Справа № 420/6214/19
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2020-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6214/19
У Х В А Л А

про відмову у задоволенні клопотання

про залишення позову без розгляду

19 лютого 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Бойко О.Я.,

за участі:

секретаря судового засідання Белінського Г.В.,

представника відповідача Руденка О.М. за довіреністю ,

позивач не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №, №, № від 08.08.2018 р. та податкової вимоги №103819-17 від 05.09.2018 р. без розгляду,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за адміністративним ОСОБА_1 до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №, №, № від 08.08.2018 р. та податкової вимоги №103819-17 від 05.09.2018 р.

23.12.2019 р. від представника відповідача надійшла заява про залишення позовної заяви по справі №420/6214/19 без розгляду.

Дане клопотання обґрунтоване наступним.

Позивач просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення від 08.08.2018 р. №, №, № та податкову вимогу №103819-17 від 05.09.2018 р. Відповідач звертає увагу на те, що після отримання позивачем податкових повідомлень-рішень 22.08.2018 р. останній скористався процедурою адміністративного оскарження, подавши до податково органу скаргу з вимогою про їх скасування.

За результатами розгляду скарги Державна фіскальна служба 31.10.2018р. прийняла рішення про відмову у її задоволенні. Таким чином, відповідач вважає, що оскільки, позивач скористався досудовим порядком вирішення спору, то звернувшись до суду 21 жовтня 2019 року, він пропустив тримісячний строк звернення до адміністративного суду.

03.02.2020 р. суд ухвалою залишив без руху позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №, №, № від 08.08.2018 р. та податкової вимоги №103819-17 від 05.09.2018 р. та надав строк позивачу для усунення недоліків, зокрема, шляхом надання до суду клопотання про визнання поважними причини пропуску строку звернення до суду з відповідними доказами.

17.02.2020 р. від позивача надійшла заява про поновлення строку для звернення до адміністративного суду з даним позовом.

В обґрунтування даної заяви позивач зазначив, що з метою захисту своїх прав та інтересів, не погоджуючись із рішенням контролюючих органів, позивач 30.08.2018 р. засобами поштового зв`язку направив скаргу до ДФС України. Скаргу було отримано відповідачем 04.09.2018 р. про що ним зазначено. Однак відповіді на свою скаргу позивач не отримав.

Позивач зазначив, що є юридично необізнаною людиною та вважав, що ним було вичерпано всі можливості для захисту своїх прав та інтересів.

Однак, 14.10.2019 р. під час консультації з адвокатом, йому стало відомо, що прийняті контролюючим органом рішення можна оскаржити в судовому порядку до Одеського окружного адміністративного суду.

Позивачу стало відомо, що подальше існування даних рішень порушує його права та інтереси. Того ж дня 10.10.2019 р. між позивачем та адвокатом ОСОБА_2 був укладений договір про надання правової допомоги №14/10. Після чого було підготовлено позовну заяву і 21.10.2019 р. позивач через свого представника подав до суду позовну заяву.

19.02.2020 року у відкритому судовому засіданні представник відповідача зазначив, що викладені у клопотанні позивача причини пропуску строку звернення є необґрунтованими. Також пояснив, що незважаючи на те, що у нього (відповідача) відсутні докази направлення позивачеві рішення за результатами розгляду його скарги, позивач все одно пропустив строк звернення до суду. При цьому представник відповідача посилався на абзац другий частини 4 статті 122 КАС України, відповідно до якої, якщо рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень не було прийнято (або) не вручено суб`єктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб`єкта владних повноважень з відповідною скаргою. Оскільки скарга позивача надійшла до податкового органу 04.09.2018 року, звернувшись до суду 21.10.2019 року, позивач пропустив встановлений законом шестимісячний строк звернення. З цих підстав представник відповідача просив задовольнити клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.

Позивач в судове засідання не з`явився про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та завчасно.

Суд, розглянувши клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду, робить висновок, що воно не належить до задоволення з наступних мотивів.

У своїй позовній заяві позивач просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення від 08.08.2018 р. №, №, № та податкову вимогу №103819-17 від 05.09.2018 р. Податкові повідомлення-рішення були вручені 22.08.2018 року засобами поштового зв`язку.

30.08.2018 р. позивач скористався процедурою адміністративного оскарження, подавши до податково органу скаргу з вимогою про скасування податкових повідомлень - рішень від 08.08.2018 р. №, №, № (а.с.20).

04.09.2018р. відповідач отримав скаргу (а.с.81).

За результатами розгляду скарги Державна фіскальна служба 31.10.2018р. прийняла рішення про відмову у її задоволенні (а.с.100-103). Докази направлення та відповідно отримання позивачем даного рішення відповідач до суду не надав.

21.10.2019р. позивач звернувся з даною позовною заявою до адміністративного суду.

Згідно з ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч.4 ст.122 КАС України: "Якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Якщо рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень не було прийнято (або) вручено суб`єктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб`єкта владних повноважень з відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень».

Відповідно до ч.3 статті 123 КАС України: «Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде визнано судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущенного звернення до адміністративного суду, або, якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду».

Оскільки в матеріалах справи відсутні докази отримання позивачем рішення податкового органу за результатами розгляду його скарги в порядку адміністративної процедури оскарження, суд з урахуванням абз. другого частини 4 статті 122 КАС України робить висновок, що до позивача застосовується шестимісячний строк звернення до адміністративного суду. Відлік даного строку розпочинається з 04.09.2019р. - дня отримання відповідачем від позивача скарги до Державної фіскальної служби України від 29.08.2019р. №29/08/18. Таким чином, приймаючи до уваги той факт, що позивач звернувся до суду з позовною заявою 21.10.2019р., він пропустив шестимісячний строк звернення.

Суд погоджується з думкою представника відповідача, що незнання норм процесуального законодавства не є поважною причиною пропуску строку звернення до адміністративного суду. Адже обов`язок кожного неухильно додержуватися Конституції України та законів України закріплений в частині 1 статті 68 Конституції України. В свою чергу, обов`язок додержання законів передбачає і обов`язок їх знання. Таким чином, діє презумпція знання законодавства.

Разом з тим, суд звертає увагу, що окрім визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень позивач у своєму позові просить також визнати протиправною та скасувати вимогу від 05.09.2018 року №103819-17.

З огляду на зміст скарги від 29.08.2018р., вих. №29/08-18, що була подана в рамках процедури адміністративного оскарження, позивач оскаржував тільки податкові повідомлення-рішення від 08.08.2018р. №, №, №. Про податкову вимогу від 05.09.2018 року №103819-17 в даній скарзі не йдеться.

Отже, питання визнання протиправною та скасування вимоги від 05.09.2018 року №103819-17 в досудовому порядку не вирішувалося, а тому вимоги ч.4 статті 122 КАС України до неї не застосовуються.

Відповідно до ч.3 статті 122 КАС України: «Для захисту прав свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів».

Згідно з ч.1 п.56.18 статті 56 ПК України: « З урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення».

Повертаючись до фактичних обставин справи та з сукупного аналізу вказаних правових норм, суд робить висновок, що спеціальний строк звернення до суду (1095 днів) для звернення позивача з позовною вимогою про визнання протиправною та скасування вимоги від 05.09.2018 року №103819-17 на момент звернення позивача до суду (21.10.2019р.) не сплинув і позивач має право на звернення до суду з оскарженням даної вимоги.

При цьому суд зазначає, що оскільки податкова вимога є безпосередньо, тісно пов`язаною із, зазначеними вище, податковими повідомленнями-рішеннями, об`єктивно розглянути позовну вимогу про її скасування без здійснення висновку щодо законності винесених податкових повідомлень-рішень від 08.08.2018р. №, №, № неможливо.

Таким чином, суд з метою здійснення захисту права позивача на звернення до суду з вимогою скасувати податкову вимогу від 05.09.2018 року №103819-17 вважає дану обставину важливою та поважною підставою для поновлення строку звернення позивача до адміністративного суду із позовними вимогами про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 08.08.2018р. №, №, №.

Так, відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з ч.1 статті 5 КАС України: «Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Таким чином, клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду не належить до задоволення.

Керуючись ст.122, 241, 243 КАС України-

УХВАЛИВ

1. У задоволенні клопотання представника відповідача про залишення адміністративного позову без розгляду - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не належить до оскарження в апеляційному порядку окремо від судового рішення по справі.

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний суддею 24 лютого 2020 року.

Суддя О.Я. Бойко