Справа № 160/168/20
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2020-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 лютого 2020 року Справа № 160/168/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОзерянської С.І.
за участі секретаря судового засіданняХобот І.М.
представника позивача представника відповідача Шахової І.О. Кіма О.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Вірджінія" про застосування арешту рахунків платника податків, -
08.01.2020 року Головне управління ДПС у Дніпропетровській області звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою, у якій просить застосувати арешт коштів Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Вірджінія" на розрахункових рахунках.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем було відмовлено в допуску до проведення перевірки на підставі наказу від 28.11.2019 року № 1471-П. Враховуючи, що платник податків умисно ухиляється від проведення перевірки та перешкоджає здійсненню ГУ ДПС у Дніпропетровській області податкового контролю, є достатні підстави для арешту коштів, в порядку встановленому статтею 94 Податкового кодексу України, на розрахункових рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Вірджінія".
Відповідачем подано до суду відзив на позов, у якому він зазначає, що посадові особи, які з`явились для проведення перевірки відмовились пред`явити представнику позивача службові посвідчення із посиланням на те, що документи будуть надані виключно у офісі ТОВ «Компанія Вірджінія». Докази, візитів до позивача 11.12.2019 р., 12.12.2019 р., підтверджуються лише актами позивача складеними на комп`ютері (не за місцем складання). Крім цього, позивачу за десять календарних днів не було направлено повідомлення із зазначенням дати початку перевірки, у зв`язку із чим у позивача не виникло право на проведення перевірки.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.01.2020 року відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Представник позивача у судовому засіданні 17.02.2020 року просив позов задовольнити, з підстав наведених в позовній заяві.
Представник відповідача у судовому засіданні 17.02.2020 року просив відмовити у задоволенні позову, з підстав наведених в запереченні на позовну заяву.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
28.11.2019 року Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області на підставі плану-графіка проведення документальних планових перевірок суб`єктів господарювання на 2019 рік винесено наказ № 1471-П «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Компанія Вірджінія» тривалістю 10 робочих днів за період з 10.01.2018 року по 30.09.2019 року.
Зазначений наказ був направлений на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Вірджінія".
На підставі зазначеного наказу Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області були складені направлення на перевірку від 06.12.2019 року № 1408, № 1409, № 1410, № 1446, № 1482 та повідомлення №617 від 28.11.2019 року про проведення документальної планової перевірки з 10.12.2019 року.
10.12.2019 року посадовими особами Головного управління ДПС у Дніпропетровській області було складено акт № 415/04-36-05-03/41858842 «Про неможливість проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Компанія Вірджінія» у зв`язку з відсутністю його посадових осіб за податковою адресою».
З результатом виходу за адресою ТОВ «Компанія Вірджінія» 11.12.2019 року працівниками Головного управління ДПС у Дніпропетровській області було складено акт від 11.12.2019 року № 416/04-36-0503/41858842 «Про неможливість проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Компанія Вірджінія» у зв`язку з відсутністю посадових осіб за податковою адресою. В даному акті зазначено, що посадові особи на час відвідування за податковою адресою не знаходились, офіс було зачинено.
Також, 12.12.2019 року посадовими особами Головного управління ДПС у Дніпропетровській області були складені акти № 419/04-36-05-03/41858842 та № 420/04-36-05-03/41858842 «Про неможливість проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Компанія Вірджінія» у зв`язку з відмовою від підпису на направленнях». Зазначено, що посадові особи на час відвідування за податковою адресою не знаходились, офіс було зачинено, зафіксовано, що у зв`язку з наведеними обставинами, враховуючи направлення наказу про призначення перевірки, посадовими особами ТОВ "Компанія Вірджінія" (директором Демченко С.Л., головним бухгалтером Маєвською С.П.) у підписі в направленнях на перевірку та допуску до її проведення - відмовлено.
12.12.2019 року начальником управління податкових перевірок, трансферного ціноутворення та міжнародного оподаткування прийнято рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків ТОВ «Компанія Вірджінія».
Зазначені обставити стали підставою для звернення позивача до суду із позовом про застосування арешту коштів на рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Вірджінія".
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з наступного.
Положеннями статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.
Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Підпунктом 20.1.4. пункту 20.1. статті 20 Податкового кодексу України, передбачено право контролюючого органу проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Згідно статті 75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.
Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.
Відповідно вимог статті 77 Податкового кодексу України, про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.
Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.
Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної планової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.
Згідно абзаців 1-5 пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.
Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.
Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.
При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.
Абзацом восьмим пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України передбачено, що у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.
Відповідно пункту 81.2. статті 81 Податкового кодексу України, у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків.
Посадова (службова) особа платника податків (його представник або особа, яка фактично проводить розрахункові операції) має право надати свої письмові пояснення до складеного контролюючим органом акта.
У разі відмови платника податків та/або його посадових (службових) осіб (представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) підписати акт, що засвідчує факт відмови у допуску до проведення перевірки, посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт відмови в отриманні акта та/або наданні письмових пояснень до нього.
Аналіз наведених положень чинного податкового законодавства, дає підстави стверджувати, що право на проведення перевірки у представників контролюючого органу виникає виключно за умови дотримання ряду обов`язкових вимог.
Так, право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.
В даному випадку, в судовому засіданні було встановлено, що тільки 10.12.2019 року від ГУ ДПС у Дніпропетровській області поштовим зв`язком на адресу ТОВ «Компанія Вірджінія» надійшло поштове відправлення з наказом про проведення документальної планової виїзної перевірки №1471-п.
При цьому, податковим органом не було надано жодних доказів направлення відповідачеві повідомлення з датою початку проведення такої перевірки.
Таким чином, позивач, не надіславши платнику податків за 10 календарних днів до дня проведення перевірки письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки діяв всупереч підпункту 77.4 статті 77 Податкового кодексу України, отже права на проведення перевірки платника податків у контролюючого органу не виникло.
Разом з тим, як встановлено судом на підставі наказу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 28.11.2019 року № 1471-П «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Компанія Вірджінія» та направлень на перевірку від 06.12.2019 року № 1408, № 1409, № 1410, № 1446, № 1482, посадові особи Головного управління ДПС у Дніпропетровській області з метою проведення перевірки відвідували 10.12.2019 року приміщення за адресою: вул. Любарського, б. 93, оф. 4, де знаходиться офіс Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Вірджінія".
В судовому засіданні було встановлено, що перевіряючих зустріли три особи, які не являлись ані директором підприємства, ані його головним бухгалтером, при цьому представились, як представники Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Вірджінія".
Вважаючи, що копію наказу, направлення та службові посвідчення перевіряючі мають надавати виключно таким посадовим особам, як директор та головний бухгалтер, та виключно в приміщенні де знаходиться суб`єкт господарювання, посадовими особами Головного управління ДПС у Дніпропетровській області було відмовлено в пред`явленні означених документів, таким особам.
Допитана в судовому засіданні в якості свідка головний державний ревізор-інспектор відділу перевірок у сфері торгівлі Балашова О.В. повідомила обставини виходу представників контролюючого органу 10.12.2019 року за юридичною адресою ТОВ «Компанія Вірджінія» та зазначила, що перевіряючих зустріли три особи, які не являлись ані директором підприємства, ані його головним бухгалтером, при цьому представились, як представники Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Вірджінія", жодних документів не пред`являли та не представлялись, до приміщення не запрошували. Оскільки наказ, направлення та службові посвідчення, на переконання перевіряючих, мають вручатись виключно директору або головному бухгалтеру підприємства безпосередньо в приміщенні суб`єкта перевірки, присутнім особам вони не пред`являлись.
В свою чергу, в судовому засіданні було встановлено, що особи, які спілкувались з перевіряючими 10.12.2019 року були представниками ТОВ "Компанія Вірджінія". Одним з таких осіб був адвокат Кім О.С., який представляє дане товариство зокрема і в даній адміністративній справі.
Отже, 10.12.2019 року за юридичною адресою підприємства з перевіряючими спілкувались саме представники ТОВ «Компанія Вірджінія».
Таким чином, представниками податкового органу не було здійснено передбачених пунктом 81.1 статті 81 Податкового кодексу України вимог щодо пред`явлення направлення на проведення такої перевірки, копії наказу про проведення перевірки, службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки, що є самостійною підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної планової виїзної перевірки.
Твердження позивача, що такі документи мали бути пред`явлені лише керівнику або бухгалтеру підприємства, не відповідають вимогам чинного податкового законодавства, оскільки пунктом 81.1 статті 81 Податкового кодексу України передбачено можливість надання таких документів платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків: його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції.
Не можуть бути прийняті до уваги і доводи позивача, відносно того, що такі документи мають бути пред`явлені виключно в приміщенні ТОВ «Компанія Вірджінія», а не в іншому місці, зокрема коридорному приміщенні, оскільки саме під час пред`явлення документів передбачених підпунктом 81.1 статті 81 Податкового кодексу України представники платника податків мають право перевірити надані документи, статус осіб що прийшли для проведення перевірки та визначитись щодо законності підстав призначення та проведення перевірки, щодо допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення такої перевірки.
В результаті виходу за податковою адресою 10.12.2019 року посадовими особами Головного управління ДПС у Дніпропетровській області було складено акт № 415/04-36-05-03/41858842 «Про неможливість проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Компанія Вірджінія» у зв`язку з відсутністю його посадових осіб за податковою адресою».
Зі змісту даного акту вбачається, що 10.12.2019 року, прибувши за податковою адресою ТОВ «Компанія Вірджінія» о 9:10 встановлено незнаходження посадових осіб за податковою адресою. Після дзвінка директору, приблизно о 10:30 прибули 3 особи чоловічої статі, представившись адвокатом та працівником пресси, не впускаючи до кабінету №4 запропонували пред`явити посвідчення без доступу в офіс, на що отримали відмову. Розмова не призвела до компромісу і перевіряючі покинули приміщення.
З результатом виходу за адресою ТОВ «Компанія Вірджінія» 11.12.2019 року працівниками Головного управління ДПС у Дніпропетровській області було складено акт від 11.12.2019 року № 416/04-36-0503/41858842 «Про неможливість проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Компанія Вірджінія» у зв`язку з відсутністю посадових осіб за податковою адресою. В даному акті зазначено, що посадові особи на час відвідування за податковою адресою не знаходились, офіс було зачинено.
З результатом виходу за адресою ТОВ «Компанія Вірджінія» 12.12.2019 року працівниками Головного управління ДПС у Дніпропетровській області були складені акти від 12.12.2019 року № 419/04-36-05-03/41858842 та № 420/04-36-05-03/41858842 «Про неможливість проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Компанія Вірджінія» у зв`язку з відмовою від підпису на направленнях.
В акті № 419/04-36-05-03/41858842 від 12.12.2019 року зазначено, що посадові особи на час відвідування за податковою адресою не знаходились, офіс було зачинено.
В акті № 420/04-36-05-03/41858842 від 12.12.2019 року зазначено, що працівниками податкового органу 10.12.2019 року, 11.12.2019 року та 12.12.2019 року було здійснено вихід за податковою адресою відповідача. Було складено три відповідних акти про не допуск до проведення перевірки посадовими особами у зв`язку з їх відсутністю за податковою адресою. Даним актом зафіксовано, що у зв`язку з наведеними обставинами, враховуючи направлення наказу про призначення перевірки, посадовими особами ТОВ «Компанія Вірджінія» (директором Демченко С.Л., головним бухгалтером Маєвською С.П.) у підписі в направленнях на перевірку та допуску до її проведення - відмовлено, про що складено акт від № 420/04-36-05-03/41858842 від 12.12.2019 року «Про відмову у підписі на направленнях на проведення документальної планової виїзної перевірки».
В даному випадку, позивач зазначає, як підставу для необхідності застосування арешту коштів платника податків на його розрахункових рахунках, відмову позивача від проведення планової документальної перевірки.
Загальна процедура і підстави застосування адміністративного арешту контролюючим органом визначені статтею 94 Податкового кодексу України.
Арешт коштів на рахунку платника податків відповідно до абзацу другого підпункту 94.6.2 пункту 94.6 статті 94 Податкового кодексу України здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.
Підстави для застосування як адміністративного арешту майна, так і арешту коштів на рахунках платника податків, є універсальними та визначені пунктом 94.2 статті 94 Податкового кодексу України.
Згідно підпункту 94.2.3 пункут 94.2. статті 92 Подактвого кодексу України, арешт майна може бути застосовано, якщо з`ясовується одна з таких обставин, зокрема, платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.
Як встановлено судом, позивачем було здійснено три виїзди за податковою адресою Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Вірджінія" (вул. Любарського, б. 93, оф. 4, м. Дніпро) та складено відповідні акти про «Про неможливість проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Компанія Вірджінія» у зв`язку з відсутністю його посадових осіб за податковою адресою». Такими актами було зафіксовано відсутність посадових осіб за такою юридичною адресою.
Однак, підпункт 94.2.3 пункту 94.2. статті 92 Податкового кодексу України встановлює, що в арешт майна може бути застосовано, якщо з`ясовується одна з таких обставин, зокрема, платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.
Отже, обов`язковою умовою має бути, зокрема факт відмови посадових осіб платника податків від проведення документальної перевірки або факт не допуску до її проведення.
В даному випадку, як встановлено в судовому засіданні та підтверджується актами «Про неможливість проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Компанія Вірджінія» мала місце саме «неможливість проведення документальної планової перевірки» через відсутність посадових осіб за податковою адресою, що не є тотожним поняттям відмови посадових осіб платника податків від проведення такої перевірки.
При цьому, суд критично відноситься до тверджень позивача, що мала місце саме відмова посадових осіб від проведення перевірки, які в телефонному режимі повідомлялись про вихід працівників податкового органу на перевірку, з наступних міркувань.
Відповідно інформації наявної в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань по Товариству з обмеженою відповідальністю "Компанія Вірджінія" зазначено єдиний номер телефону відповідача 097-920-50-18.
Відповідно змісту актів про неможливість провести перевірку, зазначено, що перевіряючі телефонували також на інший телефонний номер 095-292-42-80. Однак, жодного доказу того, що такий телефон належить головному бухгалтеру відповідача або закріплений за підприємством до суду не надано.
Отже, позивачем не підтверджено належними доказами факт відмови посадових осіб платника податків від проведення документальної перевірки або факт не допуску до її проведення.
Окремо суд звертає увагу на правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 27 березня 2018 року по адміністративній справі №813/2316/17, відповідно якої зазначено, що адміністративний арешт майна врегульовано статтею 94 Податкового кодексу України, за пунктом 94.1 якої це є винятковий спосіб забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом. Відмова платника податків від проведення перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу є окремою підставою застосування адміністративного арешту майна, про що зазначено у пункті 94.2.3 пункту 94.2 цієї статті. За положеннями пункту 94.5 арешт майна може бути повним або умовним. Рішенням податкового органу у даній справі, як правильно встановили суди попередніх інстанцій, є умовний арешт майна Товариства. Арешт коштів на рахунках платника податків є спеціальною складовою загального арешту майна, який відрізняється виключною процедурою його застосування, та є можливим лише у разі існування арешту майна, застосованого відповідно до положень пунктів 94.2, 94.5 статті 94 Податкового кодексу України. Непідтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків в судовому порядку унеможливлює право податкового органу на звернення до суду з позовом про застосування арешту коштів на рахунках відповідача. Положення підпункту 94.6.2 пункту 94.6 статті 94 Податкового кодексу України застосовуються виключно у сукупності з нормами цієї статті.
Вданому випадку обгрунтованість застосування адміністративного арешту майна відповідача не була підтверджена судом.
Враховуючи встановлені обставини справи, ненаправлення відповідачу повідомлення про проведення перевірки, наявність підстав для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної планової виїзної перевірки, відсутність підтвердження факту відмови посадових осіб платника податків від проведення документальної перевірки або факту не допуску до її проведення, суд приходить до висновку, що позивачем не обгрунтовано належними доказами наявність підстав для застосування арешту коштів на рахунках відповідача, у зв`язку із чим позовні вимоги є необґрунтованими.
Відповідно до частини 1 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.
Згідно частини 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України , предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
За таких обставин, суд приходить до висновку про відмову в задовленні адміністративного позову Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Вірджінія" про застосування арешту коштів на рахунках платника податків.
Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 21 лютого 2020 року.

Суддя С.І. Озерянська