Справа № 340/1059/19
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2020-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 лютого 2020 року м. Дніпросправа № 340/1059/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів:

судді-доповідача Чумака С.Ю.,

суддів: Чабаненко С.В., Юрко І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Кіровоградській області

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2019 року в адміністративній справі № 340/1059/19 (суддя І інстанції - Момонт Г.М.)

за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Кіровоградській області про скасування податкового повідомлення-рішення

В С Т А Н О В И В:

ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ, РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ, ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з позовом до Головного управління ДФС у Кіровоградській області про скасування податкового повідомлення-рішення від 18.02.2019 № , яким йому нараховано штраф з єдиного податку з фізичних осіб у сумі 789,6 грн.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2019 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати це рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги серед іншого зазначає, що податкове повідомлення-рішення від 18.02.2019 № направлено відповідачем рекомендованим листом з повідомленням, а отже позивач не був позбавлений права на оскарження акта камеральної перевірки чи податкового повідомлення-рішення. Крім того, оскільки камеральною перевіркою встановлений факт вчинення порушення позивачем, тому і податкове повідомлення-рішення від 18.02.2019 р. № є законним та обґрунтованим.

Від позивача відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ВИЗНАЧЕНІ ВІДПОВІДНО ДО НИХ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ

18 лютого 2019 року посадовою особою Новоукраїнського управління ГУ ДФС у Кіровоградській області проведено камеральну перевірку з єдиного податку за жовтень 2018 року, січень 2019 року фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 . За результатами камеральної перевірки складено Акт № 001455/11-28/5106/ НОМЕР_1 від 18.02.2019, яким встановлено порушення термінів сплати визначеного грошового зобов`язання з єдиного податку з фізичних осіб п. 295.1 ст. 295 Податкового кодексу України, а саме: грошове зобов`язання з єдиного податку з фізичних осіб в сумі 744,60 грн, з граничним терміном сплати 20.10.2018 року сплачено 22.10.2018 та в сумі 834,6 грн з граничним терміном сплати 20.01.2019 сплачено 21.01.2019 (а.с. 27).

На підставі Акта перевірки ГУ ДФС у Кіровоградській області винесено податкове повідомлення-рішення № від 18.02.2019, яким до позивача застосований штраф на підставі п. 122.1 ст. 122 Податкового кодексу України у розмірі 789,6 грн. (а.с. 28).

Зі змісту облікової картки платника єдиного податку встановлено, що 22.10.2018 на бюджетний рахунок зараховано 744,6 грн єдиного податку сплаченого позивачем та 21.01.2019 зараховано 834,6 грн (а.с. 31-32).

Зазначені обставини не оспорюються сторонами.

22.02.2019 на поштову адресу позивача направлено поштове відправлення, яке одержано адресатом 26.02.2019 р. (а.с. 29).

Не погодившись з податковим повідомленням-рішенням № від 18.02.2019, вважаючи його необґрунтованим, протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду. На думку позивача, в порушення вимог п. 86.2 ст. 86 Податкового кодексу України відповідач не ознайомив його з актом перевірки та не надав інформації стосовно того, яка саме перевірка проводилася, за який період податкової діяльності вона проводилася, за який період податкової діяльності ним було вчинено правопорушення та не надав будь-яких доказів, які підтверджували вчинення порушення ст. 122 Податкового кодексу України. Крім того, своїми діями відповідач позбавив його законного права на подання заперечень та безпідставно, упереджено, не довівши вину, не з`ясувавши всіх обставин по справі, притягнув до відповідальності,

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що податкове повідомлення-рішення від 18.02.2019 № винесене ГУ ДФС у Кіровоградській області передчасно, до початку перебігу строку визначеного п. 86.6 ст. 86 Податкового кодексу України, оскільки під час розгляду справи не знайшов підтвердження факт надіслання позивачу Акта перевірки. Суд першої інстанції дійшов висновку щодо не дотримання відповідачем строків винесення податкового-повідомлення-рішення від 18.02.2019 № , що є порушенням права позивача на подачу заперечень та обґрунтування позиції щодо дотримання вимог граничних строків сплати авансових внесків з єдиного податку, і тому, оскаржуване податкове повідомлення-рішення винесено відповідачем не у спосіб визначений Податковим кодексом України, необґрунтовано, не розсудливо, не пропорційно та без урахування права особи на участь у прийнятті рішення.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ РЕГУЛЮЮТЬ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ, ТА ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ СУДОМ

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 67 Конституції України визначає, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин; далі -ПК України) платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

З огляду на п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до пп. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Пунктом 76.2 статті 76 Податкового кодексу України визначено, що порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.

Згідно з п. 86.2 ст. 86 Податкового кодексу України за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Відповідно до п. 295.1 ст. 295 Податкового кодексу України платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця.

Виконанням податкового обов`язку, як передбачено пунктом 38.1 статті 38 ПК України, визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до статті 31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством.

Строк сплати податку та збору обчислюється роками, кварталами, місяцями, декадами, тижнями, днями або вказівкою на подію, що повинна настати або відбутися.

Строк сплати податку та збору встановлюється відповідно до податкового законодавства для кожного податку окремо. Зміна платником податку, податковим агентом або представником платника податку чи контролюючим органом встановленого строку сплати податку та збору забороняється, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Як встановлено під час розгляду граничний строк сплати позивачем авансового внеску з єдиного податку за жовтень 2018 року є 20 жовтня 2018 року - субота (вихідний день); граничний строк сплати авансового внеску з єдиного податку за січень 2019 року є 20 січня 2019 року, також припало на вихідний день (неділя).

Згідно з п. 122.1 ст. 122 Податкового кодексу України несплата (неперерахування) фізичною особою платником єдиного податку, визначеною підпунктами 1 і 2 пункту 291.4 статті 291 цього Кодексу, авансових внесків єдиного податку в порядку та у строки, визначені цим Кодексом, тягне за собою накладення штрафу в розмірі 50 відсотків ставки єдиного податку, обраної платником єдиного податку відповідно до цього Кодексу.

Судом встановлено, що грошове зобов`язання з єдиного податку з фізичних осіб в сумі 744,60 грн, з граничним терміном сплати 20.10.2018 року сплачено 22.10.2018 та в сумі 834,60 грн з граничним терміном сплати 20.01.2019 сплачено 21.01.2019, тобто в першій робочий день.

Але, норми Податкового кодексу України не містять застережень щодо строку сплати податку у разі якщо останній день строку його сплати припадає на вихідний або святковий день.

Водночас, у Європейській конвенції про обчислення строків (ETS N 76) від 16 травня 1972 року, підписаній державами - членами Ради Європи, яка застосовується до обчислення строків у цивільних, комерційних і адміністративних справах, у статті 5 визначено, що при обчисленні строку суботи, неділі та офіційні свята враховуються. Однак, якщо diesadquem (для цілей цієї Конвенції термін "diesadquem" означає день, у який строк спливає) строку, до спливу якого має бути здійснена та чи інша дія, припадає на суботу, неділю, офіційне свято чи день, який вважається офіційним святом, встановлений строк продовжується на перший робочий день, який настає після них.

Згідно з пунктом 56.21 статті 56 ПК України у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Отже, враховуючи здійснення позивачем сплати податку у перший робочий день після вихідного, колегія суддів дійшла висновку про недопущення позивачем порушення термінів сплати визначеного грошового зобов`язання з єдиного податку з фізичних осіб та відсутність підстав для притягнення до відповідної відповідальності за це.

Зазначені висновки апеляційним судом здійснені з урахуванням застосування зазначених норм права в постанові Верховного Суду від 12 квітня 2019 року у справі № 809/1577/17.

З огляду на встановлені обставини, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що при вирішенні питання щодо наявності в діях платника податків складу правопорушення визначеного п. 122.1 ст. 122 Податкового кодексу України, підлягало врахуванню, що граничний строк сплати авансового внеску з єдиного податку припадав на вихідні дні, але не врахував факт сплати позивачем грошове зобов`язання з єдиного податку з фізичних осіб в першій робочий день, що спростовує висновок відповідача про порушення позивачем строку сплати грошового зобов`язання.

Беручи до уваги наведене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції по суті прийнято правильне судове рішення, але із помилковим застосуванням норм матеріального права, а тому наявні підстави для зміни рішення в його мотивувальної частині з викладених вище обставин.

ВИСНОВОК АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що податкове повідомлення-рішення від 18.02.2019 № винесене ГУ ДФС у Кіровоградській є протиправним та підлягає скасуванню.

Отже, судом першої інстанції правильно задоволений адміністративний позов, проте помилково зазначені підстави задоволення.

Відповідно до частини 4 статті 317 КАС України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині мотивування висновків суду.

Оскільки справа відповідно до п. 6 ч. 6 ст. 12 КАС України відноситься до категорії незначних, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Кіровоградській області задовольнити частково.

Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2019 року у справі № 340/1059/19 змінити, виклавши мотивувальну частині в редакції цієї постанови.

В іншій частині Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2019 року у справі № 340/1059/19 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач С.Ю. Чумак

суддя С.В. Чабаненко

суддя І.В. Юрко