Справа № 161/20915/19
Суддя: Плахтій І. Б.
Дата ухвалення: 2020-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/10/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2020 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючої - судді Плахтій І.Б.,

з участю секретаря судових засідань Жаловаги І. П.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області, інспектора батальйону №1 роти №2 Управління патрульної поліції у Волинській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

17.12.2019 позивач звернувся в суд з адміністративним позовом до відповідачів про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позов обґрунтовує тим, що 09.12.2019 відповідачем, інспектором патрульної поліції Таровським О.А., складена постанова серії ЕАК №1844531, згідно якої позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 425,00 грн.

У зв`язку із тим, що на переконання позивача, відповідачем при складанні постанови про адміністративне правопорушення було допущено грубі порушення та не досліджено усі обставини справи, просить визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАК №1844531 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Ухвалою від 23.12.2019 позов прийнято до розгляду, в справі відкрито провадження, встановлено, що справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження з проведенням судового засідання та повідомленням сторін.

У встановлений в ухвалі строк, від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 19-21).

В судовому засіданні позивач свою позовну вимогу підтримав, просив задовольнити, мотивуючи тим, що здійснив рух по пр.-т. Перемоги на перехресті з вул. Грибоєдова на зелений мигаючий сигнал світлофора, а під час ввімкнення жовтого сигналу не встиг завершити маневр, тому продовжив рух, забезпечивши безпеку іншим його учасникам.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення позовної вимоги заперечував, пояснивши, що під час несення служби 09.12.2019 ним було виявлено, що ОСОБА_1 , керуючити транспортним засобом, здійснив рух на забороняючий жовтий сигнал, а саме виїхав на перехрестя пр.-ту Перемоги та вул. Грибоєдова. Після виявлення вказаного правопорушення, водія було зупинено патрульними поліцейськими, роз`яснено причину зупинки, зауважено, що за такої швидкості, з якою рухався водій, а саме близько 50 км/год, він мав можливість зупинитися перед перехрестям на забороняючий жовтий миготливий знак світлофора.

Окрім того, в судовому засіданні представник відповідача, Управління патрульної поліції у Волинській області, Кухарська О.В. повідомила, що після того, як водія було зупинено патрульними, його було ознайомлено з відеозаписом, на якому зафіксовано правопорушення.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, 09.12.2019 інспектором батальйону №1 роти №2 УПП у Волинській області капралом поліції Таровським Олександром Анатолійовичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №1844531 щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , посвідчення водія серії НОМЕР_1 , який, керуючи транспортним засобом Renault Fluence, н.з. НОМЕР_2 , 09.12.2019 близько 23 год. 06 хв., проїхав перехрестя (пр.-т. Перемоги вул. Грибоєдова) на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3 «ґ» ПДР «Порушення проїзду на заборонний жовтий сигнал, що забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів», чим порушив ч.2 ст.122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 425,00 грн.

Відповідно до п.9 Постанови, до неї також доданий відеозапис з нагрудної камери zm0312, з якого вбачається, що ОСОБА_1 роз`яснено працівниками поліції причини зупинки, пред`явлено відеозапис, на якому зафіксовано саме правопорушення, перевірено документи водія, пояснено також можливість уникнення водієм вчинення правопорушення, роз`яснено також те, що вчинене адміністративне правопорушення кваліфікується зі ч.2 ст.122 КУпАП, за що передбачено накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у сумі 425 грн. Окрім того, на відео зафіксовані заперечення ОСОБА_1 проти вчинення ним вказаного правопорушення (відеозапис наданий для огляду суду представником відповідачів Кухарською О.В. разом із відзивом на позовну заяву а.с.22).

21.01.2020 від представника відповідачів Кухарської О.В. до суду надійшов відзив на адміністративний позов, в якому зазначено, що після перевірки документів, поліцейським Таровським О.А. було роз`яснено водію права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та відповідно до ст. 268 КУпАП, надано можливість надавати пояснення.

Окрім того, представником відповідача заперечується твердження позивача про те, що він здійснив проїзд на миготливий зелений сигнал світлофора, щоб не вдатися до екстреного гальмування, а навпаки здійснив рух на жовтий забороняючий сигнал світлофора.

Додатково, представник відповідачів вказує на те, що твердження позивача про те, що на заявлені ним клопотання про ознайомлення із матеріалами справи залишені відповідачем без розгляду не відповідає дійсності, оскільки як вбачається з відеозапису нагрудної камери поліцейського ОСОБА_2 НОМЕР_3 (о 23 год. 05 хв. на записі) саме поліцейський запропонував ОСОБА_1 переглянути відеозапис про порушення ним п.8.7.3 «ґ» ПДР, а саме проїзд ОСОБА_1 перехрестя пр.-т. Перемоги вул. Грибоєдова на забороняючий жовтий сигнал світлофора з автомобільного реєстратора (а.с.19-22).

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КУпАП України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст. ст. 73-76 КАС України докази повинні бути належними, допустимими, достовірними та достатніми.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно з ч.2 ст.76 КАС України, питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Керуючись положеннями ч. ч. 1, 3-5 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1-2 ст.276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення за ст. 122 КУпАП розглядається за місцем його вчинення.

Відповідно до ч. 5 ст.258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Разом з тим, пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 13.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.23, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлення останнім доводів.

Посилання на жоден із цих доказів, окрім відеозапису із нагрудної камери поліцейського, які передбачені ст.251 КУпАП, у винесеній постанові є відсутніми.

Візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Статтею 254 КУпАП визначено, що така фіксація відбувається шляхом складання протоколу про адміністративне правопорушення, у якому відповідно до ст.256 КУпАП, крім іншого, зазначаються місце, час і суть адміністративного порушення, виявленого уповноваженою особою, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Отже, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа зобов`язана здобути докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Зокрема, згідно п.3 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, яка затверджена наказом МВС України №1376 від 06.11.2015 р., якщо під час винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення й адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа органу поліції зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до статті 256 КУпАП, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 КУпАП.

В іншому випадку застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень. Така позиція суду ґрунтується на правових висновках, які зроблені Конституційним Судом України у своєму Рішенні у справі №23-рп/2010 від 22.12.2010.

Відповідно до матеріалів адміністративної справи протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складався, попри те, що позивач заперечував свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Зі змісту наданого відповідачем відеозапису з нагрудної камери поліцейського слідує, що останнім не зафіксований безпосередньо момент проїзду позивачем перехрестя проспекту Перемоги вулиці Грибоєдова у м. Луцьку на забороняючий жовтий сигнал світлофора; останній стосується лише розгляду справи інспектором поліції справи на місці зупинки автомобіля.

Отже, належних доказів вчинення позивачем правопорушення, встановленого ч.2 ст.122 КУпАП, не представлено, оскільки відеозапис, поданий відповідачем на підтвердження факту порушення позивачем ПДР, не містить фіксації вказаного правопорушення, а відтак не може вважатися належним доказом.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення адміністративного правопорушення серії ЕАК №1844531 від 09.12.2019 слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 20, 72, 73, 74, 76, 77, 90, 243-246 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі серії ЕАК №1844531 від 09.12.2019 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП скасувати.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Луцького міськрайонного суду І.Б. Плахтій