Справа № 521/306/20
Суддя: Мирончук Н. В.
Дата ухвалення: 2020-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 521/306/20
Провадження №2-а/521/59/20
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 лютого 2020 року місто Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Мирончук Н.В.,
при секретарі Юраш К.Ю.
за участі представника позивача Ткаченка О.В.,
представника відповідача Ковташа Д.М.,
В обґрунтування заявленого позову, позивач посилався на таке.
Позивачем 13.11.2019 року до митного поста «Чорноморський» Одеської митниці ДФС в електронному вигляді було подано митну декларацію, типу «ІМ 40 ДЕ», яку митницею зареєстровано за номером №UA500090/2019/021235 на товар, що надійшов з Туреччини в автомобілі 54TA723/34UJ7064. Товар надійшов від турецької компанії - продавця «MAVIS IPLIK ORME TEKSTIL SAN.VE ТІК.A.S.» на адресу TOB «МЕТРО-ПРО» (Одеська обл.,
ОСОБА_1 у вказаній декларації було задекларовано 68 найменувань товару (миючі засоби, одяг, взуття, запчастини до автомобілів, меблі, білизна, посуд, плити з полімерного матеріалу).
В митній декларації №UA500090/2019/021235 за ввезення вказаних товарів, ОСОБА_1 було нараховано митні платежі, у розмірі 666 145,99 грн.
Під час здійснення митного огляду було встановлено, що фактична вага нетто товару №19 рушники, складає не 602 кг., як це було заявлено в митній декларації, а 5573,84 кг.
При цьому, вага товару №5 (плити з полімерних матеріалів) та товару №11 (мийні засоби та засоби для чищення) є фактично меншою, ніж заявлено в митній декларації.
Згідно службової записки митного поста «Чорноморський» №3161/15-70-62-01, різниця між сумою митних платежів, нарахованих декларантом та митницею з урахуванням правильної ваги товару № 19, складає 116838,05 грн.
За Висновком Митниці, позивач навмисно вчинив дії, спрямовані на неправомірне зменшення розміру митних платежів, у розмірі 116838,05 грн., що, на думку відповідача, є ознакою порушення митних правил, відповідальність за яке передбачена ст. 485 МК України, про що відповідачем було винесено постанову про порушення митних правил.
На думку позивача, ним проведено всі можливі, передбачені законодавством та договором на декларування, дії для уникнення неправильного декларування товарів.
Також, позивач вказує, що він не мав умислу не заявляти точні відомості про товари з метою звільнення від сплати митних платежів.
Позивач вважає дану постанову незаконною, винесену з посиланням на припущення, без всебічного повного та об`єктивного з`ясування обставин справи та з порушенням норм матеріального права і тому звернувся до суду.
В судове засідання прибув представник позивача, позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні.
Представник відповідача в судове засідання прибув, позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити в задоволенні позову.
Також, представник відповідача надав до суду відзив на позов, у якому вказав наступне.
13.11.2019 декларантом ТОВ «НІЛ ТРЕЙДІНГ» ОСОБА_1 було подано до митного оформлення митну декларацію типу «ІМ40ДЕ» за №UA500090/2019/021235 на товари
№ 1-68 «взуття, косметичні засоби, посуд, меблі, одяг та інші», які надійшли у т/з 54TA723/34UJ7064.
В якості підстави для переміщення товарів через митний кордон України та їх подальшого митного оформлення до м/п «Чорноморський» Одеської митниці ДФС були надані наступні документи: інвойси № ТМ0830-2019, від 26.10.2019; №ТМ0830-2019/, від 12.11.2019; пакувальний лист, від 12.11.2019р., № б/н; ЦМР б/н, від 26.10.2019; контракт № TR-MP/3-2019, від 29.08.2019 та інші товаросупровідні та комерційні документи.
Згідно інформації, зазначеної у МД №UA500090/2019/021235 та товаросупровідних документах, відповідачем було встановлено, що відправником товару є компанія «MAVIS IPLIK ORME TEKSTIL SAN. VE TIC. A. S.» (Туреччина) на адресу TOB «МЕТРО-ПРО».
За допомогою автоматизованої системи аналізу та управління ризиками за МД №UA500090/2019/021235 згенеровано наступні форми митного контролю:
«000» - інформаційне повідомлення; «101-1» - витребування оригіналів документів, зазначених у митній декларації, або засвідчених в установленому порядку їх копій, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів; «103-1» - перевірка поданих товаросупровідних та товаротранспортних; «105-2» - контроль правильності визначення митної вартості товарів;
«106-2» - витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів; «107-3» - контроль правильності класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД; «108-3» - витребування документів, які підтверджують коди товарів згідно з УКТ ЗЕД; «115-7» - перевірка наявності задекларованих товарів у реєстрі товарів, що містять об`єкти права інтелектуальної власності;
«203-1» - проведення повного митного огляду - з розкриттям до 100 відсотків пакувальних місць та поглибленим обстеженням транспортного засобу, з метою перевірки відповідності кількості та опису товарів і транспортних засобів даним, зазначеним у митній декларації; «205-1» - проведення митного огляду з метою перевірки відповідності відомостей, зазначених на упаковці, маркуванні товару, відомостям, зазначеним у митній декларації та інших документах, поданих до митного оформлення; «902-1» - застосування ваговимірювальних пристроїв; «911-1» - забезпечення ідентифікації товарів та/або транспортних засобів шляхом здійснення цифрової фотозйомки.
Так, товар №5 - плити з полімерного матеріалу, одержані з продуктів поліприєднання (адитивної полімеризації), не самоклейні, без тиснення, у листах р-р 90x50x0,5см-2344.00кг; заявлено вага брутто-2358 кг; вага нетто- 2344кг, виявлено вага брутто-1003кг; вага нетто-993 кг;
товар №11 - мийні засоби та засоби для чищення, що містять аніонні та неіоногенні поверхнево-активні речовини, без вмісту абразивних порошків, розфасовані для роздрібної торгівлі: знежирювач для плити 1л, миючий засіб для посуду 1л, миючий засіб для паркета 1л-3186шт; заявлено вага брутто-3708 кг; вага нетто-3642кг, виявлено вага брутто-22,9кг; вага нетто-21,16 кг.;
товар №19 - білизна туалетна з махрових тканин, бавовняна (100% бавовна): рушники -1627шт; заявлено вага брутто-620 кг; вага нетто-602кг, виявлено вага брутто-5660,1 кг; вага нетто-5573,84 кг.
Відповідно до розрахунку, сума митних платежів, які були нараховані за МД типу «ІМ40ДЕ» від 27.10.2019р. № UA500090/2019/021235 на товар №№ 1-68 складає 666145,99 грн.
Згідно до службової записки митного поста «Чорноморський» Одеської митниці ДФС №3161/15-70-62-01, від 18.11.2019, митні платежі, які підлягають сплаті за МД від 13.11.2019р. № UА500090/2019/021235 з урахуванням зміни вагових та кількісних характеристик, викладених у Акті митного огляду, від 16.11.2019р., складають 782984,05 грн.
Тобто, різниця між сумою фактично нарахованих митних платежів та сумою, яка підлягала б сплаті для товарів оформлених за МД, від 13.11.2019р. № UА 500090/2019/021235 складає 116838,05 грн.
Відповідач вважає, що декларант зобов`язаний заявити відомості про товари, які мають містити достатній перелік інформації для їх розпізнання та однозначного віднесення до коду згідно з УКТЗЕД у кількості знаків, визначеній правилами заповнення графи 33 МД для відповідного митного режиму та особливостей переміщення, згідно з основними правилами інтерпретації УКТЗЕД.
Посилаючись на графу № 54 митної декларації МД, від 13.11.2019р., №UA500090/2019/021235, відповідач вказав, що відповідальною особою за заявлення в ній відомостей про товари є декларант ТОВ «НІЛ ТРЕЙДІНГ».
А тому відповідач вважає, що ОСОБА_1 , відповідно до вимог ст. 266 МК України, несе відповідальність, передбачену Митним кодексом України, у повному обсязі.
На думку відповідача, ОСОБА_1 під час декларування товару в митній декларації «ІМ40ДЕ», від 13.11.2019ор. № UA500090/2019/021235, вчинив дії, спрямовані на неправомірне зменшення розміру митних платежів на 116838,05 грн., шляхом заявлення неправдивих відомостей у ВМД, чим вчинив порушення митних правил, передбачене ст. 485 МК України.
Справу розглянуто без присутності ОСОБА_1 в порядку, передбаченому ст. 526 МК України, про дату, час та місце розгляду справи він був своєчасно належним чином повідомлений, від нього не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.
А тому, відповідач вважає, що матеріалами справи про порушення митних правил
Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, оцінивши докази, відповідно до вимог закону, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до наступного.
Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Згідно з ч. 2 ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів, з дня ухвалення відповідного рішення.
Відповідно до Постанови митниці, позивач ОСОБА_1 не був присутній 19.12.2019р. під час розгляду справи в митниці. При врученні йому копії постанови митниці, позивач дізнався про те, що його було притягнуто до адміністративної відповідальності в цій справі.
Частиною 1 ст. 121 КАС України встановлено, що за заявою учасника справи, суд поновлює пропущений процесуальний строк, якщо визнає причини його пропуску поважними.
Копію Постанови митниці позивач ОСОБА_1 отримав 03.01.2020р., про що в Постанові митниці зроблено відповідний запис.
Позов до суду надійшов 10.01.2020 року, позивач надав заяву про поновлення строку звернення до суду.
За таких обставин, причини позивачем пропуску процесуального строку на звернення до суду, суд визнає поважними та поновлює пропущений процесуальний строк.
Відповідно до ст. 458 Митного кодексу України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем, або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Згідно ст. 485 Митного кодексу України, склад вказаного порушення обумовлює наявність в діях декларанта особливої мети - ухилення від сплати податків та зборів, або зменшення їх розміру та вини у формі прямого умислу.
Диспозиція цієї статті передбачає спеціальну протиправну мету дій декларанта щодо заявлення неправдивих відомостей - неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру.
Наявність спеціальної протиправної мети однозначно вказує на те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини, оскільки, на момент подачі декларації декларант повинен усвідомлювати факт заявлення ним неправдивих відомостей та умисно бажати, щоб заявлені ним неправдиві дані вплинули на розмір митних платежів, які йому доведеться сплатити за митне оформлення задекларованого ним товару.
Відповідно до 530 МК України, законність та обґрунтованість постанови митниці у справі про порушення митних правил, можуть бути перевірені судом.
Перевірка законності та обґрунтованості постанови у справі про порушення митних правил судом здійснюється у порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.
Судом встановлено, що між ТОВ «НІЛ ТРЕЙДИНГ», де працює позивач, та ТОВ «МЕТРО-ПРО» було укладено договір на надання митно-брокерских послуг №024/09/2019-ТБУ, від 24.09.2019 (а.с.50-54), в якому ТОВ «НІЛ ТРЕЙДИНГ» значиться як Представник, а ТОВ «МЕТРО- ПРО» - як Замовник таких послуг.
Тобто, Позивач, у відповідності до вказаного договору, надає послуги з декларування ТОВ «МЕТРО- ПРО».
Як зазначено в постанові, ОСОБА_1 , 13.11.2019р. до митного поста «Чорноморський» Одеської митниці ДФС в електронному вигляді було подано митну декларацію, типу «ІМ 40 ДЕ», яку митницею було зареєстровано за номером №UA500090/2019/021235 на товар, що надійшов з Туреччини, в автомобілі 54TA723/34UJ7064. Товар надійшов від турецької компанії - продавця «MAVIS IPLIK ORME TEKSTIL SAN. VE ТІК. A.S.» на адресу TOB «МЕТРО-ПРО» (Одеська обл., м. Чорноморськ).
У вказаній декларації позивачем ОСОБА_1 було задекларовано 68 найменувань товару (миючі засоби, одяг взуття, запчастини до автомобілів, меблі, білизна, посуд, плити з полімерного матеріалу).
За ввезення вказаних товарів ОСОБА_1 в митній декларації №UA500090/2019/021235 було нараховано митні платежі, у розмірі 666 145,99 грн.
Згідно до Акту про проведення огляду товарів: виявлено невідповідності та встановлено, що фактична вага нетто товару №19 білизна туалетна, рушники складає не 602 кг., як це було заявлено в митній декларації, а 5573,84 кг. Також, вага товару №5 - плити з полімерного матеріалу, заявлена вага брутто-2358 кг; вага нетто- 2344кг, виявлено вага брутто-1003кг; вага нетто-993 кг; вага товару №11 - мийні засоби та засоби для чищення, заявлена вага брутто-3708 кг; вага нетто-3642кг, виявлено вага брутто-22,9кг; вага нетто-21,16 кг. (а.с.66), тобто, є фактично меншою, ніж заявлено в митній декларації.
Відповідно до службової записки митного поста «Чорноморський» №3161/15-70-62-01, різниця між сумою митних платежів, нарахованих декларантом та митницею з урахуванням правильної ваги товару № 19 складає 116838,05 грн.(а.с.67-68).
Згідно до ч.3 ст. 335 МК України та п. 2.1 «Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа», затвердженого наказом Міністерства Фінансів України, від 30.05.2012р. № 653, для здійснення митного оформлення товарів декларант подає до підрозділу митного оформлення митну декларацію, рахунок або інший документ, який визначає вартість товару (інвойс).
На вимоги зазначених норм, позивачем до митного контролю, крім митної декларації, було надано також товаросупровідні документи на вказаний товар, серед яких зовнішньоекономічний контракт, від 29.08.2019р. № TR-MP/3-2019; інвойси продавця товару, від 26.10.2019 року
№ ТМ0830-2019; від 12.11.2019р., №ТМ0830- 2019/1; пакувальний лист, від 12.11.2019.
Зазначені документи було отримано позивачем від компанії ТОВ «МЕТРО-ПРО», як того вимагають умови договору на надання митно-брокерских послуг №024/09/2019-ТБУ, від 24.09.2019р.
У вказаних документах міститься найменування кожної позиції товару, що декларувався позивачем ОСОБА_1 .
Також, у наданих документах містилася саме та інформація про товари, яку позивачем
ОСОБА_1 було зазначено в митній декларації №UA500090/2019/021235 (а.с.20-44).?
В графі 31 митної декларації №UА500090/2019/021235, яка разом з документами подавалась у електронному вигляді, зазначено кількість товару з посиланням саме на інвойси.
Згідно з «Порядком заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа», затвердженим наказом Міністерства фінансів України, від 30.05.2012р. № 651, у разі поміщення товарів у митний режим імпорту, в графі 31 митної декларації зазначаються відомості про найменування та кількість товару, згідно з рахунком або іншим документом, що визначає вартість товару, тобто згідно з інвойсом.
Отже, в даному випадку позивач ОСОБА_1 , як декларант не мав інших даних про товари для зазначення їх найменувань та кількості цих товарів в графі 31 митної декларації №UА500090/2019/021235, ніж ті найменування та кількість, які було зазначено в інвойсі.
Тобто позивач, як декларант діяв, у даному випадку, в межах своїх повноважень, визначених чинним законодавством, яке регулює порядок декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України.
За змістом ст. 485 МК України, відповідальність за порушення митних правил, передбачена цією статтею, настає у разі заявлення в митній декларації, з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування), або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і борів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, за відсутності ознак злочину, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.
Крім того, статтею 10 КУпАП встановлено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Тобто, для доведеності наявності в діях особи складу даного правопорушення є необхідним довести наявність умислу, мету таких дій - «з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру», «спрямовані на ухилення від сплати митних платежів».
Доказів того, що позивачем заявлено в митній декларації №UА500090/2019/021235 неправдиві відомості, з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, відповідачем до суду не надано.
В судовому засіданні встановлено, що в митній декларації №UA500090/2019/021235 позивачем було зазначено всі ті товари, які були вказані в товаросупровідних документах.
Доказів того, що позивачу було відомо про знаходження в автомобілі більшої кількості товару №19, відповідачем до суду не надано.
Також, встановлено, що вага товарів (№ 5 - плити з полімерного матеріалу, №19- мийні засоби) фактично була меншою, ніж заявлялась в митній декларації і за ці товари митні платежі ОСОБА_1 було нараховано в більшому розмірі, ніж повинно бути нараховано.
Дані обставини підтверджують факт того, що позивач не міг знати про те, що інвойси містять недостовірні відомості про вагу товарів і виключає в його діях наявність умислу вчинення правопорушення.
Крім того, суд звертає увагу на те, що пунктом 3.3.1 договору на надання митно-брокерських послуг №024/09/2019-ТБУ, від 24.09.2019р., встановлено, що Замовник зобов`язаний надати всі необхідні документи для митного оформлення та саме Замовник несе відповідальність за достовірність інформації, яка заявлена в наданих документах.
Також, пунктом 5.4 того ж договору на надання митно-брокерських послуг №024/09/2019-ТБУ, від 24.09.2019р., передбачено, що сплата митних платежів здійснюється Замовником, шляхом перерахування на розрахунковий рахунок митниці.
Окрім того, графою 9 Митної декларації №UA500090/2019/021235 підтверджується те, що особою, відповідальною за фінансове врегулювання, є саме ТОВ «МЕТРО-ПРО».
Тобто, до сплати митних платежів ні позивач ОСОБА_1 , ні ТОВ «НІЛ ТРЕЙДИНГ», як представник, не мають відношення, оскільки обов`язок щодо сплати митних платежів лежить не на ТОВ «НІЛ ТРЕЙДИНГ», а на ТОВ «МЕТРО-ПРО». Зацікавленість в розмірі митних платежів є лише в компанії ТОВ «МЕТРО-ПРО» та митниці.
У відповідності до ст. 266 МК України, 12.11.2019 року, було проведено огляд товарів, в ході якого було доглянуто 21 місце з 615 місць. Присутнім при огляді товару, був позивач ОСОБА_1 (а.с.65).
Під час огляду було виявлено невідповідність товарів, про що було складено акт про невідповідність товарів, від 13.11.2019р. (а.с.64-65).
Про невідповідність товарів відомостям, зазначеним у інвойсі 26.10.2019р. № ТМ0830-2019 було повідомлено ТОВ «МЕТРО-ПРО», яке, в свою чергу повідомило про це продавця - компанію «MAVIS IPL1K ORME TEKST1L SAN. VE ТІК. A.S.».
Після вказаного, продавцем разом з листом, від 12.11.2019р. (а.с.57), було надіслано інший (виправлений) інвойс, від 12.11.2019р. №ТМ0830-2019/1 (а.с.58-59), який було надано ОСОБА_1 до митниці.
Зазначені обставини також підтверджують відсутність наміру позивача надати хибні дані та свідчать про те, що позивач не міг знати у даному випадку, що виправлений інвойс, від 12.11.2019 №ТМ0830-2019/1, може містити інші відомості.
Діюче митне законодавство не зобов`язує декларанта проводити фізичний огляд товарів з розпакуванням 100% товарів, при цьому перевіряти вагу кожного найменування товару.
Відповідно до ст. 266 МК України, проведення фізичного огляду є не обов`язок, а право декларанта. Обсяг проведення фізичного огляду законодавством не визначений.
В автомобілі, що оглядався ОСОБА_1 перебували товари, опис яких викладено на 25 сторінках митної декларації.
Фізичний огляд товарів, що перебували в автомобілі проводився з розпакуванням та оглядом 21 місця з наявних 615 місць.
Митний огляд цих товарів двома посадовими особами митниці проводився з 10 годин 14.11.2019р. по 17 годин 30 хвилин 16.11.2019р., тобто понад 2 доби за наявністю спеціальної техніки.
Вказане підтверджується актом митного огляду товарів.
Позивач заповнював митну декларацію на підставі документів, які йому було надано ТОВ «МЕТРО-ПРО» та ним було виконано всі пункти договору на здійснення декларування.
Після подання митної декларації до митниці, компанія - продавець «MAVIS IPLIK ORME TEKSTIL SAN. VE ТІК. A.S.» листом (а.с.98) повідомила про те, що неточні відомості стосовно товарів, ними зазначено помилково.
Тобто, відповідно до листа компанії - продавця «MAVIS IPLIK ORME TEKSTIL SAN. VE ТІК. A.S.», помилка виникла щодо кількості товару та його асортименту, з вини відправника товару.
Після встановлення невідповідності кількості товарів, 18.11.2019р. позивачем ОСОБА_1 підготовлено та подано до Одеської митниці ДФС митну декларацію №UA500090/2019/021753 (а.с.71), в якій було нараховано та ТОВ «МЕТРО-ПРО» сплачено у повному обсязі митні платежі, а саме доплачено суму 116838,05 грн., з урахуванням точної ваги товару № 19 та відповідно до службової записки митного поста «Чорноморський» №3161/15-70-62-01 (а.с.67-68).
Сплата ТОВ «МЕТРО-ПРО» у повному обсязі митних платежів за товар №19 також свідчить про відсутність в діях позивача складу порушення митних правил за ст. 485 МК України.
Крім того, такі дії фактично не призвели до несплати митних платежів або зменшення їх розміру.
Отже, матеріалами справи не доведено те, що позивачем ОСОБА_1 умисно не заявлено точні відомості про товари, з метою звільнення від сплати митних платежів.
Проте, митницею 19.12.2019р. було винесено постанову про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Враховуючи зазначене, позивач не може нести відповідальність за помилки інших осіб, і тому накладення на позивача ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу, у розмірі 350514,15 грн. за допущену помилку відправником товару є помилковим.
У відповідності до ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, передбачених ст. 78 КАС України.
Згідно ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, з урахуванням процесуальних особливостей адміністративного судочинства, доведення факту неправомірності дій позивача, покладається на відповідача.
Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин, з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно ст. 6 КАС України, суд, при вирішенні справи керується, принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
При цьому, суд застосовує принцип верховенства права, з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
Виходячи з конституційного принципу презумпції невинуватості, суд має тлумачити недостатньо обґрунтовані обставини на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Крім того, враховуючи вимоги ч.2 ст. 77 КАС України, з огляду на встановлені судом обставини та визначені відповідно до них правовідносини, приймаючи до уваги той факт, що будь-які відомості, які б спростовували зазначені позивачем обставини, у суду відсутні, а відповідачем надані не були, суд приходить до висновку, що задоволення позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.
Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно до ст. 531 МК України, відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил, є підставою для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил.
Статтею 286 КАС України встановлено, що адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами. За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП встановлено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Таким чином, виходячи з системного аналізу наведених норм права, враховуючи те, що відповідачем по справі не надано доказів щодо правомірності свого рішення, за таких обставин, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивач звільнений від сплати судового збору.
Керуючись ст.ст.53-55, 69, 458, 485, 486, 489, 498, 530, 531 МК України; ст.ст. 245, п.1 ч.1 ст. 247, 251, 252, 280, 283 КУпАП; ст.ст. 2, 5, 6. 8, 9,77, 90, 121-123, 139, 241-246, 250, 286 КАС України; суд,
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Одеської митниці Держмитслужби, про скасування постанови про порушення митних правил, закриття провадження у справі, задовольнити.
Скасувати постанову Одеської митниці Держмитслужби, від 19.12.2019 р., у справі про порушення митних правил, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України та притягнуто до адміністративної відповідальності, у вигляді накладення штрафу, в розмірі 350514,15 грн.
Рішення набирає законної сили, відповідно до ст. 255 КАС України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 286, 295, 297 КАС України.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 10 лютого 2020 року.

Суддя Н.В. Мирончук