Справа № 305/17/20
Суддя: Ємчук В. Е.
Дата ухвалення: 2020-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 305/17/20
Провадження по справі 2-а/305/3/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2020. Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді В.Е.Ємчука

за участі секретаря судового засідання С.Ю.Орос

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора ВМАЗ УПП в Закарпатській області ДПП лейтенанта поліції Готра Едуарда Михайловича, управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Інспектора ВМАЗ УПП в Закарпатській області ДПП лейтенанта поліції Готра Едуарда Михайловича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 30 грудня 2019 року відносно позивача, ОСОБА_1 , інспектором КМАЗ УПП в Закарпатській області ДПП лейтенантом поліції Готра Е.М. була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення, серія ДПО18№756436 про визнання його винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126, ч.2 ст.122, ч.6 ст.121 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу на суму 425 гривень, відповідно до якої, він 30 грудня 2019 року о 4 год.05 хв., керуючи автомобілем марки "CHRYSDLER" C300 д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Новака в м. Ужгород, порушив ПДР України. Із зазначеною постановою не згідний та вважає її незаконною, оскільки оскаржувана постанова не містьть посилань на жодні належні та допустимі докази, зокрема показання свідків, показання технічних приладів та засобів, посилання на офіційні документи, тощо, на підставі яких поліцейським зроблено висновок про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126, ч.2 ст.122, ч.6 ст.121 КУпАП. Дійсно, 30 грудня 2019 року він рухався по вул. Новака в м. Ужгороді на вищевказаному транспортному засобі та був зупинений працівниками поліції. При цьом, при зупинці його автомобіля, відповідач відмовився зазначити причину зупинки та намагався переконати його, що він рухаючись по прямій повинен був увімкнути сигнал світлового повороту відповідного напрямку, хоча він і не мав наміру нікуди повертати. На прохання надати докази цього, йому повідомили, що вони не зобов"язані нічого доказувати, і взагалі, ніби-то він керував автомобілем та не був пристебнутий ременем безпеки. Оскільки це була темна пора доби і видимість була поганою, тому він, немаючи жодного сумніву в правильності в діях працівників поліції, надав їм для огляду документи на транспортний засіб та посвідчення водія, сів за кермо свого автомобіля та поїхав по своїх справах. Однак, згодом, ознайомившись із постановою при доброму освітленні зрозумів, що інспектором складено відносно нього постанову за ряд правопорушень і хоча вказана постанова є зовсім нечитабельною, однак зі змісту такої можна зрозуміти, що його притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.1 ст.126, ч.2 ст.122, ч.6 ст.121 КУпАП. Аналізуючи наведене, вважає, що інспектором патрульної поліції невірно накладеного на нього стягнення за правопорушення, які він не вчиняв, а такі дії інспектора є неправомірними. Факти викладені в постанові не відповідають дійсності. У зв"язку з чим, просив скасувати постанову серії ДПО18 №756438 від 30.12.2019 року про накладлення на нього, ОСОБА_1 , адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 гривень за порушення ч.1 ст.126, ч.2 ст.122, ч.6 ст.121 КУпАП, закрити відносно нього, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126, ч.2 ст. 122, ч.6 ст.121 КУпАП.

Ухвалою суду від 20 січня 2020 року до участі в справі в якості співвідповідача залучено управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції .

В ухвалі про відкриття провадження у справі від 9 січня 2020 року призначено судовий розгляд справи по суті у відкритому судовому засіданні на 13 год. 00 хвилин, 20січня 2020 року, у приміщенні Рахівського районного суду, Закарпатської області області за адресою: м. Рахів, вул. Карпатська 15. При цьому, відповідачу повідомлено про його право до початку судового засідання подати суду відзив на позов та докази, у разі заперечення позовних вимог та роз`яснено норми ч.4 ст.159 та ч.2 ст.77 КАС України. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлено відповідачів належним чином.

Представником відповідача управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції Марценишин Ю.І. до суду надісланий відзив, обгрунтований тим, що 30 грудня 2019 року близько 04:05 год. екіпаж патрульної поліції під час несення служби в м. Ужгороді по вул. Новака, помітив автомобіль "CHRYSDLER" C300 д.н.з. НОМЕР_1 , який порушив ПДР України, а саме порушив пункт 2.9в ПДР України, тобто керував транспортним засобом з номерним знаком, що був закритим сторонніми предметами (а саме металевою сіткою), не увімкнув світловий покажчик повороту при зміні напрямку руху, чим порушив п.п.9.2Б ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення за ч.6 ст.121, ч.2 ст.122 КУпАП. Відповідно до положень ст.35 ЗУ "Про Національну поліцію" вищевказаний автомобіль було зупинено. Водієм зазначеного автомобіля виявився ОСОБА_1 .. Інспектор належним чином представився, пояснив суть правопорушення, причину та підставу зупинки та перевірки документів, попросив пред"явити документи, зазначені в п.2.1 ПДР України на підставі ст.32 ЗУ "Про Національну поліцію", та пункту 2.4 ПДР України. Під час перевірки документів інспектор встановив, що водій керував автомобілем та не пред"явив посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п.п. 2.1А ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог п.2.9 В, 9.2 Б та 2.1.А ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч.6 ст.121, ч.1 ст.122 та ч.1 ст.126 КУпАП було прийнято рішення про складання адміністративних матеріалів щодо позивача. Після чого водію було роз"яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Всі усні доводи позивача були взяті до уваги при розгляді справи про адміністратвине правопорушення, письмових пояснень позивач не надав. Позивач мотивує свої вимоги тим, що інспектор порушив права позивача, передбачені ст.268 КУпАП, коли розглянув справу про адміністративне правопорушення на місці його вчинення. Вважають таку позицію необгрунтованою та такою, що не відповідає нормам чинного законодавства. Так, позивачу було детально роз"яснено його права та доведено до його відома, що згідно зі ст.59 Конституції України, кожен має право на правову допомогу, кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Особа, яка притягується до адміністратвиної відповідальності є вільною у виборі як захисника, так і у виборі самого способу реалізації свого права на захист. Інспектор надав можливість позивачу залучити до розгляду справи захисника протягом розумного строку. Закон не встановлює за інспектором обов"язку забезпечити безпосередню присутність захисника і його доставлення за місцем розгляду адміністративної справи. Звертають увагу суду, що у позовній заяві позивач не стверджує, що не порушував ПДР України. Як вже зазначалося вище, інспектор мав право виносити постанову про вчинення адміністративного правопорушення на місці. Разом з цим, доводи позивача щодо відсутності достатніх доказів для притягнення його до відповідальності не відповідають дійсності, оскільки відмова пред"явити повідчення водія поліцейським та технічна несправність транспортного засобу позивача зафіксовані на нагрудну камеру поліцейського, про що додають відеозапис. Таким чином, розглядаючи дану справу, інспектор діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами. На підставі чого, просили відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Позивач, ОСОБА_1 в судове засідання не з"явився. Подав суду заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутності та позовні вимоги задовольнити.

Відповідач, інспектор ВМАЗ УПП в Закарпатській області ДПП лейтенант поліції Готра Едуард Михайлович, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з"явився.

Представник відповідача, управління патрульної полції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції, в судове засідання не з"явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Вивчивши матеріали справи, відзиву, дослідивши надані докази, суд дійшов до такого висновку.

Згідно п.1 ч.1 ст.20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії (п. 3 Постанови Пленуму Вищого Адміністративного Суду України № 2 від 06.03.2008 року).

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою, другою ст.2 КАС України, передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог ст. 293 КУпАП і роз`яснень, викладених в пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 24.06.1988р. «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення» (зі змін. та доп.), орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови. Суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом"якшуючі обставини, майновий стан винного, а також з"ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що 30 грудня 2019 року, інспектором ВМАЗ УПП в Закарпатській області ДПП лейтенантом поліції Готра Едуардом Михайловичем складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДПО18 № 756436, в якій зазначено, що 30 грудня 2019 року о 04.05 год. в м. Ужгород по вул. Новака, позивач керував транспортним засобом марки "CHRYSDLER" C300 д.н.з. НОМЕР_1 , з номерним знаком, що був закритим сторонніми предметами, а саме металевою сіткою, не увімкнув світловий покажчик повороту при зміні напрямку руху та при перевірці документів не пред"явив посвідчення водія, чим порушив п.2.9в, 9.2Б та 2.1 ПДР України, відповідальність за які передбачена ч.6 ст.121, ч.2 ст.122 та ч.1 ст.126 КУпАП.

На підставі ч.2 ст.36 КУпАП шляхом поглинання більш легкого правопорушення тяжчим до позивача застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.126 КУпАП.

Вважаючи вказану постанову незаконною, позивач звернувся із позовом до суду за захистом свого порушеного права.

Частиною 6 ст.121 КУпАП передбачена відповідальність за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Частиною 1 ст.126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами тощо.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч.1,2 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У відповідності до ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 40 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Тобто положення цього Закону надають право поліції використовувати інформацію відеозапису в якості речового доказу наявності або відсутності факту правопорушення.

Судом досліджено відеозапис зроблений співробітниками поліції.

Суд зазначає, що з даного відеозапису взагалі не вбачається, що саме позивач, керуюючи автомобілем не увімкнув світловий покажчик повороту при зміні напрямку руху.

Крім того, сам позивач стверджує, що не мав наміру змінювати напрямок руху.

Так само, жодний із файлів відеозапису зупинки транспортного засобу позивача не відображає беззаперечних доказів закриття сторонніми предметами номерний знак автомобіля.

Стосовно інкримінованого позивачу порушення за не пред`явлення для перевірки посвідчення водія, то на вказаному відеозаписі чітко видно, що інспектором запитується технічна документація на транспортний засіб, посвідчення водія жодним чином інспектором не згадується. Тому, судом неможливо встановити чи мало місце вказане правопорушення.

Таким чином, наданий відповідачем відеозапис тверджень позивача не спростовує.

Тобто, матеріали справи не містять належних доказів у справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова прийнята не в спосіб, який передбачений нормами КУпАП, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, що є підставою для її скасування.

Належних та допустимих доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, відповідачем в підтвердження існування підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності як за ч.6 ст.121, ч.2 ст.122 та ч.1 ст.126 КУпАП не надано.

При цьому, сама постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом вчинення правопорушень, оскільки викладення обставин правопорушення, без його фіксації або без належної фіксації, не може бути належним доказом вчинення порушення.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).

Враховуючи відсутність доказів які б беззаперечно свідчили про те, що позивач, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки "CHRYSDLER" C300 д.н.з. НОМЕР_1 , з номерним знаком, що був закритим сторонніми предметами, а саме, металевою сіткою, не увімкнув світловий покажчик повороту при зміні напрямку руху та при перевірці документів не пред"явив посвідчення водія, інші доводи сторін щодо правомірності чи не правомірності оскаржуваної постанови, не впливають на вирішення справи по суті.

Оскільки, відповідачем не надано належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів законності та обґрунтованості постанови, суд вважає, що позовні вимоги про скасування оскаржуваної постанови підлягають задоволенню.

Разом з тим, відповідно до закріпленого в ст. 62 Конституції України принципу особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У справі «Надточій проти України» Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 15.05.2008 року відзначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення(п. 21 рішення).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

В рекомендації № R (91)1 ОСОБА_3 Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Відповідно до ст. 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без змін, скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд, скасовує постанову і закриває справу, змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 2, 6, 20, 77, 78, 90, 139, 242, 243, 244, 246, 255, 286 КАС України,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову серії ДПО18 №756438 від 30 грудня 2019 року про накладення на ОСОБА_1 , адміністративного стягнення у вигляді штрафу в суміф 425 гривень за порушення ч.1 ст.126, ч.2 ст.122, ч.6 ст.121 КУпАП.

Закрити відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126, ч.2 ст.122, ч.6 ст.121 КУпАП.

Судовий збір в сумі 840,80 гривень віднести за рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: В.Е.Ємчук