Справа № 640/3772/20
Суддя: Клочкова Н.В.
Дата ухвалення: 2020-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

20 лютого 2020 року м. Київ № 640/3772/20

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі головуючої судді Клочкової Н.В., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами

акціонерного товариства «Правекс Банк»
до треті особикомунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» Департамент з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Антипова Ія Володимирівна
про скасування рішення
В С Т А Н О В И В :

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява акціонерного товариства «Правекс Банк» (надалі - позивач), адреса: 01021, місто Київ, Кловський узвіз, будинок 15/15 до комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» (надалі - відповідач), адреса: 01001, місто Київ, вулиця Трьохсвятительська, будинок 4в, треті особи: Департамент з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (надалі - третя особа 1), адреса: 01034, місто Київ, вулиця Хрещатик, будинок 36, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Антипова Ія Володимирівна (надалі - третя особа 2), адреса: 01010, місто Київ, вулиця Московська, будинок 5/2-б, к. 67, в якій позивач просить:

- скасувати рішення про державну реєстрацію квартири НОМЕР_1 (реєстраційний номер квартири 36965186), що знаходиться за адресою: місто АДРЕСА_1 148/1 від 22 червня 2012 року, прийняте державним реєстратором на підставі наданих йому дублікатів свідоцтв про право власності, НОМЕР_2, 15 травня 2012 року, виданих Святошинською районною в місті Києві державною адміністрацією (розпорядження №299 від 15 травня 2012 року).

В обгрунтування позовних вимог позивач послався на те, що 14 серпня 2008 року квартира № НОМЕР_1 (реєстраційний номер квартири 36965186), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 передана її власником ОСОБА_1 в іпотеку акціонерному товаристві «Правекс Банк» на підставі договору іпотеки №895-006/08Ф.

На підставі вказаного договору іпотеки 14 серпня 2008 року квартира була обтяжена забороною на нерухоме майно та іпотекою, проте, як зазначає позивач, 22 червня 2012 року до реєстру прав власності на нерухоме майно внесено відомості про реєстрацію права на квартиру за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 по 1/5 частки квартири за кожним, на підставі дублікатів свідоцтва про право власності, виданих Святошинською районною в місті Києві державною адміністрацією відповідно до розпорядження №299 від 15 травня 2012 року.

У зв`язку із вчиненням цієї реєстраційної дії квартира, яка є предметом іпотеки, поза волею іпотекодержателя була відчужена шляхом поділу на частки третім особам, які не є іпотекодавцями.

Крім того, у позовній заяві зазначено, що станом на 17 лютого 2020 року зобов`язання за кредитним договором, забезпеченим іпотекою, боржником ОСОБА_5 не виконані, а сам договір є чинним.

Вказані вище обставини стали підставою для звернення до адміністративного суду з відповідною позовною заявою.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Так, у відповідності до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Абзацом 2 пункту 2 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у цьому Кодексі термін публічно - правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Під суб`єктом владних повноважень розуміється орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно - правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

В той же час, частиною 1 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що спірні правовідносини виникли між сторонами з приводу відчуження предмета іпотеки на користь третіх осіб, які є учасниками договірних зобов`язань.

Суд вважає за необхідне зазначити, що оскаржуючи рішення відповідача, позивач посилається виключно на перехід права власності на квартиру, яка є предметом іпотеки, третім особам у рівних частках.

Отже, правовідносини, які виникли між сторонами, випливають виключно з правовідносин, пов`язаних з правом власності на об`єкт нерухомого майна, а також правовідносин, що виникають з договірних зобов`язань, зокрема, з приводу виконання умов договору іпотеки в частині накладення заборони відчуження предмета іпотеки.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що оскільки позивач вбачає у наслідках, які спричинені рішенням відповідача, порушення, пов`язані саме з виконанням кредитних (договірних) зобов`язань, скасування такого рішення є способом захисту саме цивільних прав та інтересів позивача.

Таким чином, з урахуванням положень діючого законодавства України, суд дійшов висновку, що спір у справі між сторонами виник поза межами публічно-правових правовідносин, а отже віднесений до юрисдикції відповідного місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з частиною 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у справі «Занд проти Австрії» від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

З аналізу наведених вище норм слідує, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі і обов`язок суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від основного принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні частини 1 статті 6 вищезгаданої Конвенції.

У відповідності до пункту 1 частини 1 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Частиною 6 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

За таких підстав та з урахуванням того, що спір між сторонами виник не у зв`язку з виконанням або невиконанням суб`єктом владних повноважень публічно - владних управлінських функцій та не віднесений до юрисдикції Окружного адміністративного суду міста Києва, приходжу висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у справі.

Крім того, вважаю за необхідне роз`яснити позивачеві, що розгляд такої справи віднесено до юрисдикції відповідного місцевого загального суду.

Керуючись статтями 160-162, частинами 1, 6 статті 170, статтею 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

1. У відкритті провадження за позовом акціонерного товариства «Правекс Банк» до комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації», треті особи: Департамент з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Антипова Ія Володимирівна про скасування рішення - відмовити.

2. Роз`яснити акціонерному товариству «Правекс Банк», що повторне звернення до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

3. Роз`яснити акціонерному товариству «Правекс Банк», що розгляд такої справи віднесено до юрисдикції відповідного місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства.

4. Копію ухвали разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати особі, що звернулась із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили згідно статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Клочкова