Справа № 802/180/17-а
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2020-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

21 лютого 2020 року

м. Київ

справа №802/180/17-а

касаційне провадження №К/9901/31896/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Хохуляка В.В.

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Калинівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 14.02.2017 (суддя Дончик В.В.) та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 13.04.2017 (головуючий суддя - Мельник-Томенко Ж.М.; судді: Ватаманюк Р.В., Сторчак В.Ю.) у справі № 802/180/17-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Малінад» до Калинівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Малінад» звернулось до адміністративного суду з позовом до Калинівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області, в якому просило: визнати протиправними дії відповідача щодо одностороннього розірвання договору від 04.05.2016 № 01 про визнання електронних документів, укладеного з позивачем, а також зобов`язати Калинівську об`єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Вінницькій області виконувати взяті на себе зобов`язання згідно з умовами договору від 04.05.2016 № 01 про визнання електронних документів.

Вінницький окружний адміністративний суд постановою від 14.02.2017 адміністративний позов задовольнив.

Вінницький апеляційний адміністративний суд ухвалою від 13.04.2017 залишив постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 14.02.2017 без змін.

Калинівська об`єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Вінницькій області звернулась до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 14.02.2017, ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 13.04.2017 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні адміністративного позову повністю.

В обґрунтування своїх вимог відповідач посилається на порушення судами норм процесуального права, а саме: статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на час розгляду справи в попередніх судових інстанціях).

При цьому наголошує, що факт неперебування позивача за вказаним в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців місцезнаходженням підтверджується довідкою Літинського відділення Калинівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області від 17.11.2016 № 63/7/12-00.

Переглядаючи оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідно до Свідоцтва про державну реєстрацію Серії А01 № 108951 Товариство з обмеженою відповідальністю «Малінад» 01.03.2011 зареєстровано Літинською районною державною адміністрацією Вінницької області як юридичну особу за адресою: 22307, Вінницька область, Літинський район, с. Селище, вул. Леніна, 37, номер запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців: 1 000781.

04.05.2016 між позивачем та органом доходів і зборів укладено договір № 01 про визнання електронних документів, предметом якого є визнання податкових документів, поданих платником податків в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису до органів державної фіскальної служби засобами телекомунікаційного зв`язку або на електронних носіях, як оригіналу.

Відповідно до пункту 3 розділу 3 вказаного договору орган державної фіскальної служби зобов`язаний забезпечити приймання податкових документів в електронному вигляді платника податків у термін, визначений законодавством для податкових документів в паперовому вигляді, та їх комп`ютерну обробку; забезпечити відправлення квитанцій на електронну адресу платника податків; забезпечувати зберігання і конфіденційність отриманих в електронному вигляді податкових документів.

Згідно з пунктом 3 розділу 6 договору від 04.05.2016 № 01 він діє до закінчення строку чинності посилених сертифікатів відкритих ключів.

В той же час, пунктом 4 розділу 6 розглядуваного договору передбачено, що орган державної фіскальної служби має право розірвати договір в односторонньому порядку виключно у випадку ненадання платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни платником місця реєстрації.

Літинським відділенням Калинівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області направлено на адресу позивача лист від 04.01.2017 № 3/10/12-211, яким повідомлено, що договір від 04.05.2016 № 01 про визнання електронних документів розірвано 21.12.2016 в односторонньому порядку в зв`язку з відсутністю позивача за зареєстрованим місцезнаходженням.

Згідно з пунктом 45.2 статті 45 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Відповідно до пункту 10 частини другої статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» від 15.05.2003 № 755-IV (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу як її місцезнаходження.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що на момент укладення розглядуваного договору про визнання електронних документів місцем реєстрації Товариства з обмеженою відповідальністю «Малінад» зазначено: вул. Леніна, 37, с. Селище, Літинський район, Вінницька область.

Відповідно до наявного в матеріалах справи витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 27.01.2017 місцезнаходженням позивача є адреса: 22307, Вінницька область, Літинський район, с. Селище, вул. Леніна, 37.

Тобто, на час розірвання договору від 04.05.2016 № 01 Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не містив відомостей про зміну Товариством з обмеженою відповідальністю «Малінад» місцезнаходження або дані про його відсутність за вказаним місцезнаходженням.

Згідно з частиною першою статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» від 15.05.2003 № 755-IV (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Відтак наявна в матеріалах справи довідка Літинського відділення Калинівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області від 17.11.2016 № 63/7/12-00 про вихід за місцезнаходженням платника податків не може слугувати належним спростуванням достовірності відомостей про місцезнаходження позивача, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

За наведених обставин суди попередніх інстанцій дійшли об`єктивного висновку про недоведеність Калинівською об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Вінницькій області існування в спірному випадку відповідних підстав для розірвання договору від 04.05.2016 № 01 про визнання електронних документів в односторонньому порядку.

Водночас суд не може визнати обґрунтованими доводи судових інстанцій про необхідність зобов`язання відповідача виконувати взяті на себе зобов`язання згідно з умовами договору від 04.05.2016 № 01 про визнання електронних документів, укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю «Малінад», позаяк предметом оскарження в адміністративному суді можуть бути лише фактично вчинені дії суб`єкта владних повноважень або невчинені дії за наявності обов`язку їх вчинення, що безпосередньо вплинуло на права на обов`язки позивача у справі. Наведене, відповідно, виключає можливість задоволення позовної вимоги про зобов`язання суб`єкта владних повноважень виконувати певні дії в майбутньому.

За правилами частин першої, третьої статті 351 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права; неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Отже, оскільки суди першої та апеляційної інстанцій неправильно застосували (тлумачили) норми права, задовольняючи позовну вимогу про зобов`язання Калинівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області виконувати взяті на себе зобов`язання згідно з умовами договору від 04.05.2016 № 01 про визнання електронних документів, укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю «Малінад», постанова Вінницького окружного адміністративного суду від 14.02.2017 та ухвала Вінницького апеляційного адміністративного суду від 13.04.2017 в цій частині підлягають скасуванню з прийняттям нового рішення - про відмову в задоволенні зазначеної позовної вимоги, а в іншій частині оскаржувані рішення слід залишити без змін.

Керуючись частиною другою розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15.01.2020 № 460-IX, статтями 341, 345, 349, 350, 351, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Калинівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області задовольнити частково.

Постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 14.02.2017 та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 13.04.2017 у справі № 802/180/17-а скасувати в частині задоволення позовної вимоги про зобов`язання Калинівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області виконувати взяті на себе зобов`язання згідно з умовами договору від 04.05.2016 № 01 про визнання електронних документів, укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю «Малінад».

Ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В іншій частині постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 14.02.2017 та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 13.04.2017 у справі № 802/180/17-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду: Т.М. Шипуліна

Л.І. Бившева

В.В. Хохуляк