Справа № 580/3010/19
Суддя: М.А. Білоноженко
Дата ухвалення: 2020-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2020 року справа № 580/3010/19

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Білоноженко М.А.,

за участю:

секретаря судового засідання - Кучеренко І.О.,

позивача - ОСОБА_1 (особисто)

представника позивача - Плаз О.М.(за договором)

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліція України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язати вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

27.08.2019р. до Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліція України (далі - відповідач) в якому просить:

- визнати дії Департаменту патрульної поліції Національної поліції України щодо невиплати частини заробітної плати ОСОБА_1 в період з 20.04.2017 р. по 06.05.2019 р. неправомірними;

- стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 частину невиплаченої заробітної плати за період з 20.04.2017 р. по 06.05.2019 р. в розмірі 181 696,26 грн. без урахування обов`язкових податків та зборів;

- стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 компенсацію у зв`язку з втратою частини доходів внаслідок порушенням строків виплати недонарахованої частини заробітної плати за період з 20.04.2017 р. по 06.05.2019 р. в розмірі - 11 638,74 грн.;

- стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України судові витрати пов`язані з розглядом справи в розмірі 20 355 грн.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що з квітня 2017 проходив службу на посаді завідувача сектору правового забезпечення в управлінні патрульної поліції м. Черкаси. Позивач зазначає, що йому безпідставно з травня 2017 року по лютий 2018 року не виплачувалась надбавка за вислугу років, що складала 50% від окладу. Крім того, зазначив, що при призначенні позивача на посаду, йому було встановлено премію у розмірі 68%, однак в подальшому цей розмір безпідставно зменшувався, при цьому, за весь період роботи, його з жодним наказом про зміну складових його заробітної плати, в тому числі і зміну встановлених заохочувальних доплат не ознайомлювали. Звернув увагу, що за відсутності наказів про зміну складових заробітної плати, її нарахування повинно здійснюватись у відповідності до розмірів встановлених у наказі про призначення на посаду. З урахуванням зазначеного, вказав, що дії по невиплаті надбавки за вислугу років у вказаний період та безпідставне зменшення розміру премії вважає протиправними, а розмір позовних вимог обгрунтованим.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 02.10.2019р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

04.11.2019р., до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Представник зазначив, що встановлення премій державним службовцям проводиться керівником державної служби в державному органі відповідно до затвердженого ним положення про преміювання. Преміювання здійснюється в межах фонду преміювання, а його розмір встановлюється рішенням начальника та оформлюється наказом. Крім того, зазначено, що у відповідності до наказів про встановлення граничного розміру заробітної плати, такий розмір встановлений позивачу у розмірі 8300 грн. та звернув увагу, що встановлення розміру премії, його зменшення належить до виключної компетенції керівника органу, в зв`язку з чим позовні вимоги необгрунтованими.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав позицію викладену у відзиві на адміністративний позов та просив відмовити в задоволенні позовних вимог, в повному обсязі.

05.11.2019р. представником позивача подано відповідь на відзив, в якому зазначив, що у відзиві на адміністративний позов не надано жодних аргументів щодо правомірності невиплати позивачу з травня 2017 року по лютий 2018 року надбавки за вислугу років, щодо відсутності наказів про встановлення базового розміру премій держслужбовців по посадах, а також щодо зміни у березні 2017 та 2018 складових заробітної плати визначеної позивачу у січні та лютому 2017 та 2018 років. Також не обгрунтовано підстав зменшення, встановленої наказом, надбавки за інтенсивність. Наголошено, що дії відповідача щодо обмеження розміру заробітної плати є протиправними, оскільки навіть розмір окладу та обов`язкових доплат до нього перевищує гранично встановлений.

12.11.2019р. до суду надійшли пояснення представника відповідача, в яких зазначено, що встановлення розміру премій є правом керівника, а не обов`язком та встановлюється лише при наявності відповідних бюджетних асигнувань, в зв`язку з чим посилання позивача про набуття ним права на стягнення невиплаченої заробітної плати за період його роботи із розрахунку розміру премії у розмірі 68%, вважає не обгрунтованими. Також, зазначено, що відповідач визнає позов у частині невиплати надбавки за вислугу років з травня по грудень 2017 року на суму 12433,34 грн., у зв`язку із збоєм комп`ютерної системи. Надбавку за вислугу років за січень та лютий 2018 року позивачу виплачено в березні 2018 року. Інший заявлений розмір стягнення вважає необгрунтованим.

02.12.2019р. ухвалою суду здійснено перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, та продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, з 02.12.2019р.

24.12.2019р. закрито підготовче провадження та здійснено перехід до розгляду справи по суті в судовому засіданні.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліція України по особовому складу № 133 о/с від 18.04.2017 р. ОСОБА_1 , у відповідності до Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015р. №889-VIII та Постанови КМУ від 18.01.2017р. №15, з 20.04.2017 р. прийнято на державну службу, на посаду завідувача сектору правого забезпечення УПП в м. Черкаси.

Відповідно до особової картки державного службовця (позивача), ОСОБА_1 не заохочувався та до дисциплінарної відповідальності не притягався.

24.04.2019р. позивачем подано до ДПП України заяву, в якій, серед іншого, просив надати: довідку про розмір встановленої позивачу заробітної плати на посаді завідувача сектору правового забезпечення УПП в Черкаській області із зазначенням її складових, також завірену належним чином копію наказу про встановлення вищезазначених складових, а також накази про їх зміни якщо такі відбувались; розрахункові листи за період з квітня 2017 року по квітень 2019 року; завірені належним чином накази, за якими в період з травня 2017 року по травень 2019 року йому встановлювалось щомісячне преміювання.

Наказом по особовому складу № 316 о/с від 02.05.2019 р., ОСОБА_1 звільнено з УПП в Черкаській області за власним бажанням з 06.05.2019р., згідно п. 3 ч. 1 ст. 83 та ч. 1 ст. 86 Закону України "Про державну службу".

11.06.2019р. листом УПП в Черкаській області, розглянуто заяву позивача від 24.04.2019р. та надіслано позивачу розрахункові листи за період з квітня 2017 року по квітень 2019 року, та у відповідності до п.2 ст. 21 Закону України "Про доступ до публічної інформації", повідомлено, що у зв`язку із значним обсягом запитуваних документів, їх копії будуть направлені після оплати заявником фактичних витрат на копіювання та друк.

Позивач, вважаючи дії відповідача по невиплаті надбавки за вислугу років у період з травня 2017 року по лютий 2018 та безпідставне зменшення розміру складових заробітної плати, протиправними, звернувся з даним позовом до суду, за захистом порушених прав та інтересів зі сторони суб`єкта владних повноважень.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Положеннями частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях визначені Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015р. №889-VIII (далі - Закон №889-VIII).

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 7 Закону №889-VIII, державний службовець має право на оплату праці залежно від займаної посади, результатів службової діяльності, стажу державної служби, рангу.

Згідно ч.4 ст. 33 Закону №889-VIII, акт про призначення на посаду приймається у вигляді указу, постанови, наказу (розпорядження), рішення, залежно від категорії посади, відповідно до законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 Закону №889-VIII (у редакції чинній у період роботи позивача), заробітна плата державного службовця складається з:

1) посадового окладу;

2) надбавки за вислугу років;

3) надбавки за ранг державного службовця;

4) виплати за додаткове навантаження у зв`язку з виконанням обов`язків тимчасово відсутнього державного службовця у розмірі 50 відсотків посадового окладу тимчасово відсутнього державного службовця;

5) виплати за додаткове навантаження у зв`язку з виконанням обов`язків за вакантною посадою державної служби за рахунок економії фонду посадового окладу за відповідною посадою;

6) премії (у разі встановлення).

З аналізу зазначених положень законодавства, вбачається, що надбавка за вислугу років є складовою заробітної плати державного службовця.

Згідно ч. 1 ст. 52 Закону №889-VIII, надбавка за вислугу років на державній службі встановлюється на рівні 3 відсотків посадового окладу державного службовця за кожний календарний рік стажу державної служби, але не більше 50 відсотків посадового окладу.

При встановленні правомірності дій Департаменту патрульної поліції Національної поліції України щодо невиплати позивачу надбавки за вислугу років в період з травня 2017 року по лютий 2018 року, суд зазначає наступне.

Як вбачається із матеріалів адміністративної справи (Наказу № 133 о/с від 18.04.2017 р.,а.с. 32 Тому 1) стаж державної служби позивача, станом на дату прийняття на державну службу, склав - 24 роки 6 місяців 9 днів.

Таким чином, з урахуванням стажу державної служби позивача, розмір надбавки за вислугу років складає 50%.

Разом з тим, як вбачається із розрахункових листів складових заробітної плати позивача за період з травня 2017 року по грудень 2017 року (а.с.46-48), надбавка за вислугу років у розмірі 50% не нараховувалась.

Судом із розрахункових листів вбачається, що позивачу у березні 2018 року нараховано надбавку за вислугу років, а також нараховано її заборгованість за січень та лютий 2018 року

Так, відповідно до відомостей зазначених у вказаних розрахункових листах, суд доходить висновку, що надбавка за вислугу років у період з травня 2017 року по грудень 2017 року повинна бути виплачена позивачу у наступному розмірі:

- травень 2017 - 1925,00 грн. (посадовий оклад - 3850,00 грн.);

- червень 2017 - 1925,00 грн. (посадовий оклад - 3850,00 грн.);

- липень 2017 - 183,34 грн. (посадовий оклад - 366,67 грн.);

- серпень 2017 - 1925,00 грн. (посадовий оклад - 3850,00 грн.);

- вересень 2017 - 550,00 грн. (посадовий оклад - 1100,00 грн.);

- жовтень 2017 - 1925,00 грн. (посадовий оклад - 3850,00 грн.);

- листопад 2017 - 1925,00 грн. (посадовий оклад - 3850,00 грн.);

- грудень 2017 - 2018,75 грн. (посадовий оклад - 4037,50 грн., відповідно до здійсненого перерахунку посадового окладу позивача у лютому 2018р.) на загальну суму - 12377,09 грн.

Крім того, у відповідності до пояснень відповідача від 11.11.2019р., позовні вимоги щодо невиплати позивачу надбавки за вислугу років у період з травня 2017 року по грудень 2017 року - визнаються, в зв`язку з чим, суд доходить висновку про обгрунтованість позовних вимог в зазначеній частині.

Щодо позовних вимог в частині правомірності дій відповідача при зміні встановленого Наказом № 133 о/с від 18.04.2017 р. розміру премії, суд зазначає наступне.

Наказом Міністерства соціальної політики від 13.06.2016р. №646 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 30 червня 2016р. за № 903/29033) затверджено Типове положення про преміювання державних службовців органів державної влади, інших державних органів, їхніх апаратів (секретаріатів, далі - Типове положення №646).

Типове положення розроблено відповідно до Закону України «Про державну службу» і встановлює порядок визначення розмірів, нарахування та виплати премій державним службовцям органів державної влади, інших державних органів, їхніх апаратів (секретаріатів) (далі - державний орган), які займають посади державної служби категорій «Б» і «В».

Згідно ч.ч. 4,5 Розділу І Типового положення №646, встановлення премій державним службовцям проводиться керівником державної служби в державному органі відповідно до затвердженого ним положення про преміювання, розробленого згідно з цим Типовим положенням і погодженого з виборним органом первинної профспілкової організації (за наявності).

Розмір премії державного службовця встановлюється керівником державної служби в державному органі шляхом видання відповідного наказу (розпорядження).

14.12.2015р. Департаментом патрульної поліції Національної поліція України прийнято наказ №60 "Про затвердження положень про преміювання поліцейських, керівних працівників, спеціалістів, службовців, фахівців, працівників Департаменту патрульної поліції".

Згідно з п.п. 4 Наказу №60, преміювання працівників, умови оплати праці яких визначені постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2002 № 1298, а також іншими нормативно-правовими актами, що регламентують питання оплати праці, здійснювати відповідно до їх особистого вкладу в загальні результати роботи в межах фонду преміювання.

Розділом 2 Положення про преміювання керівних працівників, спеціалістів і службовців Департаменту патрульної поліції та структурних підрозділів патрульної поліції (додаток 2 до Наказу №60, далі - Положення про преміювання) визначено, що фонд преміювання утворюється в розмірі не менш як 10 відсотків від посадових окладів та економії фонду оплати праці.

Видатки на преміювання передбачаються кошторисом оплати праці на відповідний місяць.

Відповідно до п 4.1 Положення про преміювання, управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Департаменту патрульної поліції в межах затверджених асигнувань на грошове забезпечення розраховує базовий розмір премії по посадам Департаменту патрульної поліції та структурних підрозділах патрульної поліції.

Базовий розмір премії по посадам Департаменту патрульної поліції та структурних підрозділах патрульної поліції затверджується наказом начальника Департаменту патрульної поліції (п.4.2 Положення про преміювання).

Преміювання керівних працівників, спеціалістів і службовців за рахунок фонду преміювання начальника Департаменту патрульної поліції проводиться за рішенням начальника Департаменту патрульної поліції та оформлюється наказом (п.4.5 Положення).

На підставі викладеного, вбачається, що базовий розмір премії затверджується наказом начальника Департаменту патрульної поліції в межах затверджених асигнувань на грошове забезпечення.

Судом, в ході розгляду справи по суті, встановлено, що Департаментом патрульної поліції за період з квітня 2017 року по квітень 2019 року розмір премій працівникам Департаменту патрульної поліції було встановлено у відповідності із наступними наказами (а.с.225-249 Тому 1) на підставі списків на преміювання поліцейських, державних службовців та цивільного персоналу за результатами роботи:

- наказ ДПП № 1932 від 14.04.2017р. (згідно списку, відсоток премії - 78,538, сума - 1671,00 грн.);

- наказ ДПП № 2409 від 22.05.2017р. (згідно списку, відсоток премії - 80,689, сума - 4659,78 грн.);

- наказ ДПП № 2916 від 20.06.2017р. (згідно списку, відсоток премії - 71,272, сума - 4290,56 грн.);

- наказ ДПП № 350 від 21.07.2017р. (згідно списку, відсоток премії - 240,534, сума - 1483,30 грн.);

- наказ ДПП № 390 від 17.08.2017р. (згідно списку, відсоток премії - 59,236, сума - 3835,56 грн.);

- наказ ДПП № 447 від 18.09.2017р. (згідно списку, відсоток премії - 69,529, сума - 1286,28 грн.);

- наказ ДПП № 506 від 17.10.2017р. (згідно списку, відсоток премії - 69,529, сума - 4501,97 грн.);

- наказ ДПП № 567 від 20.11.2017р. (згідно списку, відсоток премії - 71,323, сума - 4618,17 грн.);

- наказ ДПП № 6213 від 19.12.2017р. (згідно списку, відсоток премії - 86,16, сума - 5821,18 грн.);

- наказ ДПП № 281 від 25.01.2018р. (згідно списку, відсоток премії - 6,46, сума - 673,17 грн.);

- наказу ДПП № 912 від 27.02.2018р. (згідно списку, відсоток премії - 6,46, сума - 673,17 грн.);

- наказ ДПП № 1384 від 27.03.2018р. (згідно списку, відсоток премії - 6,46, сума - 673,17 грн.);

- наказ ДПП № 1898 від 27.04.2018р. (згідно списку, відсоток премії - 6,46, сума - 673,17 грн.);

- наказ ДПП № 2396 від 25.05.2018р. (згідно списку, відсоток премії - 6,46, сума - 352,61 грн.);

- наказ ДПП № 581 о/с від 19.06.2018р. (згідно списку, відсоток премії - 18,385, сума - 1915,41 грн.);

- наказ ДПП № 667 від 11.07.2018р. (згідно списку, відсоток премії - 6,46, сума - 458,98 грн.);

- наказ ДПП № 3965 від 29.08.2018р. (згідно списку, відсоток премії - 6,46, сума - 152,99 грн.);

- наказ ДПП № 4391 від 21.09.2018р. (згідно списку, відсоток премії - 6,46, сума - 673,17 грн.);

- наказ ДПП № 4713 від 26.10.2018р. (згідно списку, відсоток премії - 6,46, сума - 428,38 грн.);

- наказ ДПП № 5265 від 26.11.2018р. (згідно списку, відсоток премії - 5,754, сума - 599,53 грн.);

- наказ ДПП № 5625 від 21.12.2018р. (згідно списку, відсоток премії - 42,984, сума - 4478,94 грн.);

- наказ ДПП № 133 від 28.01.2019р. (згідно списку, відсоток премії - 4,88, сума - 516,17 грн.);

- наказ ДПП № 325 від 22.02.2019р. (згідно списку, відсоток премії - 4,88, сума - 516,17 грн.);

- наказ ДПП № 550 від 27.03.2019р. (згідно списку, відсоток премії - 7,082, сума - 872,55 грн.);

- наказ ДПП № 750 від 24.04.2019р. (згідно списку, відсоток премії - 7,082, сума - 654,41 грн.).

За наслідками аналізу відомостей у списках до наказів та розрахункових листах за період роботи позивача, судом встановлено, що відсоток та суми нарахованих позивачу премій, за час його роботи, відповідають встановленим відсоткам та визначених сумах у списках до наказів.

Щодо посилань представника позивача про безпідставність відрахувань у березні 2018 року нарахованої позивачу суми премії у січні та лютому 2018 року, суд зазначає, що перерахунок суми премії за вказаний період було здійснено відповідачем у відповідності до відсоткового значення та суми визначеної у списках на преміювання, що є додатками до наказів ДПП № 281 від 25.01.2018р. та № 912 від 27.02.2018р.

З аналогічних підстав відповідачем було здійснено перерахунок розміру премії позивача за червень 2017, січень та лютий 2019 року.

З приводу посилань представника позивача, щодо порушення відповідачем вимог Положення №60 в частині неповідомлення позивача про зменшення розміру премії, суд зазначає, що у відповідності до ч.5 Положення №60, наказ про зменшення розміру премії чи позбавлення її в повному обсязі доводиться до відома зазначеним у наказі працівникам у разі несвоєчасного виконання та/або неналежної організації виконання в установлені строки завдань працівником.

Разом з тим, до суду сторонами не надано до суду доказів прийняття начальником Департаменту патрульної поліції наказів про зменшення розміру премії позивача у зв`язку із несвоєчасним виконанням ним та/або неналежної організації виконання в установлені строки завдань, у зв`язку з чим посилання представника позивача про обов`язковість доведення до відома позивача інформації щодо зміни розміру премії, суд вважає необгрунтованим.

Суд зазначає, що Положення №60 не містить посилань щодо мінімального обов`язкового розміру виплати премії працівників патрульної поліції, натомість розмір її виплати залежить від виділених асигнувань.

На підставі зазначеного, суд доходить висновку, що встановлення розміру премій є правом керівника, а не його обов`язком, при цьому встановлення цих премій можливе лише при наявності відповідних бюджетних асигнувань.

Аналогічний правовий висновок міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 11.07.2019р. у справі №819/1613/16 та від 02.10.2019р. №808/1629/18.

Таким чином, відсутні підстави та механізм для розрахунку розміру премії на яку, на думку позивача, він має право, оскільки оцінка показників виконання працівником посадових обов`язків належить до компетенції керівника органу, де працівник проходив службу.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що оскільки премія працівникові встановлюється керівником установи, в якій працює такий працівник, а при встановленні розміру премії враховується якість роботи, виконаної таким працівником за період, за який нараховується така премія, зокрема кожен місяць, встановити якість роботи і, відповідно, розмір премії, яку необхідно було б, на думку позивача, нарахувати йому за кожен місяць, під час судового розгляду справи вбачається за неможливе.

З приводу посилань позивача та його представника щодо виплати відповідачем іншим працівникам Управління Патрульної поліції премії у більших розмірах ніж встановлено позивачу, суд зазначає наступне.

Судом із розрахункових листів (а.с. 79-80 Тому 2), вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 нараховано заробітну плату за період червень-листопад 2019 року.

Разом з тим, суд звертає увагу, що вказане посилання не може слугувати підставою для встановлення протиправності встановленого позивачу розміру премії за період його роботи в управлінні Патрульної поліції (20.04.2017-06.05.2019р.), оскільки у період з червня по листопад 2019 року позивач в управлінні Патрульної поліції не працював.

З урахуванням зазначеного, підстави вказані позивачем в обгрунтування протиправності дій щодо виплати премії позивачу у неналежному, на його думку, розмірі, суд вважає необгрунтованими, в зв`язку з чим в задоволенні цієї частини позовних вимог належить відмовити.

Щодо позовної вимоги про стягнення компенсації у зв`язку з втратою частини доходів внаслідок порушенням строків виплати недонарахованої частини заробітної плати за період з 20.04.2017 р. по 06.05.2019 р. в розмірі - 11 638,74 грн., суд зазначає наступне.

Питання, пов`язані із здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовано Законом України "Про оплату праці" від 24.03.1995р. №108/95-ВР (далі - Закон №108/95), Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000р. №2050-ІІІ (далі - Закон №2050-ІІІ) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів її виплати, прийнятим для реалізації згаданого Закону та затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.01.2001р. № 159 (далі - Порядок № 159).

Відповідно до ст.34 Закону №108/95, компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Згідно статті 1 Закону №2050-ІІІ, підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Відповідно до статті 2 Закону №2050-ІІІ, компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, заробітна плата.

Пунктом 4 Порядку № 159 передбачено, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом.

Враховуючи, що в ході розгляду даної справи, судом встановлено протиправність невиплати відповідачем надбавки за вислугу років позивачу за період з травня по грудень 2017 року, суд доходить висновку про доцільність стягнення з відповідача компенсації у зв`язку з порушенням строків виплати заробітної плати, виходячи із наступного.

Відповідно до інформації висвітленої на сайті Держкомстату http://www.ukrstat.gov.ua/operativ/operativ2017/ct/is_c/isc_u/isc2017m_u.html індекс споживчих цін на товари та послуги у 2017 році складав: (417) квітень - 100,9, (517) травень - 101,3, (617) червень - 101,6, (717) липень - 100,2, (817 ) серпень - 99,9, (917) вересень - 102,0, (1017) жовтень - 101,2, (1117) листопад - 100,9, (1217) грудень - 101,0.

у 2018 році: http://www.ukrstat.gov.ua/operativ/operativ2018/ct/is_c/isc_u/isc2018m_u.html складав: (118) січень - 101,5, (218) лютий - 100,9, (318) березень - 101,1, (418) квітень - 100,8, (518) травень - 100,0, (618) червень - 100,0, (718) липень - 99,3, (818) серпень - 100,0, (918) вересень - 101,9, (1018) жовтень -101,7, (1118) листопад - 101,4, (1218) грудень - 100,8.

у 2019році: http://www.ukrstat.gov.ua/operativ/operativ2019/ct/is_c/is_с_u/isc2019m_u.html складав: (119) січень - 101,0, (219) лютий - 100,5, (319) березень - 100,9, (419) квітень - 101,0, (519)травень -100,7, (619) червень - 99,5, (719) липень - 99,4, (819) серпень - 99,7, (919) вересень - 100,7, (1019) жовтень - 100,7, (1119) листопад - 100,1, (1219) грудень - 99,8.

Станом на час розгляду справи, відомості за січень 2020 Держкомстатом ще не опубліковано.

Таким чином, загальна сума компенсації, яка підлягає стягненню на користь позивача складає 2240 грн. 38 коп.: травень 2017 року - 1925,00 (заборгованість)*22,2 (величина приросту індексу споживчих цін (далі - ВПІ)/100 =427,35грн. + червень 2017 року - 1925,00 (заборгованість)*20,3 (ВПІ)/100=390,78 грн.+липень 2017 року - 183,34 (заборгованість)*20 (ВПІ)/100=36,69 грн.+серпень 2017 року - 1925,00 (заборгованість)*20,2 (ВПІ)/100 =388,85 грн.+вересень 2017 року - 550,00 (заборгованість)*17,8 (ВПІ)/100 =97,9 грн.+жовтень 2017 року - 1925,00 (заборгованість)*16,4 (ВПІ)/100 =315,70 грн.+листопад 2017 року - 1925,00 (заборгованість)*15,4 (ВПІ)/100 =296,45 грн.+грудень 2017 року - 2018,75 (заборгованість)*14,2 (ВПІ)/100 =286,66 грн.

Щодо стягнення з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України судових витрат пов`язаних з розглядом справи в розмірі 20 355 грн., суд зазначає наступне.

Статтею 132 КАС України визначено види судових витрат. Так, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись (частина дев`ята статті 139 КАС України).

Згідно з частинами першою - третьою статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 5 статті 134).

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 134).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 7 статті 134).

Судом встановлено, що за змістом пункту 3.1 Договору про надання правової допомоги від 11.06.2019р. укладеного між адвокатом Плаз О.М. та ОСОБА_1., сторони в момент підписання цього договору погодили, що правова допомога визначена договором оплачується клієнтом виходячи із вартості погодинної ставки роботи адвоката, яка становить 770,00 грн. за 1 год. роботи.

Згідно розрахунку вартості послуг правової допомоги, що є додатком до договору від 11.06.2019р.,

- надання усної консультації з приводу порядку та підстав звернення до суду із позовною заявою без вивчення матеріалів справи -30 хв. -335 грн.;

- вивчення матеріалів справи, надання усної консультації -2 год. -1 540 грн.;

- підготовка заяв, запитів від імені клієнта на отримання інформації, пов`язаних з веденням справи, збір доказів -2 год.-1 540 грн.;

- здійснення розрахунку заробітної плати за фактично встановленими складовими за період з квітня 2017 р. по травень 2019 р. за кожний місяць окремо та здійснення розрахунку компенсації втрати частини доходів за вищевказаний період (визначення розміру ціни позову, складання розрахункових таблиць) -12 год. -9 240 грн.;

- складання проекту позовної заяви 8 год. - 6 160 грн.;

- представництво інтересів клієнта в суді, підготовка відповіді на відзив -2 год. -1 540 грн.

Сукупна вартість наданих послуг, у відповідності до розрахунку склала - 20355,00 грн.

Відповідно до Акту приймання-передачі послуг з надання правової допомоги від 16.09.2019р., договір сторонами виконано повністю, претензій та зауважень щодо надання правової (юридичної) допомоги сторони одна до одної не мають.

На підтвердження факту оплати наданої правової допомоги долучено квитанцію до прибуткового касового ордера №16-09/19 від 16.09.2019р. на суму 20355 грн.

За результатами розгляду питання стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Згідно частини 3 статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову, судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

При цьому, суд зазначає, що розмір заявлених позовних вимог становить - 181696,26 грн., однак, з огляду на обставини, встановлені в ході судового розгляду, позовні вимоги належать до часткового задоволення у загальному розмірі - 14617,47 грн.

Разом з тим, у відповідності до висновків зроблених Верховним Судом у постанові від 14.11.2019р. у справі №826/7375/18, при визначенні суми відшкодування суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.

Оцінивши обсяг наданих адвокатом послуг з підготовки матеріалів позовної заяви та представництва інтересів позивача у 6 судових засіданнях, суд вважає його значним та виходячи із критеріїв співмірності визначених ч.5 ст. 134 КАС України, доходить висновку про стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу на користь позивача у розмірі 7000, 00 грн.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, доходить висновку, про часткову обгрунтованість позовних вимог, з огляду на що позовні вимоги належить задовольнити частково.

Керуючись ст. 2, 5, 6, 14, 77, 241-246, 255, 263, 295, КАС України суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати дії Департаменту патрульної поліції Національної поліції України щодо невиплати ОСОБА_1 надбавки за вислугу років за період з 01.05.2017 р. по 31.12.2017 р. неправомірними;

Стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (вул. Федора Ернста, 3, м. Київ, 03048, код ЄДРПОУ - 40108646) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) надбавку за вислугу років за період з 01.05.2017 р. по 31.12.2017 р. в розмірі 12377 (дванадцять тисяч триста сімдесят сім) грн. 09 коп, без урахування обов`язкових податків та зборів;

Стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (вул. Федора Ернста, 3, м. Київ, 03048, код ЄДРПОУ - 40108646) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) компенсацію у зв`язку з втратою частини доходів внаслідок порушення строків виплати недонарахованої частини заробітної плати за період з 01.05.2017 р. по 31.12.2017 р. в розмірі - 2240 (дві тисячі двісті сорок) грн. 38 коп;

Стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (вул. Федора Ернста, 3, м. Київ, 03048, код ЄДРПОУ - 40108646) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 (сім тисяч) грн.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України через суд першої інстанції до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.А. Білоноженко

Повний текст рішення складено 21.02.2020р.