Справа № 415/594/20
Суддя: Калмикова Ю. О.
Дата ухвалення: 2020-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 415/594/20
Провадження № 2-а/415/158/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2020 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді - Калмикової Ю.О.,

за участю секретаря - Кравченко О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні у залі суду м. Лисичанська адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського Управління патрульної поліції у Луганській області Шуваєва Володимира Андрійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

Описова частина

Зміст позовних вимог

До Лисичанського міського суду Луганської області надійшли матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до поліцейського Управління патрульної поліції у Луганській області Шуваєва Володимира Андрійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилалася на те, що 18 січня 2020 року він рухаючись на автомобілі MITSUBISHI GRANDIS держ. номер НОМЕР_1 з ввімкненими фарами ближнього світла по вул. Гарібальді в місті Лисичанську Луганської обл., був зупинений патрулем поліції і звинувачений поліцейським Шуваєвим Володимиром Андрійовичем в порушенні п.19.1 а.ПДР. Тобто, у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої: а) на всіх механічних транспортних засобах - фари ближнього (дальнього) світла.

На вимогу позивача надати докази адміністративного правопорушення поліцейський показав відеозаписуючий пристрій, на якому не було абсолютно нічого видно.

Вважаю, що Відповідачем винесено постанову, що оскаржується, із істотним порушенням прав та правових гарантій, оскільки постанову винесено «на місці вчинення правопорушення» (просто на дорозі) та відразу після того, як правопорушення, нібито, було вчинено.

За таких умов позивач не мав часу та, відповідно, фізичної можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП України, зокрема, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися правовою допомогою, тощо.

Конституційний Суд України у Рішенні № 5-рп/2015 від 26 травня 2015 року у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення вирішив:

До цього необхідно додати, що не складання Відповідачем протоколу про адміністративне правопорушення не дало позивачу можливості навіть ніяким чином висловити свою незгоду із винністю у оскільки ніде, окрім протоколу, позивач свою позицію зафіксувати не зміг. Тим більше, позивач не міг подати клопотання, скористатися правовою допомогою, тощо, за такої процедури.

Відтак, грубі порушення вимог ст. 268 КпАП України щодо позивача при винесенні постанови, що оскаржується, Відповідачем є очевидними.

До постанови у справі про адміністративне правопорушення не долучено доказів, передбачених ст. 251 КУпАП України, а саме: протоколу у справі про адміністративне правопорушення, пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновку експерта, речових доказів, тощо.

За таких умов постанову слід визнати такою, що її винесено без достатніх доказів.

Обвинувачення, не підтверджене належними та допустимим доказами взагалі, має бути визнано таким, що ґрунтується на припущеннях. А відтак, постанова, винесена щодо позивача Відповідачем, є незаконною та не відповідає обставинам справи.

На підставі викладеного, просив суд скасувати постанову від 18.0.2020 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Доводи особи, яка подала позов

Позовна заява мотивована тим, що позивач ОСОБА_1 вважає дії відповідача протиправними щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, а тому і постанова серії ЕАК № 1993308 від 18.01.2020 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі протиправна, у зв`язку з чим просить її скасувати.

Відзив на позовну заяву не надійшов. Відповідачем був наданий відеоматеріал правопорушення Калашнікова від 18.01.2020.

Надходження позовної заяви та інших заяв до суду

28.01.2020 року ухвалою суду про відкриття провадження у справі № 415/594/19 було відкрито провадження у цій адміністративній справі.

04.02.2020 року відповідачем було надано письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності та долучено відеоматеріал правопорушення ОСОБА_1 від 18.01.2020.

19.02.2020 року відповідачем була надана копія постанови серії ЕАК № 1993308 від 18.01.2020.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надав письмове клопотання, в якому просив справу розглянути за його відсутності.

Дослідивши докази по справі, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та зміст спірних правових відносин.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 1993308 від 18.01.2020, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Mitsubishi Grandis держ. номер НОМЕР_2 , 18.01.2020 року о 17 годині 12 хвилини в м. Лисичанську по вул. Гетьманська, 33, без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби, чим порушив п. 19.1. а ПДР України - порушення водіями ТЗ використання освітлення приладів в темну пору, в умовах недостатності видимості в тунелях, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Спір між позивачем та відповідачем виник з приводу того, що позивач вважає постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 1993308 від 18.01.2020 протиправною, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення врегульований статтею 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до пункту третього частини першої цієї норми, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Позивач не погоджуючись з обставинами, викладеними в постанові серії ЕАК № 1993308 від 18.01.2020, посилаючись на не порушення ним правил дорожнього руху та відсутність складу адміністративного правопорушення, скористався своїм правом і звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Мотивувальна частина

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 1993308 від 18.01.2020, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Mitsubishi Grandis держ. номер НОМЕР_2 , 18.01.2020 року о 17 годині 12 хвилини в м. Лисичанську по вул. Гетьманська, 33, без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби, чим порушив п. 19.1. а ПДР України - порушення водіями ТЗ використання освітлення приладів в темну пору, в умовах недостатності видимості в тунелях, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Пункт 19.1 а Правил дорожнього руху України передбачає, що у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої на всіх механічних транспортних засобах - фари ближнього (дального) світла.

Відповідачем наданий суду відеозапис на DVD-R диску з нагрудної камери інспектора УПП від 18.01.2020 року.

З постанови про накладення адміністративного стягнення відносно позивача вбачається, що до неї надані відео з бодікамер DSJ-Х300011_ВВ0011, DSJ-Х300038_ВВ0038.

Судом встановлено, що на підтвердження факту порушення позивачем п. 19.1 а. ПДР, відповідачем надані відеозаписи DSJ-Х300011_ВВ0011, DSJ-Х300038_ВВ0038. Отже, номери пристрою згідно з постановою співпадають з номерами пристрою згідно з відеозаписами.

З дослідженого в судовому засіданні відео-матеріала, наданого відповідачем, а саме: DSJ-Х300011_ВВ0011, DSJ-Х300038_ВВ0038, судом встановлено, що дійсно позивач 18.01.2020 року о 17 годині 12 хвилини в м. Лисичанськ по вул. Гетьманська, 33, керував транспортним засобом Mitsubishi Grandis держ. номер НОМЕР_2 , без ввімкненого ближнього світла фар в темну пору доби, чим порушив вимоги п. 19.1.а ПДР України.

Окрім того, з дослідженого відеоматеріалу вбачається, що позивач почав рух, поворот, увімкнувши покажчик повороту вліво, без ввімкненого ближнього світла фар.

Отже, судом встановлено, що на підтвердження факту порушення позивачем п. 19.1.а ПДР, відповідачем надані належні, допустимі та достатні докази.

За таких обставин суд приходить до висновку, що постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 1993308 від 18.01.2020 року складена з дотриманням норм статті 283 КУпАП .

Доводи позивача суд не приймає до уваги, адже вони є необґрунтованими та не спростовуються матеріалами справи та є такими, що свідчать про те, що позивач бажає уникнути відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 до поліцейського Управління патрульної поліції у Луганській області Шуваєва Володимира Андрійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення такими, що задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 2, 72-90, 99, 241-246, 251, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського Управління патрульної поліції у Луганській області Шуваєва Володимира Андрійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, залишити без задоволення повністю.

Постанову про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення дорожнього руху зафіксованої не в автоматичному режимі серії ЕАК № 1993308 від 18.01.2020року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, залишити без змін.

Рішення може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду через Лисичанський міський суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники судового розгляду:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Відповідач: поліцейський Управління патрульної поліції у Луганській області Шуваєв Володимир Андрійович, місце роботи за адресою: буд. 8, вул. Штейгерська, м. Лисичанськ, 93100, Луганська область, Україна.

Повний текст судового рішення складено 21.02.2020.

Суддя Ю. О. Калмикова