Справа № 645/7965/19
Суддя: Бабкова Т. В.
Дата ухвалення: 2020-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/645/15/20
Справа № 645/7965/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2020 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Бабкової Т.В.,

при секретарі судових засідань Малій О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського 1 батальйону 5 роти Управління патрульної поліції в Харківській області молодшого лейтенанта поліції Литвин Ліни Володимирівни, Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про визнання дій незаконними, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, закриття провадження у справі,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати дії поліцейського 1 батальйону 5 роти Управління патрульної поліції в Харківській області молодшого лейтенанта поліції Литвин Л.В. незаконними; постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 1801239 від 28.11.2019 року скасувати; закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно позивача.

На обґрунтовування позовних вимог позивач посилався на те, що 28.11.2019 року молодшим лейтенантом поліції УПП в Харківській області Литвин Л.В. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 1801239, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн. З вказаної постанови вбачається, що водій здійснив зупинку транспортного засобу ближче 30 метрів від посадкового майданчика для зупинки маршрутних транспортних засобів, чим порушив п. 15.9 «е» Правил дорожнього руху України. Оскаржувана постанова винесена з порушенням прав позивача та чинного законодавства України, є необґрунтованою та незаконно, а тому підлягає скасуванню з наступних підстав. При винесенні оскаржуваної постанови фіксація правопорушення в автоматичному режимі, фотозйомка або відеозапис не здійснювалися та всупереч вимогам протокол не складався. Позивач зазначає, що в його діях відсутні ознаки адміністративного правопорушення, а обставини винесення були наступні. Позивач рухався в своєму автомобілі по вул. Валентинівській в м. Харкові та зупинився для того, щоб пропустити автомобіль швидкої допомоги, який рухався в тому ж напрямку. На пасажирському сидінні з позивачем їхав ОСОБА_2 . Під час зупинки до позивача підійшов чоловік без будь-яких ознак приналежності до органів Національної поліції та став його звинувачувати в неправильності зупинці. На такі зауваження позивач відповів, що його зупинка була вимушеною, він не заглушив мотор та збирався поїхати після проїзду автомобіля швидкої допомоги. Після пояснень позивача невідомий чоловік повідомив, що випише йому штраф за непристебнуті ремені безпеки, на що позивач обурився, так як завжди виконує це правило. З посвідчення ХПК010078 позивач дізнався, що це ОСОБА_3 , номер знаку 0005923. При всіх цих подіях поруч була присутня ОСОБА_4 , якій позивач пояснив причини своєї зупинки. Проте незважаючи на пояснення позивача та фактичні обставини відповідач склала постанову про накладення адміністративного стягнення.

09.12.2019 року позивачем ОСОБА_1 подано клопотання про витребування доказів.

17.12.2019 року позивачем ОСОБА_1 подано клопотання про поновлення строку на подання позовної заяви.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 16.12.2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження по даній адміністративній справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження.

24.12.2019 року представником Управління патрульної поліції в Харківській області Левенцовою К.Ю., яка діє на підставі довіреності від 26.03.2019 року, подано клопотання про продовження строків на подання відзиву.

03.01.2020 року відповідачем поліцейським 1 батальйону 5 роти Управління патрульної поліції в Харківській області молодшим лейтенантом поліції Литвин Л.В. подано відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що з вказаним позовом не погоджується, вважає його безпідставним та необґрунтованим, виходячи з наступного. Відповідач зазначає, що під час несення служби 28.11.2019 року екіпажом патрульної поліції було виявлено порушення правил дорожнього руху, а саме ОСОБА_1 28.11.2019 року о 08 год. 48 хв. по вул. Блюхера, 19-А в м. Харкові, будучи за кермом транспортного засобу Audi Q7, номерний знак НОМЕР_1 , здійснив зупинку автомобіля в зоні дії дорожнього знаку 5.43.1 «Пункт зупинки тролейбуса» біля зупинки громадського транспорту. Фіксація даного правопорушення здійснювалась на нагрудний реєстратор. У своєму позові позивач стверджує, що його зупинка була вимушеною, що він нібито зупинився для того, щоб пропустити автомобіль швидкої допомоги. Однак, на відеозаписі чітко видно, що автомобіль не перебував у русі, він стояв, а за кермом сидів позивач та його знайомий та вони про щось спілкувались, ніякого автомобіля швидкої допомоги поруч не було. Також на відеозаписі видно, що до позивача підійшов напарник відповідача сержант поліції Гуцуляк В.С. та пред`явив службове посвідчення на вимогу водія. Відповідач звертає увагу на те, що позивач постійно перебивав її та напарника, погрожував їм прокуратурою та звільненням, зачиняв вікно в автомобілі та не йшов на діалог. Позивачу були роз`яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. ст. 268, 288, 289, 307, 309 КУпАП. Розгляд справи проводився з урахуванням всіх вимог чинного законодавства. Щодо не складання протоколу зазначає, що на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 КУпАП. З огляду на вищезазначене, вважає, що доводи позивача, викладені у позові, є намаганням уникнути відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення, тому у задоволені позову просить відмовити.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Коломійцев А.Ю. у судове засідання не з`явилися, у попередньому судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту поліції України Національної поліції України Єрмолаєва Т.П. надала заяву про слухання справи без їх участі, просила у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на доводи, викладені відповідачем поліцейським 1 батальйону 5 роти Управління патрульної поліції в Харківській області молодшим лейтенантом поліції Литвин Л.В. у відзиві на позовну заяву.

Відповідач поліцейський 1 батальйону 5 роти Управління патрульної поліції в Харківській області молодший лейтенант поліції Литвин Л.В. у судове засідання не з`явилася, про день та час слухання справи сповіщалася своєчасно та належним чином, причини неявки суд не повідомила. 03.01.2020 року подала відзив на позовну заяву.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч. 4 ст. 229 КАС України, судом не здійснювалося.

Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 28.11.2019 року поліцейським 1 батальйону 5 роти Управління патрульної поліції в Харківській області молодшим лейтенантом поліції Литвин Л.В. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 1801239, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн.

Зі змісту вказаної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі вбачається, що ОСОБА_1 28.11.2019 року о 08 год. 48 хв., керуючи автомобілем Audi Q7, номерний знак НОМЕР_1 , в м. Харкові по вул. Блюхера, 19-А, здійснив зупинку транспортного засобу ближче 30 метрів від посадкового майданчика для зупинки маршрутних транспортних засобів, чим порушив п. 15.9.е Правил дорожнього руху України. Так, відповідно до ст. 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законам порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також інтими документами.

Положеннями ч.1 ст. 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 31 Закону України «Про Національну поліцію» зазначено, що поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документи, особи: опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінозйомки, відеозапису.

В даному випадку, спірним є питання щодо наявності в діях позивача порушення п. 15.9.е) Правил дорожнього руху та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП.

Відповідно до п. 15.9.е Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою КМ України № 1306 від 10.10.2001 рокузупинка забороняється ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знаку такої зупинки з обох боків.

Згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

З пояснень позивача, викладених у позові вбачається, що його зупинка була вимушеною, що він нібито зупинився для того, щоб пропустити автомобіль швидкої допомоги.

Відповідач заперечуючи доводи позивача та вказуючи на доведеність вчинення позивачем вказаного правопорушення, посилається на відеозапис, здійснений відеореєстратором та з нагрудної відеокамери інспектора патрульної поліції. Стверджує, що вказаним відеозаписом підтверджено дійсні обставини справи та правопорушення.

З відеозапису залученого відповідачем до матеріалів справи вбачається, що автомобіль Audi Q7, номерний знак НОМЕР_1 , на водійському місці якого розташовується позивач, перебуває зупиненим на відстані ближче 30 метрів від посадкового майданчика для зупинки маршрутних транспортних засобів та розташованого дорожнього знаку такої зупинки. Данні про рух оперативного транспорту, зокрема швидкої допомоги, наявність відповідних проблискових маячків синього або червоного кольору і спеціального звукового сигналу, які свідчать про проїзд оперативного транспорту на відеозаписі відсутні.

Відповідно до загальних термінів, визначених Правилами дорожнього руху, під вимушеною зупинкою розуміється припинення руху транспортного засобу через його технічну несправність чи небезпеку , яка спричинена вантажем, який перевозиться, станом учасника дорожнього руху, появою перешкоди для руху. При цьому мається на увазі неумисне припинення руху навіть у місцях , де зупинка може бути заборонена Правилами дорожнього руху . У таких випадках на транспортному засобі вмикається аварійна світлова сигналізація, встановлюється знак аварійної зупинки на віддаленні від транспортного засобу. Необґрунтоване припинення руху в місці , де це заборонено , є порушенням Правил дорожнього руху.

На відеозаписі з нагрудної камери відсутні дані про вимкнення на автомобілі Audi Q7, номерний знак НОМЕР_1 аварійної світлової сигналізації, знаку аварійної зупинки.

Порядок використання фото та відео техніки встановлюється п. 9 ч.1 ст.31 та ст.40 Закону України «Про національну поліцію».

При цьому норма статті 31 Закону України «Про національну поліцію» є загальною нормою, яка безпосередньо не регламентує порядок застосування технічних приладів та технічних засобів.

Спеціальною нормою, яка регламентує порядок застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису є ст. 40 Закону України «Про національну поліцію».

Пункт 2 частини 1 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» чітко встановлює порядок використання техніки в правовідносинах щодо безпеки дорожнього руху, види техніки та умови її використання.

Відповідно до п. 2 частини 1 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Обов`язковою умовою її використання є виконання частини 2 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію».

Частиною 2 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» встановлено, що інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Виходячи з того, що на відеозаписі зафіксовано, що позивач був повідомлений про здійснення фіксування факту правопорушення за допомогою відеозапису, йому роз`яснена можливість ознайомитися з відеодоказом, проти чого на місці він відмовився, суд вважає доведеним факт дотримання відповідачем, яка повідомила водія умов, передбачених ч.2 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію».

Враховуючи зазначене, даний доказ може вважатися доказом отриманим законним шляхом, оскільки він отриманий у відповідності до вимог спеціальної норми, а саме ст.40 Закону України «Про національну поліцію».

У відповідності до вимог ст. 268 КУпАП позивачу на місці розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідач запропонував надати пояснення щодо вчиненого правопорушення, проте як вбачається з відеозапису позивач відмовився від надання письмових пояснень, будь-яких посилань про здійснення вимушеної зупинки, що стало для цього причиною, проїзду оперативного транспорту на місці розгляду справи не висловлював.

При вирішенні справи суд вважає за необхідним зазначити, що відповідно до практики, яка відображає принцип здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлині обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді «заслухані», тобто належним чином вивчені судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, в тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Доводи позивача про порушення відповідачем порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення є безпідставними та спростовуються наданим з боку відповідача відеодоказом.

Відповідачем було прийнято до уваги факт порушення позивачем ПДР України, пояснення позивача та прийнято правомірне рішення про накладення на останнього адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Законом України від 14 липня 2015 року №596-УП «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» ст. 258 КУпАП було доповнено нового частиною, якою розширено перелік випадків, коли протокол про адміністративне правопорушенні не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місті вчинення правопорушення.

Так, відповідно ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляді яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядки, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також….. «частина перша, друга і третя статті 122, ….».

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за N 1395 та зареєстрованої в Міністерстві петиції "України 10 листопада 2015 року, N 1408/27853 у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими, особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Частиною 5 ст. 258 КУпАП передбачено, що якщо під час складання постанов - у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно де вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченої статтею 185-3 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху в тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Аналогічні за змістом приписи містяться в «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженій Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року № 1395.

Справа про адміністративне правопорушення, як визначено в ч. 1 ст. 276 КУпАП розглядається за місцем його вчинення.

При цьому у відповідності до п. 2 розділу III Інструкції постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене, зокрема ч. 1 ст. 122 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, стороною відповідача правомірно винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП без складання протоколу на місці вчинення самого правопорушення.

Стосовно клопотання позивача про поновлення строку для подання позову, суд зазначає наступне.

Ч. 2 ст. 286 КАС України передбачено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Згідно ч.6 ст. 120 КАС України, якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

З клопотання про поновлення строку для подання позову вбачається, що копія оскаржуваної постанови отримана позивачем 28.11.2019 року. Позовну заяву разом з додатками направлено на адресу суду 09.12.2019 року, про що свідчить відбиток на конверті, який міститься в матеріалах справи.

Тому суд приходить до висновку, що відсутні підстави для поновлення позивачу строку для подання позову, оскільки позивачем позовну заяву подано у строки, передбачені ч. 6 ст. 120, ч. 2 ст. 286 КАС України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 229, 241-246, 255, 286 КАС України, ст. 293 КУпАП, суд, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до поліцейського 1 батальйону 5 роти Управління патрульної поліції в Харківській області молодшого лейтенанта поліції Литвин Ліни Володимирівни, Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про визнання дій незаконними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, закриття провадження у справі залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на судове рішення у справі може бути подана Другому апеляційному адміністративному суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення до або через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги аються учасниками справи до або через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі його апеляційного оскарження - моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_2 , зареєстроване у встановленому порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 .

Відповідач поліцейський 1 батальйону 5 роти Управління патрульної поліції в Харківській області молодший лейтенанта поліції Литвин Ліна Володимирівна, адреса місцезнаходження: 61033, м. Харків, вул. Шевченко, 315-А.

Відповідач Управління патрульної поліції в Харківській області, адреса місцезнаходження: 61033, м. Харків, вул. Шевченко, 315-А.

Повний текст рішення складено 20.02.2020 року.

Суддя -