Справа № 240/10060/19
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2020-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 240/10060/19 Головуючий суддя 1-ої інстанції - Єфіменко О.В.

Суддя-доповідач - Біла Л.М.

19 лютого 2020 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Курка О. П. Гонтарука В. М. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Білої Л.М.,

позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Чернюка О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2019 року (повний текст якого складено 05 листопада 2019 року у м. Житомирі) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Житомирській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :
В серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління ДФС у Житомирській області в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління ДФС України в Житомирській області щодо відмови у наданні довідки до Пенсійного фонду України в Житомирській області для перерахунку пенсії з урахуванням тарифного розряду 48 згідно п.3 додатку 10 Постанови КМ України №704;

- зобов`язати Головне управління ДФС в Житомирській області надати довідку до Пенсійного фонду України у Житомирській області для перерахунку пенсії з урахуванням тарифного розряду на рівні 48 згідно п.3 додатку 10 Постанови КМ України №704 від 30.08.2017.

Підставою звернення позивача з даним позовом до суду є помилкове, на його переконання, визначення відповідачем у довідці для перерахування його пенсійного забезпечення тарифного розряду до якого належить посада, з якої він був звільнений.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі, посилаючись на допущення судом порушень норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясуванням усіх фактичних обставин справи та невідповідність висновків суду обставинам справи, позивач просив скасувати рішення окружного суду від 31 жовтня 2019 року та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначив про безпідставне неврахування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення доказів, наданих ним в обгрунтування вимог позовної заяви та залишення їх без уваги і відповідної правової оцінки.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач заперечив доводи апелянта та просив залишити її без задоволення. В даному випадку, податковий орган, посилаючись на безпідставність вимог позивача, зазначив, що протягом 2005 року останній обіймав посади, які відповідно до Постанови КМУ "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб" №704 від 30.08.2017 року відносяться до 42 тарифного розряду.

В судовому засіданні позивач вимоги апеляційної скарги підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити.

Представник відповідача заперечив проти задоволення апеляційної скарги позивача та просив залишити в силі рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 31.10.2019 року.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача та пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, в призмі законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та було підтверджено під час апеляційного перегляду справи, 30.12.2005 року наказом голови ДПА України в Житомирській області №399-0 ОСОБА_1 за станом здоров`я було звільнено в запас з посади начальника відділу викриття злочинів у базових галузях економіки та фінансових установах УПМ ДПА України в Житомирській області. Підставою для звільнення слугувало свідоцтво про хворобу №39/19 - і від 22.03.2006

У відповідності до положень п. "а" ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-ХІІ від 09.04.1992 (в редакції, чинній на момент звільнення) позивачу призначена пенсія за вислугу років.

Згідно Розрахунку пенсії за вислугу років, наданого пенсійним органом на вимогу позивача, призначена йому з 31.12.2005 року пенсія обрахована із наступних сум грошового забезпечення: посадовий оклад 7610,00 грн., оклад за військове звання 1410,00 грн., процентна надбавка за вислугу років 4510,00 грн.

Листом від 22.05.2018 року позивач звернувся до ДФС України з проханням надати роз`яснення до якого тарифного розряду належить посада з якої його було звільнено та просив направити таке роз`яснення на адресу ДФС України в Житомирській області для перерахунку його пенсії.

Листом №К/99/99/04/04/02/14 від 23.05.2019 Державна фіскальна служба України повідомила позивача про те, що посада із якої він був звільнений дорівнює 42 розряду.

Позивач, не погоджуючись з вказаним, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд першої інстанції погодився з позицією відповідача та зауважив, що ні Положенням про Управління податкової міліції Державної податкової адміністрації у Житомирській області, затвердженим наказом ДПА у Житомирській області від 14.09.2005 №157, ні штатними розписами Державної податкової адміністрації у Житомирській області, які містяться в матеріалах справи, не підтверджується позиція позивача, стосовно того, що відділ, в якому він працював начальником на момент звільнення, був самостійним та не входив до структури жодного управління, що у сукупності унеможливлює застосування до посади, яку він займав, тарифного розряду 48.

Судова колегія, погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

При цьому, суд також враховує, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

У п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Таким чином, судова колегія зауважує, що предметом розгляду даної справи є правомірність застосування відповідачем до посади, яку займав позивач до звільнення, тарифного розряду 42.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (яка набрала чинності з 01 березня 2018 року, далі - Постанова №704) затверджено схему тарифних розрядів за посадами осіб начальницького складу податкової міліції головних управлінь в областях, м. Києві та органу з обслуговування великих платників податків Державної фіскальної служби (далі - Схема тарифних розрядів).

Додатком 10 до вищезазначеної Постанови №704, визначені наступні посади начальницького складу податкової міліції головних управлінь в областях, м. Києві та органу з обслуговування великих платників податків Державної фіскальної служби: перший заступник начальника: Головного управління, органу з обслуговування великих платників податків - 54; заступник начальника: Головного управління, органу з обслуговування великих платників податків - 52; начальник: управління, самостійного відділу 48; перший заступник начальника управління - 46; заступник начальника: управління, самостійного відділу - 44; начальник штабу (відділу) у складі управління - 42; заступник начальника штабу (відділу) у складі управління - 40; завідувач сектору - 39; начальник відділення, старший слідчий з особливо важливих справ - 37; старший: оперуповноважений з особливо важливих справ, інспектор з особливих доручень; слідчий з особливо важливих справ - 27; старший: слідчий, оперуповноважений, інспектор - 26; слідчий, оперуповноважений, інспектор - 22; помічник: слідчого, оперуповноваженого - 11.

Як не заперечувалось сторонами в судовому засіданні, наказом Державної податкової адміністрації у Житомирській області №399-О від 30.12.2005 позивача було звільнено з посади начальника відділу викриття злочинів у базових галузях економіки та фінансових установах управління податкової міліції ДПА в області.

Згідно штатних розписів Державної податкової адміністрації у Житомирській області, затверджених заступником Голови державної податкової адміністрації України від 18.08.2005 та від 15.03.2006, до управління Податкової міліції, входило серед інших відділів та секторів також відділ викриття злочинів у базових галузях економіки та фінансових установах, який складався із 5 осіб, зокрема начальник відділу - 1 особа, старший оперуповноважений в особливо важливих справах - 2 особи та 2 старших оперуповноважених (а.с.140-152).

Відповідно до пункту 6 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45, відповідною вважається посада, яка за класифікаційними характеристиками, зокрема назвою, розміром посадового окладу, функціональністю та організаційним рівнем підрозділу у структурі органу (організації, установи, військової частини тощо) прирівнюється до посади, з якої особа була звільнена.

Згідно з частинами 1, 2 статті 1 Закону № 509-XII від 04.12.1990 "Про державну податкову службу в Україні" (далі - Закону № 509-XII, чинного на момент звільнення позивача) до системи органів державної податкової служби належать: Державна податкова адміністрація України, державні податкові адміністрації в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, державні податкові інспекції в районах, містах (крім міст Києва та Севастополя), районах у містах (далі - органи державної податкової служби).

У складі органів державної податкової служби знаходяться відповідні спеціальні підрозділи по боротьбі з податковими правопорушеннями (далі - податкова міліція).

Відповідно до ст. 20 Закону № 509-XII до складу податкової міліції входять: Головне управління податкової міліції, Слідче управління податкової міліції, Управління по боротьбі з корупцією в органах державної податкової служби Державної податкової адміністрації України; управління податкової міліції, слідчі відділи податкової міліції, відділи по боротьбі з корупцією в органах державної податкової служби відповідних державних податкових адміністрацій в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі; відділи податкової міліції, слідчі відділення (групи) податкової міліції відповідних державних податкових інспекцій в районах, містах, районах у містах, міжрайонних та об`єднаних державних податкових інспекцій.

Указом Президента України від 24.12.2012, № 726/2012 "Про деякі заходи з оптимізації системи центральних органів виконавчої влади" утворено Міністерство доходів і зборів України, яке є правонаступником Державної податкової служби України та Державної митної служби України, що реорганізуються.

Указом Президента України, від 18.03.2013, № 141/2013 "Про Міністерство доходів і зборів України" утворено Державну фіскальну службу як центральний орган виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України, реорганізувавши Міністерство доходів і зборів шляхом перетворення.

Установлено, що до прийняття законодавчих та інших нормативно-правових актів: у складі Міністерства доходів і зборів України та його територіальних органів утворюються та діють підрозділи податкової міліції (ч. 3).

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2014 затверджено Положення про Державну фіскальну службу України, згідно ч. 7 якої ДФС здійснює повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. ДФС та її територіальні органи є органами доходів і зборів.

Відповідно до п.1 Положення Головного управління ДФС у Житомирській області, затвердженого наказом ДФС України №202 від 27.03.2017, ГУ ДФС у Житомирській області може мати у своєму складі відокремлені структурні підрозділи перелік яких затверджується окремим наказом ДФС.

Тобто, в системі органів державної фіскальної служби утворено нові підрозділи, які набули статусу управлінь.

В даному випадку, судова колегія, надаючи правову оцінку спірному питанню щодо визначення розряду до якого слід віднести посаду, яку займав до звільнення позивач, дійшла висновку про вірність позиції суду першої інстанції про відповідність посади "начальника відділу викриття злочинів у базових галузях економіки та фінансових установах управління податкової міліції ДПА в області" посаді "начальника штабу (відділу) у складі управління" якій встановлено у відповідності до додатку 10 Постанови №704 тарифний розряд 42.

При цьому судова колегія зауважує, що належних доказів в спростування вказаного висновку позивачем не надано, а матеріали справи зворотного не підтверджують.

Натомість, під час апеляційного розгляду справи зі сторони відповідача надано наказ Державної податкової адміністрації України від 13 липня 2005 року № 263 "Про зміни в організаційній структурі органів державної податкової служби" в якому в додатку №8 Методичних вказівок щодо побудови організаційної структури органів ДПС України в розділі 2 Загальних вимог до організаційних структур ДПА та ДПІ в п. 2.1 зазначено, що у складі ДПА залежно від ступеня складності покладених на них завдань, функцій і повноважень, а також обсягу роботи утворюються такі структурні підрозділи:

- управління (самостійний відділ) - окремі структурні підрозділи. До складу управління входять не менше ніж два відділи.

Управління (самостійний відділ) очолює начальник.

Начальник управління може мати не більше як одного заступника - начальника відділу. Самостійний відділ утворюється чисельністю не менше як 6 працівників.

- відділ у складі управління - структурний підрозділ, що утворюється для виконання завдань за одним напрямом (функцією) діяльності органу державної податкової служби, з чисельністю не менше як 5 працівників.

Відділ очолює начальник.

Проаналізувавши обставини справи, доводи апелянта і представника відповідача, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правомірного та обгрунтованого висновку про відсутність у Головного управління ДФС у Житомирській області правових підстав для віднесення посади, яку займав перед звільненням позивач, до 48 тарифного розряду, тобто до посади начальника управління (самостійного відділу).

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам закону рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 31.10.2019 року відповідає. Доводи апеляційної скарги не спростовують вірних висновків суду першої інстанції.

Таким чином, переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які були б підставою для скасування судового рішення, а тому апеляційну скаргу позивача слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.
Постанова суду складена в повному обсязі 24 лютого 2020 року.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Курко О. П. Гонтарук В. М.