Справа № 300/2402/19
Суддя: Могила А.Б.
Дата ухвалення: 2020-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"21" лютого 2020 р. справа № 300/2402/19
м. Івано-Франківськ
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.12.2019 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження. Залучено Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16.01.2020 залучено Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.
Оскільки позивачу не вручено письмову вимогу посадових осіб органу ліцензування про надання документів, інформації щодо предмету перевірки або письмовий запит посадової особи або комісії про надання інформації у встановлений строк, то в даному випадку відсутня відмова ліцензіата у проведенні перевірки у розумінні пункту 8 частини 2 статті 16 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності». З огляду на наведене, позивач вважає, що наказ, яким анульовано ліцензію є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
Позивач вказує, що на дату 11.11.2019 (дата початку перевірки) в Управління ДАБІ в Івано-Франківській області, була відсутня інформація з приводу того, що позивач повідомлений про проведення такої перевірки. Звернув увагу на те, що Управління ДАБІ в Івано-Франківській області не вжито вичерпних заходів попереднього інформування (не менш як за десять робочих днів) ліцензіата про дату та місце проведення планової перевірки, зокрема за допомогою засобів поштового, телефонного, факсимільного та/або електронного поштового зв`язку.
Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 22.01.2020. Проти заявлених позовних вимог заперечив з підстав, наведених у відзиві, вказавши, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Карпат-Буд» повідомлялося про проведення планової перевірки щодо додержання ліцензійних умов провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з середніми та значними наслідками та необхідність забезпечення присутності під час здійснення планового заходу керівника або уповноваженої особи суб`єкта господарювання, однак поштове відправлення повернулося із довідкою поштового зв`язку «повертається за закінченням терміну зберігання». Повідомлення про проведення планової перевірки направлялося позивачу за адресою вказано в ліцензії вул.Промислова, 11. м.Калуш, Івано-Франківська область.
Звернув увагу суду на те, що згідно додатків до заяви, які позивачем направлялися з метою отримання ліцензії, а саме відомості про виробничо-технічну базу, склад працівників за професійним та кваліфікаційним рівнем, технологією виробництва, інформаційно-правове забезпечення, наявну систему контролю якості виконання робіт, виконані заявником будівельно-монтажні роботи у графі «перелік адміністративних та виробничих приміщень, виробничої бази (за потреби) інших допоміжних служб» зазначено: виробнича база та офісні приміщення знаходяться по вул.Євшана,9 в м.Калуш Івано-Франківської області.
На запит Управління АТ «Оріана» зазначило, що листом від 27.09.2019 №1099 ТОВ «Карпат-Буд» повідомило про розірвання договору, тож твердження позивача про те, що під час перевірки Товариство знаходилося за адресою вул.Євшана,9 в м.Калуш Івано-Франківської області не відповідають дійсності.
Окрім того, згідно з даними ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ТОВ «Карпат-Буд» 13.11.2019 змінено місцезнаходження на м.Львів, вул.Ніжинська,1.
Так, 15.11.2019 посадовими особами, що здійснювали перевірку складено як окремий документ акт №147/1009/2 про відмову ліцензіата у проведенні перевірки органом ліцензування за змістом якого вбачається, що позивача за адресами АДРЕСА_1 .Промилова,11, м.Калуш Івано-Франківської області та вул.Ніжинська,1 м.Львів не знайдено.
На підставі акту перевірки відповідачем видано наказ №66-Л від 20.11.2019, відповідно до якого вирішено анулювати ліцензію ТОВ «Карпат-Буд», у зв`язку з виявленими порушеннями ліцензійних умов провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми та значними наслідками. Вважає позовні вимоги безпідставними.
У відповіді на відзив позивач вказав, що наданий відповідачем акт від 15.11.2019 вказує на передчасність висновків посадових осіб органу ліцензування про відмову в доступі до місць провадження діяльності позивача, оскільки такий акт складено не протягом першого дня перевірки, тобто не 11.11.2019 та не за місцезнаходженням ліцензіата, тобто не за адресою вул.Промислова, 11 м.Калуш.
Суд, у відповідності до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, дослідивши письмові докази, письмові пояснення викладені у заявах по суті справи, зазначає наступне.
На підставі наказу Держархбудінспекції від 27.11.2018 року № 1494 «Про затвердження річного плану здійснення заходів державного нагляду (контролю) Державної архітектурно-будівельної інспекції України за діяльністю суб`єктів господарювання на 2019 рік» проведено планову перевірку щодо дотримання Товариством з обмеженою відповідальністю «Карпат-Буд» вимог законодавства у сфері провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми та значними наслідками (а.с.39).
За результатами проведення планового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми та значними наслідками, управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області 15.11.2019 складено акт №147/1009/2.1/2019 (а.с.45-51).
Даним актом зафіксовано порушення:
- абзацу 13 підпункту 3 пункту 8 Ліцензійних умов: присутність керівника або іншої уповноваженої особи під час проведення органом ліцензування в установленому законом порядку перевірки додержання ліцензіатом Ліцензійних умов (за адресами вказаними в документах, що додавалися до заяви ТОВ «Карпат-Буд» про отримання ліцензії від 18.05.2018) суб`єктом господарювання не забезпечено. Згідно даних з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ТОВ «Карпат-Буд» 13.11.2019 змінено місцезнаходження з м.Калуш, вул.Промислова, 11 на вул.Ніжинська,1, м.Львів. Присутність керівника або іншої уповноваженої особи за адресою вул.Ніжинська,1, м.Львів не забезпечено.
- абзацу 2 ст. 11 Закону України № 877: посадових осіб органу ліцензування до здійснення перевірки додержання ліцензіатом Ліцензійних умов, суб`єктом господарювання не допущено;
- абзацу 4 ст. 11 Закону України № 877: документи, пояснення, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникли під час перевірки додержання ліцензіатом Ліцензійних умов, не надані.
Окрім того, 15.11.2019 комісією у складі посадових осіб Управління ДАБІ у Львівській області, за результатами планової перевірки ТОВ «Карпат-Буд» додержання ліцензійних умов провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми та значними наслідками складено акт про відмову ліцензіата у проведенні перевірки органом ліцензування № 147/1009/2.1/2019 (а.с.44).
Згідно з витягом із протоколу №66 засідання ліцензійної комісії ДАБІ України та її територіальних органів від 20.11.2019 (з додатком) та витягом із наказу Державної архітектурно-будівельної інспекції України № 66-Л від 20.11.2019 «Про результати розгляду питань щодо ліцензування» анульовано ліцензію на підставі акту про відмову ліцензіата у проведенні перевірки органом ліцензування, суб`єкту господарюванню ТОВ «Карпат-Буд» (а.с.58-60).
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» .
Статтею 1 Закону визначено, що державний нагляд (контроль) це діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища; заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.
Частиною 1 ст. 4 Закону встановлено, що державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.
Згідно зі ст. 11 Закону суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) зобов`язаний, зокрема, допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю) за умови дотримання ними порядку здійснення державного нагляду (контролю), передбаченого цим Законом.
Разом з тим, ст. 10 Закону передбачено, що суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) має право, у тому числі, не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду (контролю), якщо:
-державний нагляд (контроль) здійснюється з порушенням передбачених законом вимог щодо періодичності проведення таких заходів;
-посадова особа органу державного нагляду (контролю) не надала копії документів, передбачених цим Законом, або якщо надані документи не відповідають вимогам цього Закону;
-суб`єкт господарювання не одержав повідомлення про здійснення планового заходу державного нагляду (контролю) в порядку, передбаченому цим Законом;
-посадова особа органу державного нагляду (контролю) не внесла запис про здійснення заходу державного нагляду (контролю) до журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) (за наявності такого журналу в суб`єкта господарювання);
-тривалість планового заходу державного нагляду (контролю) або сумарна тривалість таких заходів протягом року перевищує граничну тривалість, встановлену частиною п`ятою статті 5 цього Закону, або тривалість позапланового заходу державного нагляду (контролю) перевищує граничну тривалість, встановлену частиною четвертою статті 6 цього Закону;
-орган державного нагляду (контролю) здійснює повторний позаплановий захід державного нагляду (контролю) за тим самим фактом (фактами), що був (були) підставою для проведеного позапланового заходу державного нагляду (контролю);
-органом державного нагляду (контролю) не була затверджена та оприлюднена на власному офіційному веб-сайті уніфікована форма акта, в якій передбачається перелік питань залежно від ступеня ризику;
-у передбачених законом випадках посадові особи не надали копію погодження центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики з питань державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, або відповідного державного колегіального органу на здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю).
Цією нормою визначено виключний перелік підстав, за наявності яких суб`єкт господарювання має право не допускати контролюючий орган до проведення перевірок.
Відповідно до ч. 4 ст. 5 Закону визначено, що органи державного нагляду (контролю) здійснюють планові заходи з державного нагляду (контролю) за умови письмового повідомлення суб`єкта господарювання про проведення планового заходу не пізніш як за десять днів до дня здійснення цього заходу.
Повідомлення повинно містити: дату початку та дату закінчення здійснення планового заходу; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснюється захід; найменування органу державного нагляду (контролю).
Повідомлення надсилається рекомендованим листом та/або за допомогою електронного поштового зв`язку або вручається особисто під розписку керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі.
Суб`єкт господарювання має право не допускати посадову особу органу державного нагляду (контролю) до здійснення планового заходу в разі неодержання повідомлення про здійснення планового заходу.
З наведеного слідує, що законодавством передбачено такі способи повідомлення суб`єкта господарювання про проведення заходу контролю: рекомендованим листом; за допомогою електронного поштового зв`язку; шляхом вручення особисто під розписку керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи. У разі неотримання суб`єктом господарювання такого повідомлення, останній має право не допускати посадових осіб для здійснення планового заходу, а належне виконання приписів цієї статті надає контролюючому органу право розпочати проведення планової перевірки.
Однак, таке не було вручене ТОВ «Карпат-Буд», так як поштове відправлення повернулося на адресу управління ДАБІ в Івано-Франківській області із відміткою відділення поштового зв`язку: «за закінченням встановленого строку зберігання».
Вказане свідчить про те, що у контролюючого органу станом на момент початку проведення перевірки 11.11.2019 були відсутні докази одержання позивачем письмового повідомлення про проведення планової перевірки.
Постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 р. № 270 затверджено Правила надання послуг поштового зв`язку.
За змістом пунктів 116, 117 Правил №270 вбачається, що такі не містять положень про те, що у разі невручення поштового відправлення одержувачу та повернення поштового відправлення відправнику із зазначенням причини невручення, як в даному випадку, «за закінченням встановленого строку зберігання» - поштове відправлення вважається таким, що вручено одержувачу, натомість абзацом 2 пункту 119 Правил №270, чітко визначено, що невручені одержувачам або відправникам поштові відправлення, поштові перекази зберігаються об`єктом поштового зв`язку протягом строку, визначеного цими Правилами. Після закінчення встановленого строку зберігання поштові відправлення вважаються такими, що не вручені, поштові перекази - не виплачені.
Одночасно суд звертає увагу на те, що відповідач не одержавши доказів письмового повідомлення позивача про проведення планової перевірки, маючи на меті здійснити плановий захід, мав можливість у визначений законом спосіб повідомити позивача про проведення планового заходу, шляхом надсилання такого повідомлення на електронну адресу ТОВ «Карпат-Буд», при тому, що така була відома відповідачу, оскільки міститься в ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Окрім того, не надано доказів повідомлення позивача засобами телефонного зв`язку, номер якого був також відомий відповідачу, адже зазначений ним в акті за результати перевірки.
Відповідно до приписів ч. 12 ст. 19 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» (у редакції, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин), з метою забезпечення ліцензіатом присутності керівника, його заступника або іншої уповноваженої особи під час проведення органом ліцензування планової перевірки додержання ліцензіатом вимог ліцензійних умов, орган ліцензування вживає вичерпних заходів попереднього інформування (не менш як за десять робочих днів) ліцензіата про дату та місце проведення планової перевірки, зокрема за допомогою засобів поштового, телефонного, факсимільного та/або електронного поштового зв`язку.
Доказів повідомлення позивача про проведення планової перевірки у період з 11.11.2019 по 15.11.2019 відповідачем не надано.
Таким чином, позивач не отримавши письмового повідомлення про проведення перевірки, не знав і не міг знати про її проведення у період з 11.11.2019 по 15.11.2019.
За таких обставин, відсутність керівника підприємства чи уповноваженої особи при проведенні перевірки, на переконання суду, не може вважатися відмовою ліцензіата ТОВ «Карпат-Буд» у її проведенні.
Відповідачем не надано жодних спростувань щодо того, у який спосіб ліцензіат ТОВ «Карпат-Буд» міг забезпечити явку свого керівника чи уповноваженої особи при проведенні планового заходу за відсутності факту його повідомлення про перевірку, у який спосіб не допущено посадових осіб до проведення перевірки та як позивач повинен був надати документи з питань, що виникли при перевірці додержання Ліцензійних умов, що описано як порушення у акті перевірки позивача від 15.11.2019 та акті про відмову ліцензіата у проведенні перевірки органом ліцензування.
Відповідно до пункту 20, абзацу 11 пункту 21 Порядку ліцензування господарської діяльності, пов`язаної із створення об`єктів архітектури, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05 грудня 2007 року №1396, орган ліцензування має право: анулювати видану ліцензію; зупинити дію ліцензії; прийняти рішення про усунення суб`єктом будівельної діяльності порушень, пов`язаних з додержанням ліцензійних умов провадження будівельної діяльності. Підставами для анулювання ліцензії є акт про відмову суб`єкта будівельної діяльності від проведення органом ліцензування перевірки.
Згідно з приписами ч. 2 ст. 16 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», підставою для прийняття рішення про анулювання ліцензії є акт про відмову ліцензіата у проведенні перевірки органом ліцензування. Відмовою ліцензіата у проведенні перевірки органом ліцензування вважається не допуск уповноважених посадових осіб органу ліцензування до здійснення перевірки додержання ліцензіатом вимог відповідних ліцензійних умов за відсутності передбачених для цього законом підстав (зокрема, ненадання документів, інформації щодо предмета перевірки на письмову вимогу посадових осіб органу ліцензування, відмова в доступі посадових осіб органу ліцензування до місць провадження діяльності, що підлягає ліцензуванню, об`єктів, що використовуються ліцензіатом при провадженні діяльності, що підлягає ліцензуванню, або відсутність протягом першого дня перевірки за місцезнаходженням ліцензіата особи, уповноваженої представляти інтереси ліцензіата на час проведення перевірки).
Отже, підставою для анулювання ліцензії, у тому числі, є акт про відмову ліцензіата від проведення органом ліцензування перевірки, який складається у випадку не допуску уповноважених посадових осіб органу ліцензування до здійснення перевірки додержання ліцензіатом вимог відповідних ліцензійних умов за відсутності передбачених для цього законом підстав (зокрема, ненадання документів, інформації щодо предмета перевірки на письмову вимогу посадових осіб органу ліцензування, відмова в доступі посадових осіб органу ліцензування до місць провадження діяльності, що підлягає ліцензуванню, об`єктів, що використовуються ліцензіатом при провадженні діяльності, що підлягає ліцензуванню, або відсутність протягом першого дня перевірки за місцезнаходженням ліцензіата особи, уповноваженої представляти інтереси ліцензіата на час проведення перевірки).
Судом встановлено, що підставою для прийняття оскаржуваний наказу № 66-Л від 20.11.2019 про анулювання позивачу ліцензії був саме акт про відмову позивача від проведення органом ліцензування перевірки від 15.11.2019, зокрема, пунктом 2 якого вирішено анулювати ліцензію у зв`язку з відмовою ліцензіата у проведенні перевірки органом ліцензування.
На переконання суду, недодержання позивачем приписів абзацу 4 ч. 1 ст. 11, абзацу 2 ст. 11 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (недопущення посадових осіб відповідача до здійснення перевірки та ненадання документів до перевірки) не можуть бути підставою для анулювання ліцензії відповідно до ст. 16 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності».
Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Перевіряючи рішення за критеріями правомірності, визначених ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку, що відповідач, приймаючи рішення про анулювання ліцензії ТОВ «Карпат-Буд» не перевірив факт одержання письмового повідомлення ліцензіатом, дійшов висновку про не допуск до перевірки без законних підстав. За таких обставин, такі дії відповідача є непропорційними (без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), адже відповідно до ч. 20 ст. 16 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» у зв`язку із анулюванням ліцензії з підстави, передбаченої п. 8 ч.12 цієї статті, суб`єкт господарювання може подати заяву про отримання ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності (повністю або частково) не раніше ніж через рік з дня набрання чинності рішенням органу ліцензування про анулювання попередньої ліцензії.
Враховуючи все вище наведене вимоги позивача є обґрунтованими, а позов підлягає до задоволення повністю.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, на користь позивача слід стягнути судові витрати у вигляді судового збору у сумі 1921 грн., за рахунок бюджетних асигнувань Державної архітектурно-будівельної інспекції України.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити повністю.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається через Івано-Франківський окружний адміністративний суд або безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя /підпис/ Могила А.Б.