Справа № 440/4848/19
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2020-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2020 року м. ПолтаваСправа № 440/4848/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Супруна Є.Б., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу №440/4848/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Карлівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області, Головного управління Пенсійного фонду України в полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

10 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Карлівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області, в якому просить визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо нездійснення виплати їй пенсії за період з травня по липень 2018, а також стягнути на її користь невиплачену пенсію за цей період у сумі 4 525,92 грн.

В якості підстави для звернення до суду позивач вказує на протиправну, як на її думку, поведінку відповідача, внаслідок якої було припинено на три місяці виплату пенсії, чим порушено право особи на належне пенсійне забезпечення гарантоване ст. 46 Конституції України.

Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 16.12.2019 позовну заяву залишено без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам статей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Після усунення недоліків, ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду 20.01.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні). Залучено до участі у справі в якості другого відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (надалі - ГУ ПФУ в Полтавській області, відповідач).

Відповідач позов не визнав. У відзиві на позов зазначив, що виплата пенсії за період травень-липень 2018 року не здійснювалася на підставі рішення комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам у зв`язку з відсутністю ОСОБА_1 за місцем фактичного проживання.

Суд розглядає дану справу на підставі частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами, в межах строку, встановленого статтею 263 цього ж Кодексу.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 є пенсіонером, який здобув право на отримання пенсії за віком, перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Полтавській області.

13.08.2018 позивачу видано довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи №371. Попереднім місцем проживання позивача є

АДРЕСА_1 фактичним місцем проживання/перебування позивача є АДРЕСА_2 (а.с. 13).

Як повідомляє відповідач у відзиві, згідно листа Пенсійного фонду України за № 15372/02-02 від 03.05.2018 щодо опрацювання списків осіб, які надаватимуться департаментом інформаційних систем та електронних реєстрів, за даними верифікації ОСОБА_1 тимчасово призупинено виплату пенсії з 01.05.2018 для здійснення ідентифікації осіб за паспортними даними та відновлення виплати пенсії.

Рішенням комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам №52 від 29.05.2018 Управління соціального захисту населення Карлівської РДА вирішено не відновлювати соціальні виплати ОСОБА_1 у зв`язку з не підтвердженням фактичного місця проживання/перебування вказаного в заяві внутрішньо переміщеної особи (а.с. 42).

Рішенням комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам №64 від 23.06.2018 Управління соціального захисту Карлівської РДА вирішено відновити соціальні виплати ОСОБА_1 у зв`язку з підтвердженням фактичного місця проживання/перебування вказаного в заяві внутрішньо переміщеної особи (а.с. 43).

13.05.2019 позивач звернулася до Карлівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області із заявою про виплату пенсії за травень 2018року та липень 2018 року в розмірі 4 525,92 грн.

Листом від 14.05.2019 №35/К-02 начальник Карлівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області Л. Бобрицька поінформувала позивача про те, що сума заборгованості по пенсії внутрішньо переміщеної особи за травень-липень 2018 року в розмірі 4 525,92 грн буде виплачена відповідно до Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 №365. Також повідомлено, що згідно з п. 18 Порядку суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України. На даний час Кабінетом Міністрів України порядок виплати соціальних виплат не визначено (а.с. 6).

Вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

22.11.2014 набув чинності Закон України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб", яким відповідно до Конституції та законів України, міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, закріплені гарантії для внутрішньо переміщених осіб.

Відповідно до ст. 7 вказаного Закону для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав, зокрема, на пенсійне забезпечення здійснюється відповідно до законодавства України. Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв`язання проблем, пов`язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 №637 "Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам" встановлено, що призначення та продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 №509 (далі - Порядок №509). Виплата (продовження виплати) пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення (далі - соціальні виплати), що призначені зазначеним особам, здійснюється виключно через рахунки та мережу установ і пристроїв публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України. Такі виплати можуть здійснюватися за бажанням особи з доставкою додому, з компенсацією витрат за надання таких послуг, передбачених укладеним відповідно до пункту 3 цієї постанови тристороннім договором.

Тобто, за приписами наведеної норми умовами призначення та продовження виплати пенсій внутрішньо переміщеним особам є факт знаходження внутрішньо переміщених осіб на обліку за місцем перебування, що підтверджується довідкою; наявність рахунку в установі ПАТ "Державний ощадний банк України".

У зв`язку з цим суд зазначає, що обставина перебування ОСОБА_1 на обліку внутрішньо переміщених осіб підтверджується виданою їй довідкою від 13.06.2018 №371, доказів скасування якої відповідачем не надано.

Питання виплати пенсій врегульовані статтею 47 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за якою пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

Статтею 49 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачені підстави припинення та поновлення виплати пенсії.

Частиною 1 цієї статті визначено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Отже, перелік підстав припинення виплати пенсії, що визначений ч. 1 ст. 49 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", є вичерпним та передбачає можливість припинення виплати пенсії з інших підстав лише у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 вищезазначеного Закону поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати.

Як встановлено судом, виплата пенсії ОСОБА_1 у травні-липні 2018 року припинена у зв`язку з отриманням листа Пенсійного фонду України за №15372/02-02 від 03.05.2018 щодо опрацювання списків осіб, які надаватимуться департаментом інформаційних систем та електронних реєстрів, по яких за даними верифікації ОСОБА_1 тимчасово призупинено виплату пенсії з 01.05.2018 для здійснення ідентифікації осіб за паспортними даними та відновлення виплати пенсії.

Виплату пенсії позивачу було призупинено з 01.05.2018 на підставі рішення комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам №52 від 29.05.2018 у зв`язку з не підтвердженням фактичного місця проживання.

Дійсно, як це передбачено пунктом 12 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 №365, соціальні виплати припиняються у разі встановлення факту відсутності внутрішньо переміщеної особи за фактичним місцем проживання/перебування згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї.

Однак, суд зазначає, що положеннями Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" не передбачено такої підстави припинення виплати пенсії, як встановлення факту відсутності внутрішньо переміщеної особи за фактичним місцем проживання/перебування згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї.

Як передбачено положеннями п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України, виключно законами України визначаються, зокрема, форми і види пенсійного забезпечення, захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

У зв`язку з цим суд зазначає, що не підтвердження фактичного місця проживання не є передбаченою законом підставою для припинення виплати пенсії, тоді як постанова Кабінету Міністрів України №365 є підзаконним нормативно-правовим актом, який обмежує встановлене законом право на отримання пенсії позивачем.

Тому, відмовляючи позивачу у виплаті пенсії за відсутності передбачених законами України підстав, відповідач порушив право позивача на отримання пенсії.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на встановлені обставини, суд вважає дії відповідача такими, що не відповідають зазначеним приписам Основного Закону, оскільки виплата пенсії позивачу була припинена за відсутності законодавчо встановлених підстав, а в подальшому не була виплачена, незважаючи на її нарахування органом Пенсійного фонду.

Оскільки судом встановлено, що пенсія ОСОБА_1 за травень-липень 2018 року була нарахована, однак не виплачена, за відсутності спору про розмір суми до відшкодування, суд, обираючи належний спосіб захисту порушеного права, вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність Головного управління пенсійного фонду України в Полтавській області щодо невиплати ОСОБА_1 пенсії за період з 01.05.2018 по 31.07.2018 та зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Полтавській області виплатити ОСОБА_1 суму невиплаченої пенсії за період з 01.05.2018 по 31.07.2018 в розмірі 4525,92 грн.

У зв`язку зі зміною судом способу захисту порушеного права позов належить задовольнити частково.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин сплачений позивачем відповідно до квитанції №50 від 06.01.2020 судовий збір належить відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у розмірі 384,20 грн.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Карлівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (вул. Полтавський шлях, 81, м. Карлівка, Полтавська область, 39500, колд ), Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, 36014, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо невиплати ОСОБА_1 пенсії за період з 01.05.2018 по 31.07.2018.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, 36014, ) виплатити на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) суму невиплаченої пенсії за період з 01.05.2018 по 31.07.2018 в розмірі 4 525 (чотири тисячі п`ятсот двадцять п`ять) грн 92 коп.

В решті позову відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, 36014, ) частину судових витрат, що пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання судового рішення з урахуванням положень п.п. 15.5 п. 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.Б. Супрун