Справа № 560/2145/19
Суддя: Драчук Т. О.
Дата ухвалення: 2020-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/2145/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Ковальчук О.К.

Суддя-доповідач - Драчук Т. О.

19 лютого 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Драчук Т. О.

суддів: Ватаманюка Р.В. Полотнянка Ю.П. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Охримчук М.Б.,

представника відповідача: Недосип Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 листопада 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання відмови нечинною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

у липні 2019 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просив визнати відмову відповідача № 13680/03 від 22 квітня 2019 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до абзацу 1 пункту 3 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" протиправною та зобов`язати відповідача визнати право на отримання позивачем пенсії відповідно до абзацу 1 пункту 3 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплату такої пенсії проводити з дня звернення за її призначенням.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 листопада 2019 року адміністративний позов задоволено частково.

Обґрунтовуючи прийняте рішення, суд першої інстанції, виходив з того, що пільговий стаж позивача на посаді тракториста-машиніста є достатнім та дає право позивачу на призначення пенсії відповідно до абзацу 1 пункту 3 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV.

Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволені позову. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначив про те, що пільговий стаж роботи трактористом-машиністом позивача становить 19 років 8 місяців 4 дні (при необхідних 20 роках), страховий стаж - 35 років 2 дні, що недостатньо для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 3 частини 2 статті 114 Закону №1058-VІ.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач заперечив наведені доводи апеляційної скарги, зазначивши про їх необґрунтованість та повне спростування в ході розгляду даної справи судом першої інстанції.

В силу положень пункту 3 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Однак, у відповідності до ухвали Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03.02.2020, суд вирішив призначити справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання відмови нечинною та зобов`язання вчинити дії до апеляційного розгляду у відкритому судовому засіданні на 19 лютого 2020 року о 14:00 у залі судового засідання №3 Сьомого апеляційного адміністративного суду та витребував у Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області додаткові докази у справі, а саме повний розрахунок пільгового стажу ОСОБА_1 та розгорнутий розрахунок пільгового стажу ОСОБА_1 за періоди з 15.02.1986 по 31.12.2003, з 28.03.2012 по 11.12.2012, з 26.04.2013 по 05.11.2013, з 18.03.2014 по 25.11.2014, з 12.03.2015 по 27.11.2015, з 19.03.2016 по 22.12.2016.

Позивач в судове засідання не з`явився, повноважного представника не направив, разом з тим був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Разом з тим, на адресу суду надійшла заява від позивача про розгляд справи без участі позивача.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги в повному обсязі, просив задовольнити апеляційну скаргу, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до частини 1 статті 308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено з матеріалів справи, 15 листопада 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту 3 частини 2 статті 114 Закону №1058-VІ.

До заяви додав довідку, уточнюючу пільговий характер роботи трактористом-машиністом від 16 січня 2019 року № 7, видану ТзОВ "Волочиськ-Агро", а саме, за періоди роботи з 28 березня 2012 року по 11 грудня 2012 року, з 26 квітня 2013 року по 05 листопада 2013 року, з 18 березня 2014 року по 25 листопада 2014 року, з 12 березня 2015 року по 27 листопада 2015 року, з 19 березня 2016 року по 22 грудня 2016 року.

У березні 2019 року позивач звернувся до комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років щодо підтвердження пільгового стажу.

Рішенням від 15 березня 2019 року № 3 комісія відмовила в розгляді періоду роботи з 15 червня 1984 року по 14 лютого 1986 року, оскільки відомості про ліквідацію підприємства без правонаступництва відсутні та зарахувала до пільгового стажу, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення, період роботи на посаді тракториста з 15 лютого 1986 року по 31 грудня 2003 року (згідно відпрацьованих вихододнів на посаді тракториста).

Рішенням від 17 квітня 2019 року №16 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області відмовило ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком згідно з заяви від 15 листопада 2018 року у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах трактористу-машиністу відповідно до статті 114 Закону № 1058-VІ. Вказано, що тривалість пільгового стажу роботи 19 років 8 місяців 4 дні.

Листом від 21 березня 2019 року № 9026/03 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повідомило позивача, про те, що страховий стаж позивача становить 35 років 2 дні, в тому числі пільговий стаж роботи на посаді тракториста-машиніста з врахуванням наданих документів та рішення комісії - 19 років 8 місяців 4 дні, що є недостатнім для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Вважаючи відмову відповідача щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до абзацу 1 пункту 3 частини 2 статті 114 закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" протиправною, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається, зокрема, чоловікам, які працюють трактористами-машиністами і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 1, 3, 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пунктів 1.1, 2.14 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року № 110, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню. Записи про найменування роботи, професії або посади на яку прийнятий працівник, виконуються для робітників та службовців відповідно до найменування професій і посад, зазначених у "Класифікаторі професій".

Згідно з статтею 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Документом, який підтверджує стаж та характер роботи є трудова книжка, з якої можливо встановити, що позивач має необхідний стаж та працював на посадах тракториста-машиніста.

Підставою для відмови позивачу щодо призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту 3 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV слугувала відсутність пільгового стажу позивача на посадах тракториста-машиніста.

Колегією суддів встановлено, що за даними відповідача пільговий стаж позивача складає 19 років 8 місяців 4 дні.

Разом з тим, в результаті дослідження документів, поданих позивачем до заяви про призначення пенсії на пільгових умовах, суд встановив, що відповідно до довідки уточнюючої пільговий характер роботи від 16 січня 2019 року № 7, виданої ТзОВ "Волочиськ-Агро", в періоди роботи з 28 березня 2012 року по 11 грудня 2012 року, з 26 квітня 2013 року по 05 листопада 2013 року, з 18 березня 2014 року по 25 листопада 2014 року, з 12 березня 2015 року по 27 листопада 2015 року, з 19 березня 2016 року по 22 грудня 2016 року позивач працював трактористом-машиністом. Вказані періоди відповідач зарахував позивачу до пільгового стажу.

Рішенням комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років від 15 березня 2019 року № 3 до пільгового стажу, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення зарахований також період роботи на посаді тракториста з 15 лютого 1986 року по 31 грудня 2003 року.

Отже, до пільгового стажу позивача, який дає йому право на призначення пенсії на умовах визначених пунктом 3 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV, зараховані наступні періоди: з 15 лютого 1986 року по 31 грудня 2003 року, з 28 березня 2012 року по 11 грудня 2012 року, з 26 квітня 2013 року по 05 листопада 2013 року, з 18 березня 2014 року по 25 листопада 2014 року, з 12 березня 2015 року по 27 листопада 2015 року, з 19 березня 2016 року по 22 грудня 2016 року, що в сумі складають 19 років 8 місяців 4 дні.

Проте, судом апеляційної інстанції встановлено, що під час підрахунку зазначеного стажу відповідач невірно визначив спеціальний (пільговий) стаж тракториста-машиніста, а саме не врахував період роботи позивача на посаді тракториста з 15.06.1984 по 31.12.1984 (6 місяців 6 днів) та з 01.01.1985 по 14.02.1986 (1 рік 1 місяць 14 днів).

В свою чергу, даний стаж підтверджується трудовою книжкою позивача (а.с.20) та архівною довідкою Трудового архіву Волочиського району Хмельницької області від 02.11.2018 №01-11/К778 (а.с.22-23).

Таким чином, пільговий стаж позивача на посаді тракториста-машиніста є достатнім та дає право позивачу на призначення пенсії відповідно до абзацу 1 пункту 3 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV.

Враховуючи, що позивачем дотримані всі умови для призначення пенсії на пільговим умовах, передбачені пунктом 3 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що рішення відповідача від 17 квітня 2019 року № 16 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком є протиправним та підлягає скасуванню.

Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необхідності зобов`язання відповідача призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію відповідно до пункту 3 частини 2 статті 114 закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 15 листопада 2018 року.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 315, статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2019 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 листопада 2019 року - без змін.

Постанова суду складена в повному обсязі 21 лютого 2020 року.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 325 КАС України та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий Драчук Т. О.

Судді Ватаманюк Р.В. Полотнянко Ю.П.