Справа № 308/11912/19
Суддя: Фазикош О. В.
Дата ухвалення: 2020-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2020 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі: головуючого - судді Фазикош О.В., за участю секретаря судового засідання Торчинович Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Ужгородської міської ради про скасування постанови адміністративної комісії при виконавчому комітеті Ужгородської міської ради №493/19 від 07.10.2019,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до статті 243 частини 3 КАС України 06 лютого 2020 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення виготовлено та підписано 11 лютого 2020 року.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з адміністративним позовом до виконавчого комітету Ужгородської міської ради про скасування постанови адміністративної комісії при виконавчому комітеті Ужгородської міської ради №493/19 від 07.10.2019.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 07.10.2019 адміністративна комісія при виконавчому комітеті Ужгородської міської ради винесла щодо ОСОБА_1 постанову №493/19 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень відповідно ст. 152 КУпАП. Оскаржувану постанову позивачу вручено 10.10.2019. Відповідно змісту вказаної постанови, 29.08.2019 о 13 годині 10 хвилин ОСОБА_1 розмістив відкритий літній майданчик біля АВС «У Львовни» по вулиці Володимирській, 90, в м. Ужгороді, чим на думку відповідача порушив п.5.9.1. Правил благоустрою м. Ужгорода. Під час розгляду адміністративних матеріалів, позивачем надано пояснення та копії документів, які свідчать про те, що жодних відкритих літніх майданчиків на території відповідача ОСОБА_1 не розміщував, однак його пояснення залишені поза увагою.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №117541356 від 19.03.2018, ОСОБА_1 є власником приміщення АДРЕСА_1 , загальною площею 52,7 кв.м.

Відповідно технічного паспорту на приміщення АДРЕСА_1 , зазначено, що комерційне приміщення складається з основного приміщення 44,2 кв.м., кладовки 1,5 кв.м., вбиральні 1,9 кв.м., тераси 5,1 кв.м., загальною площею 52,7 кв.м.

Таким чином, тераса, яку відповідач хибно вважає територією загального користування, є приватною власністю позивача.

Отже, твердження адміністративної комісії про розміщення відкритого літнього майданчику біля АВС «У Львовни» спростовується правом власності на терасу. Таким чином, позивач вважає, що ним не порушувалися правила благоустрою м. Ужгорода, а здійснювалася підприємницька діяльність виключно у приміщенні, яке знаходиться у приватній власності.

У зв`язку з вищевикладеним, позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Ужгородської міської ради №493/19 від 07.10.2019 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.10.2019 відкрито провадження у адміністративній справі, розгляд справи постановлено проводити за правила спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

01.11.2019 представником відповідача подано відзив на позовну заяву, у якому останній просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки влаштування відкритого літнього майданчика (тераси) як на орендованій так і на власній земельній ділянці потребує відповідного дозволу органу місцевого самоврядування і лише у випадках здійснення підприємницької діяльності на базі стаціонарних закладів ресторанного господарства.

Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав через канцелярію суду заяву, у якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити та розглянути справу за його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило.

Відповідно до ч. 3 ст. 205 КАС України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, доходить наступного висновку.

Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 152 КУпАП передбачена відповідальність за порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів та передбачене адміністративне стягнення - накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб`єктів підприємницької діяльності - від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» - суб`єктами у сфері благоустрою населених пунктів є органи державної влади та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, органи самоорганізації населення, громадяни.

Частиною першою статті 1 Закону України від 6 вересня 2005 року №2807-IV "Про благоустрій населених пунктів" передбачено, що благоустрій населених -пунктів-комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.

Статтею 255 КУпАП визначений перелік осіб, які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення.

Ч. 1 п. 2 цієї статті передбачено, що у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати: посадові особи, уповноважені на те виконавчими комітетами (а у населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчими органами, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад (частини перша - четверта статті 41, статті 96-2, 103-1, 103-2, 103-3, 104, частина перша статті 106-1, статті 106-2, 127-2, 149-152, частини третя - п`ята статті 152-1, статті 154, 155, 155-2, 156, 156-1, 156-2, 159 - 160, стаття 175-1 (за порушення, вчинені у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статті 183, 185-1, 186-5, 197, 198).

Статтею 16 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», яку дублює пункт 5.9.1. Правил благоустрою міста Ужгород, затверджених рішенням IV сесії Ужгородської міської ради V скликання № 136 від 26.12.2006 р., зазначені обмеження при використанні об`єктів благоустрою передбачені в 26 пунктах. Так, на об`єктах благоустрою забороняється: виконувати земляні, будівельні та інші роботи без дозволу, виданого в установленому законодавством порядку; вчиняти дії, що негативно впливають на архітектуру фасадів будівель і споруд, у тому числі робити написи, малюнки на стінах будинків, споруд; самовільно влаштовувати городи, створювати, пошкоджувати або знищувати газони, самовільно висаджувати та знищувати дерева, кущі тощо; вивозити та/або звалювати в не відведених для цього місцях відходи, траву, гілки, деревину, листя, сніг, влаштовувати звалища; забруднювати довкілля, місця загального користування, засмічувати побутовими відходами, покидьками, недопалками тощо; захаращувати пожежні проїзди на територіях, прилеглих до житлових будинків, інших споруд; складувати будівельні матеріали, конструкції, обладнання за межами будівельних майданчиків; захаращувати території будівельними та іншими матеріалами, конструкціями, сміттям, побутовими відходами, відходами виробництва, накопиченням снігу та льоду тощо; порушувати правила складування, зберігання, розміщення, транспортування, утилізації та використання відходів; використовувати не за призначенням контейнери та урни для збору сміття та твердих побутових відходів; виливати рідину, кидати предмети з балконів, лоджій, вікон та сходів будинків; викидати через прорізи будівель сміття без обладнаних для цього пристроїв; наклеювати оголошення та інформаційно-агітаційні плакати, рекламу, листівки тощо у невизначених спеціально для цього місцях; самовільно встановлювати об`єкти зовнішньої реклами, торговельні лотки, павільйони, кіоски тощо; встановлювати технічні засоби регулювання дорожнього руху без погодження з відповідними органами Міністерства внутрішніх справ України; випасати худобу, вигулювати та дресирувати тварин у не відведених для цього місцях, залишати на об`єктах благоустрою та їх елементах фекалії тварин; спеціальні місця (майданчики) для вигулу тварин визначаються у встановленому порядку з урахуванням санітарних норм та правил; здійснювати ремонт, обслуговування та миття транспортних засобів, машин, механізмів у не відведених для цього місцях (крім випадків проведення негайного ремонту при аварійній зупинці); самовільно підключатися до мереж водопостачання, зливової каналізації; самовільно займати земельні ділянки і використовувати їх при відсутності документа, що засвідчує право на використання та володіння землею; використовувати земельні ділянки не за цільовим призначенням; здійснювати діяльність, яка негативно впливає на довкілля при відсутності позитивного висновку державної екологічної експертизи проектної документації об`єктів будівництва, реконструкції; здійснювати викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря без відповідного на те дозволу; засмічувати водні об`єкти та забруднювати водні ресурси; забороняється перевищення норм забруднення атмосферного повітря та рівня шуму, у тому числі від транспортних засобів; забороняється вчиняти дії, які можуть привести до підтоплення територій та спровокувати зсувні процеси; вчиняти дії, що тягнуть порушення умов благоустрою, пошкодження (руйнування чи псування) вулично-дорожньої мережі, інших об`єктів та елементів благоустрою, ускладнення умов руху пішоходів та транспорту, та інші дії, заборонені цими Правилами, чинним законодавством України.

Згідно з п. 1.1 Правил благоустрою міста Ужгород, Правила благоустрою міста Ужгород (далі Правила) є нормативно-правовим актом, яким установлюється порядок благоустрою та утримання міських територій, об`єктів благоустрою міста, регулюються права та обов`язки учасників правовідносин у сфері благоустрою, визначається комплекс заходів, необхідних для забезпечення чистоти і порядку у місті. Правила спрямовані на створення умов, сприятливих для життєдіяльності людини, і є обов`язковими для виконання на території міста виконавчими органами місцевого самоврядування, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності і підпорядкування, їх керівниками, працівниками та громадянами.

При цьому, згідно розділу 2 Правил благоустрою міста Ужгород об`єкти благоустрою території, що підлягають благоустрою є : територія загального користування: парки, сквери, сади, рекреаційні зони, майданчики (дитячі, спортивні), площі, набережні, проспекти, вулиці, провулки, проїзди, пішохідні та велосипедні доріжки, кладовища та інші території загального користування; прибудинкові території (прибудинкова територія - територія навколо будинку, визначена актом на право власності чи користування земельною ділянкою і призначена для обслуговування будинку); території підприємств, установ, організацій, підприємницьких структур та закріплені за ними договором території; інші території, які належать до об`єктів благоустрою міста.

Судом з матеріалів справи встановлено, що 07.10.2019 адміністративна комісія при виконавчому комітеті Ужгородської міської ради винесла щодо ОСОБА_1 постанову №493/19 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень відповідно ст. 152 КУпАП. Оскаржувану постанову позивачу вручено 10.10.2019. Відповідно змісту вказаної постанови, 29.08.2019 о 13 годині 10 хвилин ОСОБА_1 розмістив відкритий літній майданчик біля АВС «У Львовни» по вулиці Володимирській, 90, в м. Ужгороді, чим порушив п.5.9.1. Правил благоустрою м. Ужгорода.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №117541356 від 19.03.2018, ОСОБА_1 є власником приміщення АДРЕСА_1 , загальною площею 52,7 кв.м.

Відповідно технічного паспорту на приміщення АДРЕСА_1 , зазначено, що комерційне приміщення складається з основного приміщення 44,2 кв.м., кладовки 1,5 кв.м., вбиральні 1,9 кв.м., тераси 5,1 кв.м., загальною площею 52,7 кв.м.

Згідно п.5.9.1 Правил благоустрою м. Ужгород на об`єктах благоустрою забороняється самовільно встановлювати об`єкти зовнішньої реклами, торговельні лотки, павільйони, кіоски тощо.

Частина 1 ст. 13 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» передбачає також і об`єкти у сфері благоустрою населених пунктів.

Так, до об`єктів благоустрою населених пунктів належать:1) території загального користування: - парки (гідропарки, лугопарки, лісопарки, парки культури та відпочинку, парки - пам`ятки садово-паркового мистецтва, спортивні, дитячі, історичні, національні, меморіальні та інші), рекреаційні зони, сади, сквери та майданчики; -пам`ятки культурної та історичної спадщини; -майдани, площі, бульвари, проспекти; г)вулиці, дороги, провулки, узвози, проїзди, пішохідні та велосипедні доріжки,пляжі; кладовища; - інші території загального користування; -прибудинкові території;території будівель та споруд інженерного захисту територій;-території підприємств, установ, організацій та закріплені за ними території на умовах договору.

Натомість, ОСОБА_1 для розміщення відкритого майданчику використовує терасу, яке згідно наданої технічної документації розміщене у комерційному приміщенні , належне йому на праві приватної власності. Дана тераса є частиною комерційного приміщення, а отже порядок її використання визначається виключно власником об`єкта нерухомості.

Тераса є частиною комерційного приміщення, а не окремим тимчасовим майданчиком біля стаціонарного Закладу. Доказів того що вказана в протоколі тераса є прибудинковою територією або літнім майданчиком відповідач не надав. У відзиві на позовну заяві відповідач не заперечує право власності на вказану терасу позивача.

Згідно ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідачем не надано суду переконливих доказів про відповідність постанови про накладення адміністративного стягнення на позивача обставинам справи, в порядку адміністративного судочинства обовязок доказування законності рішення субєкта владних повноважень покладений на субєкта владних повноважень.

Таким чином, суд доходить переконання, що матеріалами справи не підтверджено факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідачем не підтверджено належними та допустимими доказами правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ст. 152 КУпАП, а також не доведено дотримання при винесенні оскаржуваної постанови вимог ст. ст. 268, 280 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За відсутністю доведеності вини позивача у вчиненні правопорушення за ст.152 КУпАП, постанова адміністративної комісії при виконавчому комітеті Ужгородської міської ради №493/19 від 07.10.2019 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.152 КУпАП підлягає скасуванню, а провадження в справі відносно ОСОБА_1 за ст.152 КпАП України підлягає закриттю згідно п.1 ст.247 КпАП України.

З урахуванням з`ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню .

Відповідно до ч. 5 ст. 288 КУпАП, особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 2, 3, 72, 77, 229, 241-246, 286 КАС України, ст.ст. 38, 251,152, 254, 255, 247, 256, 258, 268, 280 КУпАП, ст. 19 Конституції України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до виконавчого комітету Ужгородської міської ради про скасування постанови адміністративної комісії при виконавчому комітеті Ужгородської міської ради №493/19 від 07.10.2019 задовольнити в повному обсязі.

Скасувати постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Ужгородської міської ради №493/19 від 07.10.2019 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.152 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.152 КУпАП закрити.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду, або через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених ч. 2 ст. 299 КАС України.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених ст. 286 КАС України, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ).

Відповідач: Виконавчий комітет Ужгородської міської ради (адреса: 88000, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Поштова, буд. 3).

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В.Фазикош