Справа № 428/13708/19
Суддя: Кордюкова Ж. І.
Дата ухвалення: 2020-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/428/153/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2020 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді Кордюкової Ж.І.

за участю секретаря Чумак Ю.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до поліцейського взводу 1-ї роти 4-го батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Мірчишевича Властилія Ігоровича, Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Луганській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, закриття провадження у справі та стягнення витрат на правничу допомогу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до поліцейського взводу 1-ї роти 4-го батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Мірчишевича Властилія Ігоровича, Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Луганській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, закриття провадження у справі та стягнення витрат на правничу допомогу.

В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що 23.11.2019 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та винесено постанову серії ДП18 №678292 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 225 грн. Його було притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 20.11.2019 року в м. Сєвєродонецьку по вул. Богдана Ліщини, керуючи транспортним засобом MERSEDES bhc-316, номерний знак НОМЕР_1 , перевозив вантаж, який був закріплений неналежним чином, що могло привести до падіння, волочіння, чим порушив п. 22.1.Правил дорожнього руху. Вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, оскільки 20.11.2019 року він був зупинений працівниками поліції під час перевезення мінвати, упакованої в тюках, при цьому поліцейські не зазначили, які конкретно Правила перевезення вантажу він порушив, та запропонували приїхати в суботу до УПП в Луганській області для розгляду справи. Пунктом 22.1., 22.2.Правил дорожнього руху визначено, що маса вантажу, що перевозиться, і розподіл навантаження на осі не повинні перевищувати величин, визначених технічною характеристикою даного транспортного засобу. Водій перед початком руху зобов`язаний перевірити надійність розташування і кріплення вантажу, а під час руху - контролювати це, щоб запобігти його падінню, волочінню, травмуванню супроводжуючих осіб чи створенню перешкод для руху. Поліцейським не підтверджено доказами відсутність контролю водія за станом перевезення вантажу та випадки падіння, волочіння тощо. В постанові не зазначено, який нормативний акт він порушив. Він оспорював скоєння адміністративного правопорушення, а тому відповідач повинен був скласти відповідний протокол. При винесенні постанови були грубо порушені його права, передбачені ст. 268 КУпАП, оскільки він був позбавлений можливості скористатись частиною цих прав. Відповідачами було порушено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, та не надано будь-яких фактичних доказів його вини. В порушення вимог ч.7 ст. 258 КУпАП відповідачі не надіслали йому додатки до постанови.

Просив суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДП18 №678292 від 23.11.2019 року, закрити справу про адміністративне правопорушення, стягнути витрати на правову допомогу.

Відповідач поліцейський взводу 1-ї роти 4-го батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Мірчишевич В.І. надав суду відеозапис з місця подій та відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позову. Зазначив, що оплата витрат на правову допомогу не підтверджена відповідними фінансовими документами, позивач не надав детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом.

12.12.2019 року судом постановлено ухвалу про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Стаття 55 Конституції України передбачає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч.1 статті 8 Закону України "Про Національну поліцію" поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно п. 8 ч.1 статті 23 зазначеного Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ч. 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

В пункті 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 22.1, 22.2. Правил дорожнього руху маса вантажу, що перевозиться, і розподіл навантаження на осі не повинні перевищувати величин, визначених технічною характеристикою даного транспортного засобу. Водій перед початком руху зобов`язаний перевірити надійність розташування і кріплення вантажу, а під час руху - контролювати це, щоб запобігти його падінню, волочінню, травмуванню супроводжуючих осіб чи створенню перешкод для руху.

Частиною 1 ст.122 КУпАП встановлено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

23.11.2019 року відповідачем винесено постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 20.11.2019 року в м. Сєвєродонецьку по вул. Богдана Ліщини, керуючи транспортним засобом MERSEDES bch-316, номерний знак НОМЕР_1 , перевозив вантаж, який був закріплений неналежним чином, що могло привести до падіння, волочіння, чим порушив п. 22.1.Правил дорожнього руху.

Справа про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, була розглянута без складення протоколу про адміністративне правопорушення, що відповідає чинній на час складення постанови редакції ст. 258 КУпАП, а також змісту Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395 (далі - Інструкція).

Так, ч. 2 ст. 258 КУпАП встановлено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Частиною 4 ст. 258 КУпАП встановлено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Відповідно до приписів ч. 1, 2 ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 89, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга, третя і п`ята статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, частини шоста і сьома статті 152-1, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Таким чином, винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП без складання відповідного протоколу відповідає вимогам ст.ст.222, 258 КУпАП та Інструкції.

При цьому помилковими є доводи позивача щодо того, що відповідач порушив приписи ч.7 ст.258 КУпАП, не надіславши йому додатки, зазначені в оскаржуваній постанові. Так, ч.7 ст. 258 КУпАП встановлено, що у разі виявлення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, протокол про адміністративне правопорушення не складається, а постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Копії постанови у справі про адміністративне правопорушення та матеріалів, зафіксованих за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, надсилаються особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, протягом трьох днів з дня винесення такої постанови.

При цьому оскаржувана постанова винесена в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, а тому у відповідача відсутній обов`язок надсилати Бондаренку О.В. додатки до постанови.

Частиною 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем на підтвердження правомірності прийнятого рішення стосовно позивача було надано відеозапис з місця події.

Відповідно до підпункту 9 частини 1 статті 31 Закону України від 02 липня 2015 року № 580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон № 580), поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 40 Закону №580, поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Частиною 1 статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 73 КАС України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.ст.75, 76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При цьому в оскаржуваній постанові зазначено, що до неї додається відео з боді-камери ВВ-00008, ВВ-00028, отже наданий відеозапис може слугувати доказом в справі про адміністративне правопорушення в розумінні норм КАС України.

Таким чином, суд приймає до уваги наданий відповідачем відеозапис та вважає його належним та допустимим з огляду на вимоги КАС України.

На відеозаписі зафіксовано рух автомобіля під керуванням позивача, під час перевезення вантажу (тюки мінеральної вати), який незакріплений та хитається. Також зафіксовано зупинку позивача через порушення п.22.1. Правил дорожнього руху (незакріплений вантаж, який хитається). При цьому ОСОБА_1 заперечує необхідність закріплення вантажу, т.я. він вже закріплений плівкою. Зафіксовано встановлення особи позивача та початок розгляду справи 20.11.2019 року. ОСОБА_1 одразу заявляє клопотання про необхідність отримання ним правової допомоги. Позивачу роз`яснюються його права за ст.ст. 10, 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП. Після заяви ОСОБА_1 , що йому незрозумілі його права, поліцейський повторно роз`яснює йому права за ст.63 Конституції України, після чого ОСОБА_1 повторно заявляє клопотання про необхідність отримання ним правової допомоги та відкладення розгляду справи. Поліцейський відкладає розгляд справи на 23.11.2019 року о 18-30 год. і призначає розгляд в УПП в Луганській області за адресою: Луганська область, м. Лисичанськ, вул. Штейгерська, б.8. ОСОБА_1 вимагає призначення справи в інший зручний для нього час і пише клопотання про відкладення розгляду справи, призначену на 23.11.2019 року о 18-30 год., яке поліцейський Мірчишевич В.І. відхиляє.

Зміст відеозапису спростовує доводи позивача щодо того, що відповідач не підтвердив відсутність контролю за станом перевезення вантажу. На відеозаписі видно, що вантаж дійсно не закріплений та хитається під час руху автомобіля, що свідчить про порушення п. 22.2. Правил дорожнього руху. Таким чином, доводи позивача в цій частині є незмістовними, а суд вважає, що дані відеозапису не спростовують доводів позивача щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Також дані відеозапису спростовують доводи позивача, щодо того, що були порушені його права, передбачені ст. 268 КУпАП, так за клопотанням ОСОБА_1 розгляд справи було відкладено на 23.11.2019 року о 18-30 год. через необхідність отримання ним правової допомоги.

Подання ОСОБА_1 клопотання про відкладення розгляду справи з 23.11.2019 року на іншу дату через те, що йому у цей день буде незручно, яке відповідач відхилив, не свідчить про порушення права позивача. На думку суду? позивач у такий спосіб зловживав наданими йому правами та намагався затягнути розгляд справи з метою уникнення адміністративної відповідальності.

Аналізуючи обставини, встановлені в судовому засіданні у сукупності з наданими доказами, суд приходить до висновку, що відповідачем доведено наявності в діях позивача ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 стт.122 КУпАП, що має наслідком відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати на правову допомогу позивачу за рахунок відповідача не відшкодовуються, оскільки в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Керуючись ст.ст. 2, 9-11, 14, 72-77, 139, 229, 241- 247, 250, 255, 286, 293, 295, 297, Перехідними положеннями КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 залишити без задовлення.

Рішення може бути оскаржене в Першому апеляційному адміністративному суді через Сєвєродонецький міський суд Луганської області шляхом подання апеляційної скарги на судове рішення протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Представник позивача: адвокат Постельга Ірина Володимирівна, АДРЕСА_2

Відповідач: поліцейський взводу №1 роти №4 Управління патрульної поліції в Луганській області Мірчишевич Властилій Ігорович, місцезнаходження: Луганська область, м. Лисичанськ, вул. Штейгерська, б. 8.

Відповідач: Департамент патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Луганській області, місцезнаходження: Луганська область, м. Лисичанськ, вул. Штейгерська, б. 8.

Суддя Ж. І. Кордюкова