Справа № 1.380.2019.000974
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2020-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2020 рокуЛьвівСправа № 1.380.2019.000974 пров. № 857/13938/19
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Бруновської Н.В., Макарика В.Я.,

при секретарі судового засідання: Герман О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2019 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі №1.380.2019.000974 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії (головуючий суддя першої інстанції Ланкевич А.З., розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження, дата складання повного тексту 10.12.2019р.),-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якому просить визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо встановлення позивачу із 01.07.2012 року розміру підвищення до пенсії, передбаченого постановою Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 року №355 «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», виходячи із 80, а не 88 відсотків суми грошового забезпечення позивача станом на 01.04.2012 року; визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо перерахунку позивачу з 01.01.2018 року основного розміру пенсії на підставі постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 року «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», виходячи із 70, а не 88 відсотків суми грошового забезпечення позивача станом на 01.03.2018 року; зобов`язати відповідача здійснити позивачу з 01.07.2012 року перерахунок розміру підвищення до пенсії, передбаченого постановою Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 року №355 «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», виходячи із 88 відсотків суми грошового забезпечення позивача станом на 01.04.2012 року; зобов`язати відповідача здійснити позивачу перерахунок із 01.01.2018 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 року «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», виходячи із 88 відсотків суми грошового забезпечення позивача станом на 01.03.2018 року, здійснивши при цьому виплату позивачу перерахованих розмірів підвищення до пенсії та основного розміру пенсії із урахуванням раніше проведених виплат та з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо встановлення ОСОБА_1 із 01.07.2012 року розміру підвищення до пенсії, передбаченого постановою Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 року №355 «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», виходячи із 80, а не 88% суми грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.04.2012 року; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити ОСОБА_1 з 01.07.2012 року перерахунок розміру підвищення до пенсії, передбаченого постановою Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 року №355 «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», виходячи із 88% суми грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.04.2012 року залишено без розгляду.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, позивачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що ухвала суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм процесуального права. Зокрема доводи апелянта зводяться до того, що до вказаних правовідносин не застосовується строк звернення до суду. Просить скасувати ухвалу суду про залишення позову без розгляду в частині позовних вимог і направити в цій частині позовних вимог справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідачем поданий відзив на апеляційну скаргу, суть якого зводиться до того, що ухвала суду є законною та обґрунтованою, прийнятою з дотриманням норм процесуального права, при повному та всебічному з`ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, доведеністю обставин, що мають значення для справи. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін.

В судовому засіданні апеляційного розгляду справи представник позивача апеляційну скаргу підтримав з підстав наведених у скарзі, просив ухвалу суду про залишення без розгляду в частині позовних вимог скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Представник відповідача проти апеляційної скарги заперечив, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Суд першої інстанції залишаючи без розгляду адміністративний позов виходив з того, що позивач знав та мав можливість знати про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, в т.ч. вжити своєчасних заходів щодо їх захисту в межах установленого Кодексом адміністративного судочинства України строку звернення до адміністративного суду, але не скористався такою за відсутності поважних причин.

Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З аналізу зазначених норми положень слідує, що початком перебігу строку звернення до суду є день, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

При визначенні початку цього строку передусім до уваги береться момент, коли особа фактично дізналася про наявність відповідного порушення. Йдеться не про те, коли особа з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням, а про те, коли вона дізналася про ці рішення, дії чи бездіяльність.

Згідно ч. 2 ст. 51 Закону №2262-XII, перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Статтею 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV визначено, що пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Отже, оскільки пенсія є щомісячним платежем, відтак про порушення свого права позивач дізнався (мав дізнатись), не отримавши такого забезпечення у належному розмірі у серпні 2012 року. Перебіг строку звернення до суду з вимогами про її виплату у певному розмірі за кожен конкретний місяць розпочинається у цьому місяці.

В той же час, з даною позовною заявою позивач звернувся до суду 28.02.2019 року, тобто після закінчення строку, установленого законом.

Вказана позиція суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 03.04.2018 року у справі №175/1665/17.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов рівного висновку, що позивачем пропущено строк на звернення до суду з вимогами переглянути розмір встановленого підвищення до пенсії.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду визначені у ст.123 Кодексу адміністративного судочинства України. Зокрема, згідно ч. 3 цієї статті, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Суд враховує, що обов`язковою умовою поновлення судом строків на звернення до адміністративного суду є існування поважної причини (певних обставин або обставини, за яких своєчасне здійснення процесуальної дії було неможливим або утрудненим) пропуску такого строку, факт якої має підтверджуватися належними та допустимими доказами.

Натомість, встановлені судом першої інстанції обставини свідчать про те, що позивач знав та мав можливість знати про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, в т.ч. вжити своєчасних заходів щодо їх захисту в межах установленого Кодексом адміністративного судочинства України строку звернення до адміністративного суду, але не скористався такою за відсутності поважних причин.

За таких обставин, враховуючи пропуск установленого ч. 2 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України шестимісячного строку звернення до суду з цим позовом та відсутність обґрунтованого клопотання для визнання причин пропуску поважними, суд приходить висновку про наявність підстав для застосування процесуальних наслідків, передбачених п. 8 ч. 1 ст. 240 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме про залишення позовних вимог в частині «визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо встановлення позивачу із 01.07.2012 року розміру підвищення до пенсії, передбаченого постановою Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 року №355 «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», виходячи із 80, а не 88 відсотків суми грошового забезпечення позивача станом на 01.04.2012 року, та зобов`язання відповідача здійснити позивачу з 01.07.2012 року перерахунок розміру підвищення до пенсії, передбаченого постановою Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 року №355 «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», виходячи із 88 відсотків суми грошового забезпечення позивача станом на 01.04.2012 року» - без розгляду.

Крім цього, постановою Кабінету Міністрів України №355 передбачено встановлення підвищення до основного розміру пенсії у відсотковому відношенні до основного розміру пенсії, а не перерахунок основного розміру пенсії у зв`язку зі зміною розмірів окремих видів грошового забезпечення. Підвищення до пенсії, встановлені постановою №355, мають таку ж правову природу, як і підвищення та доплати до пенсії, встановлені учасникам бойових дій, інвалідам війни, жертвам нацистських переслідувань, особам які мають особливі заслуги перед Україною, особам, які мають статус Почесного донора України, сім`ям шахтарів тощо.

Таким чином, безпідставними є покликання апелянта на відсутність строкового обмеження стосовно виплати пенсії у зв`язку з не проведенням перерахунку. У даному випадку мова йде не про перерахунок пенсії позивача, а про перегляд та встановлення іншого розміру підвищення до пенсії ОСОБА_1 , яке було отримано ним у період з 01.07.2012 року по 31.12.2017 року, а тому строки звернення до суду з зазначеними вимогами застосовуються.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Приведені в апеляційні скарзі доводи, висновку суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування ухвали суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Відповідно до ст.139 КАС України судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2019 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі №1.380.2019.000974 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення, у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя З. М. Матковська
судді Н. В. Бруновська
В. Я. Макарик
Повне судове рішення складено 21.02.2020р.