Справа № 380/870/20
Суддя: Кравців Олег Романович
Дата ухвалення: 2020-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/870/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2020 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючий суддя Кравців О.Р.,

секретар судового засідання Сільник Н.Є.,

від позивача не прибув,

від відповідача ОСОБА_1 Б ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного провадження (з повідомленням (викликом) сторін) адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Львів) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.

Суть справи.

До Львівського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_3 (далі - позивач) до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, у якій просить суд:

- звільнити позивача від сплати судового збору та відкрити провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін;

- визнати дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Курмана Богдана Григоровича протиправними щодо повернення виконавчого документа стягувачу Оліярнику ОСОБА_4 .І. без прийняття до виконання;

- зобов`язати старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Курмана Богдана Григоровича прийняти до виконання виконавчий лист Львівського окружного адміністративного суду від 22.07.2019 у справі №1.380.2019.000892.

В обґрунтування позову вказано про протиправність дій відповідача щодо повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання. З позиції позивача, належною підвідомчістю щодо виконання виконавчого листа №1.380.2019.000892 є Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, а не Буський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області.

Оскільки вказане порушує права позивача, він звернувся до суду із цим позовом.

Ухвалою суду від 03.02.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін. Цією ж ухвалою позивача звільнено від сплати судового збору.

10.02.2020 за вх. №523ел. від ОСОБА_3 надійшла заява (не підписано ЕЦП), відповідно до якої просив суд розгляд справи здійснювати за його відсутності. Позовну заяву підтримує, просив позову задовольнити повністю.

11.02.2020 за вх. №568ел від Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Львів) надійшло клопотання (підписано ЕЦП), відповідно до якого просив здійснити заміну відповідача на належного в порядку передбачено ст. 48 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою суду без виходу до нарадчої кімнати судом задоволено вказане клопотання та в порядку передбаченому ст. 48 Кодексу адміністративного судочинства допущено заміну відповідача Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області.

19.02.2020 за вх. №684ел. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Зазначив, що позивач хибно ототожнює поняття сільська та селищна рада. Згідно з Інструкцією організації примусового виконання рішень, та у зв`язку з нетотожністю понять "сільська" та "селищна" рада, виконання рішення боржником за яким є селищна рада не відноситься до підсудності відповідача. Просив у задоволенні позову відмовити.

Позивач в судове засіданні не з`явився, явки уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином /а.с.35/.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив повністю, з підстав, що викладені у відзиві на позовну заяву. Просив у його задоволенні відмовити повністю.

Суд з`ясував обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги і відзив на позов та ті, які мають інше значення для вирішення справи, дослідив письмові докази, долучені до матеріалів справи та -

в с т а н о в и в :

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 11.04.2019 у справі №1.380.2019.00892 за позовом ОСОБА_3 до Ожидівської сільської ради Буського району Львівської області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії позов задоволено частково; визнано протиправними дії Ожидівської сільської ради Буського району Львівської області щодо нездійснення позапланових заходів перевірки фактів викладених у скарзі ОСОБА_3 від 10.02.2019 року та неналежного реагування на звернення; зобов`язано Ожидівську сільську раду Буського району Львівської області повторно розглянути звернення ОСОБА_3 від 10.02.2019 року відповідно до Закону України «Про звернення громадян»; у решті позовних вимог - відмовлено.

Вказане судове рішення набрало законної сили 14.05.2019.

22.07.2019 Львівським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №1.380.2019.00892 щодо зобов`язання Ожидівської сільської ради Буського району Львівської області повторно розглянути звернення ОСОБА_3 від 10.02.2019 року відповідно до Закону України «Про звернення громадян».

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання 14.05.2022.

Стягувач ОСОБА_3 , боржник Ожидівська сільська рада Буського району Львівської області.

13.01.2020 позивач звернувся із заявою до заступника начальника Управління начальника відділу примусового виконання Басараба Т.Ю. про прийняття вказаного виконавчого листа до виконання, з додатком, оригіналом виконавчого листа.

Старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Курманом Б.Г. згідно з повідомленням від 21.01.2020 (вих. №974) повернуто виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання.

У вказаному повідомленні зазначено, що відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.02.2012 №512/5 в редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 №2832/5, відділу примусового виконання рішень управлінь державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі підвідомчі рішення, за якими: боржниками є територіальні органи центральних органів виконавчої влади та їх структурні підрозділи, місцеві суди, міські, районні або селищні ради чи районні державні адміністрації та їх структурні підрозділи, місцеві прокуратури, інші територіальні підрозділи органів державної влади та їх посадові особи.

Згідно з відомостями зазначених у виконавчому документі боржником є Ожидівська сільська рада Буського району Львівської області, котра розташована за адресою: Львівська область, Буський район, с. Ожидів вул. Головна, 1, що за територіальністю належить до підвідомчості Буського ВДВС ГТУЮ у Львівській області.

Враховуючи наведене та керуючись п. 10 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повернуто без прийняття до виконання.

Також у вказаному повідомленні роз`яснено право оскарження відповідного рішення виконавця.

Позивач, стягувач за виконавчим документом, не погоджуючись із вказаним повідомленням, вважаючи дії виконавця щодо його винесення протиправними та такими, що порушують його права, звернувся за їх захистом до суду.

Вирішуючи справу, суд керується таким.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Однією із основних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 2 КАС України є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі.

З 05.10.2016 умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016 (у редакції, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин) (далі Закон України №1404-VIII).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону №1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону №1404-VIII, виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Частиною 1 ст. 26 Закону №1404-VIII визначено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зокрема за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо, зокрема, виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю (п. 10 ч. 4 ст. 4 Закону №1404-VIII).

Окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню визначає Інструкція з організації примусового виконання рішень, яка розроблена відповідно до Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», Закону України від 02.06.2016 №1404-VIII «Про виконавче провадження», інших законодавчих актів України та нормативно-правових актів Міністерства юстиції України, яка затверджена Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 №2832/5), зареєстрована в Міністерстві юстиції України 02.02.2012 за №489/20802.

Відповідно до п. 3 розділу І Інструкції органами державної виконавчої служби є: Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України; відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України; управління забезпечення примусового виконання рішень в місті Києві Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - управління забезпечення примусового виконання рішень в місті Києві); відділи примусового виконання рішень в районах міста Києва управління забезпечення примусового виконання рішень в місті Києві; управління забезпечення примусового виконання рішень міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України (далі - управління забезпечення примусового виконання рішень); відділи примусового виконання рішень управлінь забезпечення примусового виконання рішень; районні, районні в містах, міські, міськрайонні, міжрайонні відділи державної виконавчої служби відповідних міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України (далі - відділи державної виконавчої служби).

Згідно з абз. 5 п. 4 Розділу І Інструкції відділу примусового виконання рішень управлінь забезпечення примусового виконання рішень міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України підвідомчі рішення, за якими: боржниками є територіальні органи центральних органів виконавчої влади та їх структурні підрозділи, місцеві суди, міські, районні або селищні ради чи районні державні адміністрації та їх структурні підрозділи, окружні прокуратури, інші територіальні підрозділи органів державної влади та їх посадові особи; сума зобов`язання становить від двадцяти п`яти до п`ятдесяти мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті.

Судом встановлено, що боржником за виконавчим листом №1.380.2019.000892 є Ожидівська сільська рада Буського району Львівської області, котра розташована за адресою: Львівська область, Буський район, с. Ожидів вул. Головна, 1, що за територіальністю належить до підвідомчості Буського ВДВС ГТУЮ у Львівській області.

Представник відповідача покликався на те, що оскільки поняття сільські та селищні ради відмінні між собою, з врахуванням викладеного вище припису Інструкції, виконавчий лист відноситься до підвідомчості Буського ВДВС ГТУЮ у Львівській області.

Дійсно відповідно до ст. 1 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 №280/97-ВР, село та селище є різними адміністративно-територіальними одиницями.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 5 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» система місцевого самоврядування включає: територіальну громаду; сільську, селищну, міську раду; сільського, селищного, міського голову; виконавчі органи сільської, селищної, міської ради; старосту; районні та обласні ради, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст; органи самоорганізації населення.

Оскільки законодавець розмежовує сільську і селищну раду в системі органів місцевого самоврядування, покликання представника на нетотожність понять "сільська" та "селищна" рада є необґрунтованими.

Проаналізувавши викладене, слід зробити висновок, що до підвідомчості відповідача не належить виконання судових рішень, боржником у яких є сільські ради. Тому повернення виконавчого листа на підставі п. 10 ч. 4 ст. 4 Закону №1404-VIII є правомірним.

Оскільки позовна вимога про зобов`язання прийняти до виконання виконавчий лист є похідною від вимоги про визнання протиправними дій щодо повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, така задоволенню також не підлягає.

Позивач покликався на безпідставність проставлення на зворотному боці виконавчого документа відмітки штампу «Завершено», хоча рішення ще не виконано.

Щодо вказаного суд зазначає, що за приписами до п. 9 розділу ІІІ Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 07.06.2017 №1829/5 (у редакції чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин) відмітка про виконання повинна містити дату, підставу завершення виконавчого провадження (пункт, частина, стаття Закону) та суму стягненого виконавчого збору (основної винагороди приватного виконавця).

У виконавчих документах, які повертаються без прийняття до виконання, зазначаються дата та підстава повернення виконавчого документа згідно з ч. 4 ст. 4 Закону №1404-VIII.

Оглянувши копію виконавчого листа від 22.07.2019 судом встановлено, що на такому проставлено відмітку про завершення 30.10.2019 п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Однак згідно з долученим до матеріалів справи оскаржуваним повідомленням (копія) виконавчий документ повернуто без прийняття до виконання та міститься вказівка на п. 10 ч. 4 ст. 4 Закону №1404-VIII.

Представник відповідача не пояснив походження цієї відмітки.

Оскільки предметом розгляду цієї справи є правомірність повернення виконавчого листа без прийняття до виконання, факт проставлення вказаної відмітки вчиненої 30.10.2019 не охоплюється предметом дослідження у цій справі.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог, в той час як відповідачем з врахуванням приписів ст. 77 КАС України доведено правомірність вчинених дій, а тому у задоволенні позову слід відмовити повністю.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч. 1 ст. 139 КАС України).

Оскільки позивача відповідно до ухвали про відкриття провадження у справі звільнено від сплати судового збору, судові витрати зі сторін стягувати не слід.

Керуючись ст.ст. 2, 73, 77, 90, 242-246, 268-272, 287, 294, пп. 15.5 п. 15 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України, суд -

в и р і ш и в :

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Судові витрати зі сторін не стягувати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено та підписано 19.02.2020.

Суддя Кравців О.Р.