Справа № 636/3158/19
Суддя: Бартош Н.С.
Дата ухвалення: 2020-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2020 р.Справа № 636/3158/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бартош Н.С.,

Суддів: Григорова А.М. , Подобайло З.Г. ,

за участю секретаря судового засідання Мороза М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Інспектора Управління патрульної поліції в Харківській області лейтенанта поліції Іваніна Михайла Юрійовича на рішення Чугуївського міського суду Харківської області (головуючий І інстанції Ковригін О.С., м. Чугуїв, Харківська область) від 18.10.2019 року по справі № 636/3158/19

за позовом ОСОБА_1

до Інспектора Управління патрульної поліції в Харківській області лейтенанта поліції Іваніна Михайла Юрійовича

про скасування постанови щодо накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Чугуївського міського суду Харківської області з адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху № 964627 від 05.03.2019 р., якою інспектором УПП в Харківській області лейтенантом поліції Іваніним Михайлом Юрійовичем накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 05.03.2019 р. інспектором патрульної поліції винесено постанову № 964627 про адміністративне правопорушення та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 гривень. Відповідно до оскаржуваної постанови ОСОБА_1 нібито 05.03.2019 р. в 01:24:46 по вул. Сумська, 48 м. Харків керував транспортним засобом марки OPEL VECTRA номерний знак НОМЕР_1 з неосвітленим державним номерним знаком в темну пору доби та не мав при собі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних тз, чим порушив п. 2.1 ПДР. З цією постановою він не згодний, так як вважає, що винесена інспектором постанова є незаконною, необґрунтованою та такою, що порушує його права і не відповідає фактичним обставинам справи, так як відповідачем було порушено норми чинного законодавства України при її винесенні.

Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області позовні вимоги задоволено: скасовано постанову № 964627 від 05.03.2019 р. по справі про адміністративне правопорушення, складену інспектором УПП в Харківській області про накладання адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, а провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Стягнуто з ОСОБА_2 , лейтенанта поліції, інспектора Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в Харківській області, на користь ОСОБА_1 , понесені ним судові витрати на правову допомогу у розмірі 2630,00 грн.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати в частині стягнення витрат на правову допомогу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Позивач відзив на апеляційну скаргу не подав.

Сторони про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.

Крім того, за правилами ч. 1 ст. 286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ст. 268 КАС України у справах, визначених, зокрема ст. 286 КАС України, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку. Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду. Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Позивач повідомлений про дату, час і місце розгляду справи телефонограмою від 14.02.2020 р.

Відповідач повідомлявся на електронну адресу, яка містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні згідно приписів ст. 229 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 05.03.2019 р. інспектором УПП в Харківській області лейтенантом поліції Іваніним М.Ю. відносно ОСОБА_1 було складено постанову № 964627 про адміністративне правопорушення та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 гривень. Відповідно до постанови ОСОБА_1 05.03.2019 р. в 01:24:46 по вул. Сумська, 48 м. Харків керував транспортним засобом марки OPEL VECTRA номерний знак НОМЕР_1 з неосвітленим державним номерним знаком в темну пору доби та не мав при собі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ чим порушив п. 2.1 ПДР.

Не погодившись з винесеною відповідачем постановою, позивач звернувся до суду першої інстанції із вищевказаними позовними вимогами.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов до висновку, що про відсутність достатніх доказів, які вказували б на вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Стягуючи з відповідача витрати на правову допомогу, суд дійшов до висновку, що матеріалами справи встановлено, що витрати позивача на правничу допомогу на суму 2630,00 грн. пов`язані з розглядом даної справи, доведені належним чином, їх розмір є обґрунтованим, співмірними із складністю справи.

Враховуючи те, що рішення суду першої інстанції оскаржується відповідачем виключно в частині стягнення з нього витрат на правову допомогу, рішення суду першої інстанції переглядається в межах вимог апеляційної скарги, у відповідності до ст. 308 КАС України.

Що стосується рішення суду першої інстанції в частині, яка є предметом апеляційного оскарження, колегія суддів зазначає наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що у цій справі представник позивача адвокат Лапко В.П., просив відшкодувати позивачу понесені ним витрат на правову допомогу у розмірі 2630,00 грн.

На підтвердження розміру витрат адвокатом Лапко В.П. надані: договір від 28.07.2019 р. про надання правової допомоги з переліком послуг, що зобов`язується надати адвокат, розрахунок наданих послуг (базовая смета первичного гонорара), квитанція до прибуткового касового ордера № 17 на суму 2630,00 грн., ордер на представництво інтересів позивача у Чугуївському міському суді Харківської області (а.с. 28-31). Згідно наданого позивачем до суду розрахунку (базовая смета первичного гонорара), який за своїм змістом фактично є і актом здачі-приймання виконаних послуг, адвокатом в межах цієї справи надані наступні послуги: 1) проведення консультації (вартість 100,00 грн.); 2) укладення абонентського договору (вартість 530,00 грн.); 3) аналіз і вивчення обставин, ознайомлення з нормативною базою, побудова правової позиції (вартість 300,00 грн.) 4) виїзд адвоката 250,00 + транспорт 50,00 (вартість 300,00 грн.); 5) складання позовної заяви (вартість 700,00 грн.); 6) участь і представництво у судовому засіданні (вартість 700,00 грн.). Загальна вартість наданих послуг складає 2630,00 грн.

Колегія суддів зазначає, що згідно із ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати: на професійну правничу допомогу.

Компенсація витрат на професійну правничу допомогу здійснюється у порядку, передбаченому ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України.

За змістом п. 1 ч. 3 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно зі ч. ч. 3, 4 ст. 143 КАС України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Виходячи зі змісту вказаних норм, слід дійти висновку, що подання заяви та відповідних доказів має певні строкові обмеження, а саме така заява подається: 1) до закінчення судових дебатів у справі; 2) або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови надання стороною відповідної заяви про це до закінчення судових дебатів.

При цьому, приписами цієї норми не встановлено вимог до форми такої заяви (усна чи письмова).

Положеннями ст. 134 КАС України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

В межах спірних правовідносин судом встановлено, що відповідачем не заявлялося клопотання зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката. В той же час, з матеріалів справи встановлено, що відповідач не був повідомлений належним чином про дату, час і місце судового розгляду справи, оскільки судові виклики (судова повістка) направлялася судом за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, 26, в той час як місцем проходження служби інспектора Управління патрульної поліції в Харківській області лейтенанта поліції Іваніна М.Ю. є адреса: м. Харків, вул. Шевченка, 315-А.

Враховуючи те, що відповідач не був повідомлений належним чином про дату, час і місце судового розгляду справи, вказане обставина є підставою для скасування рішення суду першої інстанції в частині, що є предметом апеляційного оскарження, оскільки згідно з ч. 2 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Що стосується наявності підстав для стягнення витрат на правову допомогу у цій справі, колегія суддів зазначає наступне.

В рішенні суду першої інстанції зазначено, що витрати позивача на правничу допомогу на суму 2630,00 грн. пов`язані з розглядом справи, доведені належним чином, їх розмір є обґрунтованим, співмірними із складністю справи.

Колегія суддів зазначає, що витрати, які підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Відповідно до ст. 30 цього Закону, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача, має бути встановлено, що рішення ухвалене на користь сторони, яка користувалася послугами адвоката, а також має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати сторони були необхідними, а розмір є розумний та виправданий, що передбачено у ст. 30 Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Судова колегія суддів зазначає, що заявлений позивачем до стягнення розмір витрат на правову допомогу не може вважатися підтвердженим у повному обсязі, з огляду на наступне.

Так, суд зазначає. що не підлягають відшкодуванню витрати позивача щодо надання послуги по укладенню абонентського договору у розмірі 530,00 грн., оскільки такі дії не пов`язані з розглядом справи № 636/3158/19 та стосуються виключно відносин, що склалися між позивачем та адвокатом. Також суд вважає, що не підлягають відшкодуванню витрати на виїзд адвоката у розмірі 250,00 грн. та витрати на транспорт у розмірі 50,00 грн., оскільки а у розрахунку не вказано коли, куди та з якою метою здійснювався виїзд адвоката, яким транспортом, а також не надано доказів користування таким транспортом (квитків, чеків, талонів, тощо). Судова колегія суддів вважає, що не підлягають відшкодуванню витрати адвоката за участь і представництво у судовому засіданні у розмірі 700,00 грн., оскільки відповідно до протоколу судового засідання від 18.10.2019 р. адвокат участі у судовому засіданні не приймав. Крім того, адвокатом 18.10.2018 р. подано до суду першої інстанції, в якій він просив розгляд справи проводити за його відсутності, а тому витрати у цій частині також є необґрунтованими, документально не підтверджені та не підлягають відшкодуванню на користь позивача.

Що стосується компенсації понесених витрат на правову допомогу в частині проведення консультації (вартість 100,00 грн.), аналізу і вивчення обставин, ознайомлення з нормативною базою, побудовою правової позиції (вартість 300,00 грн.) та складання позовної заяви (вартість 700,00 грн.), колегія суддів вважає, що ці витрати підлягають відшкодуванню на користь позивача, як такі, що пов`язані з розглядом справи та є документально підтвердженими та є співмірними зі: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Посилання апелянта не те, що позовну заяву підписано самим позивачем, а не адвокатом не спростовує факту надання правової допомоги в частині складення цієї позовної заяви саме адвокатом Лапком В.П. Ці доводи апелянта ґрунтуються виключно на його припущеннях, що не може бути належним доказом спростування цієї обставини.

Таким чином, колегія суддів дійшла до висновку, що стягненню на користь позивача підлягали понесені ним витрати на правову допомогу у розмірі 1100,00 грн.

Також, колегія суддів зазначає, що ухвалюючи рішення про стягнення з саме відповідача витрат на правову допомогу, судом першої інстанції не було враховано, що лейтенант поліції Іванін М.Ю. є посадовою особою Управління патрульної поліції в Харківській області.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі наведеної вище норми КАС України, колегія суддів зазначає, що витрати на правову допомогу у цій справі повинні були бути стягнуті з Управління патрульної поліції в Харківській області, а не з відповідача у справі.

Судом першої інстанції не було враховано вищенаведених обставин, що призвело до безпідставного стягнення витрат на правову допомогу з відповідача у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла до висновку, що рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 18.10.2019 року по справі № 636/3158/19 підлягає скасуванню в частині стягнення з ОСОБА_2 лейтенанта поліції, інспектора Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в Харківській області, на користь ОСОБА_1 , понесені ним судові витрати на правову допомогу у розмірі 2630,00 грн. з прийняттям в цій частині нового рішення про стягнення з Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в Харківській області на користь ОСОБА_1 понесених ним судових витрат на правову допомогу у розмірі 1100,00 грн.

В іншій частині Чугуївського міського суду Харківської області від 18.10.2019 року по справі № 636/3158/19 підлягає залишенню без змін.

Що стосується доводів апеляційної про пропуск позивачем строку звернення до суду, колегія суддів зазначає, що рішення суду першої інстанції оскаржувалося виключно в частині стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат на правову допомогу у розмірі 2630,00 грн. та у вимогах апеляційної скарги відповідачем не порушувалося питання про оскарження іншої частини рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 326, 327 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Інспектора Управління патрульної поліції в Харківській області лейтенанта поліції Іваніна Михайла Юрійовича на рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 18.10.2019 року по справі № 636/3158/19 задовольнити частково.

Рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 18.10.2019 року по справі № 636/3158/19 скасувати в частині стягнення з ОСОБА_2 лейтенанта поліції, інспектора Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в Харківській області, на користь ОСОБА_1 , понесені ним судові витрати на правову допомогу у розмірі 2630,00 грн. та прийняти в цій частині нове рішення, яким стягнути з Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в Харківській області на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати на правову допомогу у розмірі 1100,00 грн. (одна тисяча сто гривень) 00 коп.

В іншій частині рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 18.10.2019 року по справі № 636/3158/19 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)Н.С. Бартош
Судді(підпис) (підпис) А.М. Григоров З.Г. Подобайло

Повний текст постанови складено 20.02.2020 року