якому просить зобов`язати відповідача зарахувати йому до стажу роботи для призначення пенсії за віком на пільгових умовах період роботи з 17.07.1985 по 14.03.1986 та з 26.10.1987 по 23.12.1998 та призначити пенсію на пільгових умовах за Списком №2 згідно пункту ''б'' статті 13 Закону України ''Про пенсійне забезпечення''.

Позов мотивовано тим, що станом на день звернення до ГУПФУ в Чернігівській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах його загальний трудовий стаж становив 30 років 07 місяців 03 дні (пільговий стаж - 10 років 05 місяців 4 дні), а посади, які він займав під час роботи на ЗАТ ВТФ «Сіверянка», дають право на пільгову пенсію за Списком №2. Враховуючи наведене, вважає, що зазначене є достатньою умовою для призначення відповідачем йому пенсії, однак ГУПФУ в Чернігівській області протиправно відмовило у задоволенні його заяви.

Ухвалою судді від 29.01.2020 відкрито провадження у справі, призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні). Також, установлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для надання відзиву на позов.

У встановлений ухвалою суду строк представником відповідача надано відзив на позов, в якому він просив відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог та зазначив, що у зв`язку із відсутністю пільгової довідки, яка б відповідала вимогам чинного законодавства та підтверджувала необхідний для призначення пенсії по Списку №2 стаж, у ГУПФУ в Чернігівській області відсутні підстави для призначення позивачу пенсії відповідно до пункту ''б'' статті 13 Закону України ''Про пенсійне забезпечення''.

Представник третьої особи про розгляд справи повідомлений належним чином, пояснень по суті спору не надав.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов має бути задоволений частково, враховуючи таке.

Відповідно до записів у трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 (а.с. 13-20), позивач працював, у тому числі, за такими спеціальностями:

- з 17.07.1985 по 14.03.1986 - слюсар-налагоджувальник 5 розряду ЕМО виробництва засобів хімзахисту на Чернігівській фабриці гумо-технічних виробів (з 18.03.1992 - Чернігівська швейна фабрика «Сіверянка», з 29.10.1992 - орендне підприємство «Сіверянка», з 28.12.1993 - АТ закритого типу виробничо-торгова фірма «Сіверянка», з 20.05.2011 - ПАТ виробничо-торгова фірма «Сіверянка»);

- з 26.10.1987 по 31.07.1992 - слюсарем-ремонтником 5 розряду в ЕМО по обслуговуванню і ремонту технологічного обладнання виробництва засобів хімзахисту;

- з 01.08.1992 - слюсарем-ремонтником 5 розряду в ЕМО з нормальними умовами праці;

- з 27.07.1993 - бригадиром мех. майстерні;

- з 04.04.1994 - слюсарем-ремонтником швейного обладнання 5 розряду мех. цеху з виконанням обов`язків бригадира;

- з 18.10.1995 по 25.01.2002 - слюсарем-ремонтником швейного обладнання 5 розряду дільниці підготовки виробництва.

10.10.2019 ОСОБА_1 звернувся до ГУПФУ в Чернігівській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (а.с. 25). До заяви позивачем, окрім іншого, було додано довідки, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників від 21.08.2019 №23 та від 21.08.2019 №23/1.

Рішенням ГУПФУ в Чернігівській області від 10.01.2020 №27/03-23 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах, у зв`язку із відсутністю у позивача достатнього пільгового стажу. Також зазначено, що надану позивачем уточнюючу довідку не взято до уваги, оскільки вона видана в порушення вимог законодавства, а саме: у ній міститься посилання на Список №2, затверджений постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173, який діяв до 01.01.1992, у той час, як ОСОБА_1 працював у шкідливих умовах до 01.08.1992. Згідно з наданими документами загальний страховий стаж ОСОБА_1 становить 30 років 07 місяців 3 дні (а.с. 9-12).

Вважаючи вказану відмову ГУПФУ в Чернігівській області протиправною, ОСОБА_1 звернувся до суду з відповідним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 1 Закону України від 05.11.1991 №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон; в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 12 Закону передбачено, що право на пенсію за віком мають чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років

Згідно із пунктом «б» частини першої статті 13 Закону на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування": чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Відповідно до статті 100 вказаного Закону особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах:

а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством;

б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Статтею 62 Закону встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637; в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно із пунктом 1 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (пункт 3 Порядку №637).

Згідно із пунктом 20 Порядку №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Відповідно до пунктів 3, 4.5 Порядку застосування списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

Якщо атестація з 21 серпня 1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку проведення атестації та розробленими на виконання постанови №442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 1 вересня 1992 року № 41 передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до вимог Порядку проведення атестації відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Згідно Списку №2 виробництв, цехів, професій та посад з важкими умовами праці, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173, до такої категорії працівників віднесені, серед іншого, робітники та інженерно-технічні робітники, безпосередньо зайняті в цехах, виробництвах (на правах цехів) і окремих установках нижченаведених виробництв, зокрема, гумового та шинного в цехах, ділянках: каландрових, збірних, рукавних, транспортерних стрічок та приводних ременів, автокамерних та шинних, формової та неформової техніки (за виключенням обробки гумових формових та неформових деталей), гумового взуття (за виключенням ділянок сортування та упаковки), закройно-намазочних, маканних виробів, ебоніту та виробів з нього, повітроплавного та інженерного майна, губчатих виробів, засобів хімічного захисту, прогумованих тканин, гумування закритих ємностей та хімічної апаратури, валів та інших виробів; регенерата (за виключенням ділянок старої гуми та підготовчих цехів); гутаперчі (розділ ХІ "Хімічне виробництво", підрозділ 1 "Основне виробництво", п.4).

Отже, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку №2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Відповідно до довідки ПАТ «ВТФ «Сіверянка» від 21.08.2019 №23 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, ОСОБА_1 працював повний робочий день на Чернігівській фабриці гумо-технічних виробів за період з 17.07.1985 по 14.03.1986 і з 26.10.1987 по 31.12.1991 та виконував роботи безпосередньо у виробництві засобів хімічного захисту за професією, посадою слюсар-налагоджувальник, слюсар-ремонтник, яка передбачена Списком №2 розділу 11 підрозділу 1 пункту 4 постанови Ради Міністрів України СРСР від 22 серпня 1956 року №1173 (а.с. 21).

Одночасно, згідно записів у трудовій книжці позивача, по 31.07.1992 включно ОСОБА_1 працював на посаді слюсаря-ремонтника у цеху гумово-технічних виробів із хімічного виробництва гумово-технічної продукції.

Відповідно до Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року №10, до такої категорії працівників відносяться робітники, зайняті у виготовленні засобів хімічного захисту (розділ ХХ. Легка промисловість 2211000а-17541).

Таким чином підтверджується робота позивача, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за період з 17.07.1985 по 14.03.1986 та з 26.10.1987 по 31.07.1992, а тому відповідний період має бути зарахований до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Щодо позовних вимог про зарахування періоду роботи позивача з 01.08.1992 по 23.12.1998 до пільгового стажу, суд зазначає таке.

Так, з 27.07.1993 по 25.01.2002 ОСОБА_1 займав посади у мех. майстерні (мех. цеху).

У свою чергу, наказом Чернігівської швейної фабрики «Сіверянка» від 23 грудня 1993 року №168 затверджено перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням, згідно спискам №1, №2 (а.с. 22).

Листом Державної експертизи Головного управління праці та соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації від 05 червня 2001 року №306/13 підтверджено умови оплати праці, які дають право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 для професій, приведених у наказі №168, працівникам ЗАТ «Сіверянка» на термін до 23 грудня 1998 року (а.с. 24).

Однак, згідно додатку до вищевказаного наказу Чернігівської швейної фабрики «Сіверянка» від 23 грудня 1993 року №168, до списку №2 не віднесені посади у мех. майстерні (мех. цеху), які обіймав ОСОБА_1 з 27.07.1993. Право на пільгове обчислення пенсії мають особи, які займали посаду бригадирів у цеху гумово-технічних виробів хімічного виробництва.

Також, у трудовій книжці позивача відсутня інформація щодо проведення атестації його робочого місця за період з 23 грудня 1993 року по 23 грудня 1998 року, жодних уточнюючих довідок, що підтверджували б спеціальний трудовий стаж та проведення атестації робочого місця позивача за вказаний період матеріали справи не містять.

Крім того, згідно записів у трудовій книжці позивача, з 01.08.1992 ОСОБА_1 був призначений слюсарем-ремонтником 5 розряду в ЕМО з нормальними умовами праці.

Враховуючи наведене, суд вважає, що період роботи позивача з 01.08.1992 по 23.12.1998 не може бути врахований до пільгового стажу з підстав відсутності доказів на підтвердження шкідливих умов праці у ПАТ «ВТФ «Сіверянка».

З огляду на встановлені обставини, виходячи з меж позовних вимог, суд приходить до висновку щодо протиправності відмови відповідача у зарахуванні періоду роботи ОСОБА_1 17.07.1985 по 14.03.1986 та з 26.10.1987 по 31.07.1992 до пільгового стажу та необхідності зобов`язати ГУПФУ в Чернігівській області зарахувати період роботи позивача з 17.07.1985 по 14.03.1986 та з 26.10.1987 по 31.07.1992 до пільгового стажу. У той же час, у задоволенні позовних вимог в частині зарахування періодів роботи ОСОБА_1 з 01.08.1992 по 23.12.1998 до пільгового стажу та призначення ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах за Списком №2 з 10.10.2019 слід відмовити.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити частково.

Відповідно до частин першої та третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 227, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, Публічне акціонерне товариство виробничо-торгова фірма ''Сіверянка'' про зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області у зарахуванні періоду роботи ОСОБА_1 17.07.1985 по 14.03.1986 та з 26.10.1987 по 31.07.1992 до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати період роботи ОСОБА_1 з 17.07.1985 по 14.03.1986 та з 26.10.1987 по 31.07.1992 до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту. Апеляційна скарга, з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII ''Перехідні положення'' Кодексу адміністративного судочинства України, подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 20.02.2020.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (, вул. П`ятницька, 83-А, м. Чернігів, 14005).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Публічне акціонерне товариство виробничо-торгова фірма ''Сіверянка'' (, вул. Малиновського, буд. 36, м. Чернігів, 14020).

Суддя С.В. Бородавкіна