Справа № 500/1813/19
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2020-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2020 рокуЛьвівСправа № 500/1813/19 пров. № 857/11814/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді - Мікули О. І.,

суддів - Курильця А. Р., Кушнерика М. П.,

з участю секретаря судового засідання - Ратушної М. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в залі суду апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2019 року у справі №500/1813/19 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Скіфія" до Державної фіскальної служби України про зобов`язання вчинити певні дії,-

суддя в 1-й інстанції - Хрущ В. Л.,

час ухвалення рішення - 12.09.2019 року,

місце ухвалення рішення - м. Тернопіль,

дата складання повного тексту рішення - 17.09.2019 року,

в с т а н о в и в:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Скіфія" звернувся в суд з позовом до відповідача - Державної фіскальної служби України, в якому просив зобов`язати зареєструвати податкову накладну №16 від 10 листопада 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2019 року позов задоволено. Зобов`язано Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №16 від 10 листопада 2017 року, складену Товариством з обмеженою відповідальністю "Скіфія", датою її подання, 10 листопада 2017 року.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийнято з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права, покликаючись на те, що при ухваленні оскаржуваного рішення судом порушено положення нормативно-правових актів чинних на момент спірних правовідносин, зокрема, п.28 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого відповідною постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №117 "Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних", відповідно до якого податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію якої зупинено, реєструється у день, зокрема, набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі. Натомість, суд першої інстанції зобов`язав Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №16 від 10 листопада 2017 року, складену Товариством з обмеженою відповідальністю «Скіфія» датою її подання, 10 листопада 2017 року, при цьому судом першої інстанції не враховано, що податкову накладну №16 від 10 листопада 2017 року ТОВ «Скіфія» подано на реєстрацію 21 листопада 2017 року, що підтверджується Квитанцією №1. Крім того, звертає увагу, що позивачем пропущеного строк звернення до суду, оскільки останній дізнався про порушення своїх прав з моменту прийняття рішення комісією ДФС України №403617/24627287 від 13 грудня 2017 року про відмову у реєстрації податкової накладної №16 від 10 листопада 2017 року, однак звернувся до суду 30 липня 2019 року. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким позовну заяву залишити без розгляду.

Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до ч.4 ст.304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Представники позивача - Пастушенко С. І. та Перепечай А. К. у судовому засіданні не погодилася з доводами апеляційної скарги і вважають, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване рішення, просять залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Представник відповідача (апелянта) в судове засідання повторно не прибув, про дату, час та місце апеляційного розгляду повідомлений належним чином, а тому суд вважає можливим проведення розгляду справи без участі представника за наявними в справі матеріалами, та на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача та представників позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач зареєстрований 27 березня 1997 року як юридична особа, знаходиться на податковому обліку в органах державної податкової служби, є платником ПДВ .

Позивачем укладено договір поставки №СД.042 від 07 листопада 2017 року із ФГ "Калина Лошнівська", відповідно до умов якого ТОВ «Скіфія» зобов`язалося поставити та передати у власність продукцію, а ФГ "Калина Лошнівська" зобов`язалося прийняти продукцію та оплатити її вартість на умовах цього Договору та Додатку №1 до цього Договору та 10 листопада 2017 року виконано умови вищезазначеного договору.

ТОВ «Скіфія» 21 листопада 2017 року за результатами господарських операцій надіслав на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних податкову накладну №16 від 10 листопада 2017 року.

Згідно з квитанцією, яка була отримана позивачем 22 листопада 2017 року, податкову накладну прийнято, але в її реєстрації відмовлено, та зазначено підстави прийняття такого рішення.

Відповідно до чинного податкового законодавства та вимог ДФС України, товариством було надано пояснення щодо здійснення торгівельної операцій та відповідні документи, що підтверджують реальність здійснення таких операцій по зазначеній податковій накладній.

Однак, рішенням комісії ДФС України № 403617/24627287 від 13 грудня 2017 року, позивачу відмовлено у реєстрації податкової накладної №16 від 10 листопада 2017 року.

16 травня 2018 року ТОВ "Скіфія" звернулось до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом про визнання протиправним та скасування рішення комісії ДФС №403617/24627287 від 13 грудня 2017 року про відмову в реєстрації податкової накладної №16 від 10 листопада 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

24 липня 2018 року Тернопільським окружним адміністративним судом за наслідками розгляду справи №819/879/18 прийнято рішення, яким адміністративний позов ТОВ "Скіфія" задоволено в повному обсязі, визнано протиправним та скасовано рішення комісії ДФС №403617/24627287 від 13 грудня 2017 року про відмову в реєстрації податкової накладної №16 від 10 листопада 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

На зазначене вище рішення, ДФС України подала апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду, однак ухвалою від 22 жовтня 2018 року апеляційну скаргу повернуто скаржнику.

У зв`язку з набранням законної сили рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду, ТОВ "Скіфія" зверталась до ДФС України про реєстрацію податкової накладної №16 від 10 листопада 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, однак, як стверджує позивач, подані ним заяви контролюючим органом залишались без розгляду.

Крім того, судом встановлено, що станом на час розгляду цієї справи реєстрація податкової накладної №16 від 10 листопада 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних - відповідачем не здійснена.

Вищезазначені обставини стали підставою для звернення позивача до суду із цим позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки рішення Комісії ДФС України від 13 грудня 2017 року №403617/24627287 про відмову в реєстрації податкової накладної №16 від 10 листопада 2017 року скасовано рішенням Тернопільського окружного суду від 24 липня 2018 року, яке набрало законної сили 03 грудня 2018 року, тому з врахуванням всіх обставин, які встановлені цим судовим рішенням та положеннями пп.201.16.4 п.201.16 ст.201, п.201.10 ст.201 ПК України, п.28 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, положень п.19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних наявні правові підстави для задоволення позовних вимог, а належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №16 від 10 листопада 2017 року датою її фактичного подання та надходження.

Даючи правову оцінку такому висновку суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Згідно з пп.201.16.4. п.201.16 ст.201 ПК України податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, реєструється у день настання однієї із таких подій: а) прийнято рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; б) набрало законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

П.28 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №117 "Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних" передбачає, що податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийнято та набрало чинності рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі; протягом п`яти робочих днів не прийнято та/або не зареєстровано в окремому Реєстрі податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі щодо платників податку, у яких обсяг постачання, зазначений в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі в поточному місяці, з урахуванням поданих податкової накладної/розрахунку коригування на реєстрацію в Реєстрі, становить менше 30 млн. гривень та які на дату зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі не відповідали критеріям ризиковості платника податку; протягом семи робочих днів не прийнято та/або не зареєстровано в окремому Реєстрі податкових накладних / розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі щодо платників податку, у яких обсяг постачання, зазначений в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі в поточному місяці, з урахуванням поданих податкової накладної / розрахунку коригування на реєстрацію в Реєстрі, становить більше 30 млн. гривень включно та/або які на дату зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі відповідали критеріям ризиковості платника податку.

Відповідно до п.19-20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року №3341) податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Як вбачається з матеріалів справи, 24 липня 2018 року Тернопільським окружним адміністративним судом за наслідками розгляду справи №819/879/18 прийнято рішення, яким адміністративний позов ТОВ "Скіфія" задоволено в повному обсязі, визнано протиправним та скасовано рішення комісії ДФС №403617/24627287 від 13 грудня 2017 року про відмову в реєстрації податкової накладної №16 від 10 листопада 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних. Вищезазначене судове рішення набрало законної сили та під час розгляду цієї справи є обов`язковим для врахування встановлених цих рішенням обставин.

Ст.370 КАС України передбачає, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Разом з тим, як встановлено судом першої інстанції, станом на час розгляду цієї справи податкова накладна №16 від 10 листопада 2017 року відповідачем у Єдиному реєстрі податкових накладних не зареєстрована.

Відповідно до абз.1 ч.4 ст.245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної №16 від 10 листопада 2017 року виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення у цьому випадку не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про те, що оскільки рішення Комісії ДФС України від 13 грудня 2017 року №403617/24627287 про відмову в реєстрації податкової накладної №16 від 10 листопада 2017 року скасовано рішенням Тернопільського окружного суду від 24 липня 2018 року, яке набрало законної сили 03 грудня 2018 року у визначеному законом порядку, а тому з врахуванням усіх обставин, які встановлені цим судовим рішенням та положеннями пп.201.16.4 п.201.16 ст.201, п.201.10 ст.201 ПК України, п.28 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, положень п.19,20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних наявні всі правові підстави для задоволення позовних вимог, а належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №16 від 10 листопада 2017 року.

Разом з тим, щодо моменту реєстрації податкової накладної від 10 листопада 2017 року №16 та, відповідно, доводів апелянта про те, що податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію якої зупинено, реєструється у день набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, то колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з п.28 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 117 податкова накладна / розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийнято та набрало чинності рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Відповідно до п.19-20 Порядку ведення Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструються у день: 1) прийняття комісією рішення про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; 2) набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення суду).

Таким чином, з системного аналізу наведених вище правових норм вбачається, що податкова накладна реєстрацію якої зупинено, реєструється з настання однієї з подій, зокрема, у спірних правовідносинах, на думку колегії суддів, у день набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, а тому колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції вказівку на дату її подання - 10 листопада 2017 року, доводи апелянта в цій частині враховуючи наведене вище є підставними, у зв`язку з чим рішення суду першої інстанції підлягає зміні у цій частині.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про підставність позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи, разом з тим, допустив помилку при вирішенні питання щодо дати реєстрації податкової накладної, тому оскаржуване рішення необхідно змінити в частині визначення дати реєстрації податкової накладної.

Керуючись ст. 242, 243, 250, 310, 315, 316, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України задовольнити частково.

Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2019 року у справі № 500/1813/19 змінити, виклавши абзац другий резолютивної частини в такій редакції:

«Зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №16 від 10 листопада 2017 року, складену Товариством з обмеженою відповідальністю "Скіфія", датою набрання рішенням суду законної сили».

У решті рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2019 року у справі № 500/1813/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий- суддя О. І. Мікула
Судді: А. Р. Курилець
М. П. Кушнерик
Повне судове рішення складено 24 лютого 2020 року.