Справа № 1.380.2019.004990
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2020-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2020 рокуЛьвівСправа № 1.380.2019.004990 пров. № 857/12708/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя Довга О.І.,

суддя Запотічний І.І.,

суддя Макарик В.Я.

секретар судового засідання Гнатик А.З.

за участю:

представника відповідача - Круглій Ю.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2019 року (головуючий суддя Крутько О.В., м.Львів) у справі № 1.380.2019.004990 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним дій, скасування рішення, зобов`язання до вчинення дій, -

В С Т А Н О В И В:

27.09.2019 року позивач звернувся в суд першої інстанції із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області , в якому просив визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах протиправними та скасувати рішення №21 від 05.06.2019 року; зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 період роботи з 26.07.1979 по 01.10.1980 в Львівському керамічному заводі на посаді газоелектрозварювальника та період роботи з 08.02.1986 по 04.05.2000 в Житлово-експлуатаційній конторі №1 на посаді електрогазозварювальника до пільгових стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, передбачену списком №2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162, п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а період роботи з 17.03.1983 по 15.01.1985 в філії «Уренгой буріння» ТзОВ «Газпром буріння» на посаді вишкомонтажника-зварювальника обчислити в кратному розмірі один рік за один рік і шість місяців та зарахувати його до пільгового стажу; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити і виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах, передбачену списком №2 затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162, п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 07.03.2019 року; допустити негайне виконання рішення суду в межах суми стягнення за один місяць.

Позов обґрунтовує тим, що 07.03.2019 року, реалізовуючи своє право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, звернувся із заявою та необхідними документами до відповідача, однак, рішенням про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах від 05.03.2019 №21 позивачу відмовлено у призначенні пенсії. В обґрунтування відмови зазначено, що наданими документами не підтверджено право особи на призначення пенсії на пільгових умовах, а відтак підстав для призначення пенсії за віком список №2 позивач у віці 57 років 6 місяців немає. Зокрема зазначено, що страховий стаж ОСОБА_1 на дату звернення становить 40 років 4 місяці 24 дні, в тому числі за списком №2 - 1 рік 9 місяців 29 днів. Отже, згідно поданих документів ОСОБА_1 має право на пенсію у віці 60 років.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2019 року адміністративним позов задоволено повністю. Визнано дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах протиправними. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області в особі Відділу з питань призначення та перерахунку пенсії №2 Управління застосування пенсійного законодавства від 05.06.2019 року за №21 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 . Зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 період роботи з 26.07.1979 по 01.10.1980 на Львівському керамічному заводі (ЗАТ «Львівський керамічний завод») на посаді газоелектрозварювальника; період роботи з 08.02.1986 по 04.05.2000 в Житлово-експлуатаційній конторі №1 (ДПК ЖЕК №1) на посаді електрогазозварювальника до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, передбачену списком №2, а період роботи з 17.03.1983 по 15.01.1985 в філії «Уренгой буріння» ТзОВ «Газпром буріння» на посаді вишкомонтажника-зварювальника обчислити в кратному розмірі один рік за один рік і шість місяців та зарахувати його до пільгового стажу. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2 відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 07.03.2019 року.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушенням норм матеріального права зазначив, що підстав для призначення пенсії позивачу за віком по списку №2 у віці 57 років 6 місяців немає. Зокрема, відповідно до записів у трудовій книжці з 08.02.1986 року позивач прийнятий до переводу із РБД по поточному ремонту житла електрогазозварювальником 5 розряду - бригадир АДС. Згідно наказу №1 від 11.01.1989 року у зв`язку з реорганізацією ЖЕО та створення виробничого управління ЖКГ рахувати електрогазозварщиком 5 розряду. Проте, надані позивачем документи не стверджують зайнятість у шкідливих умовах праці протягом повного робочого дня, не представлено жодного первинного документа для підтвердження посади, яка дає право на пільгову пенсію. Відповідач також вказує, що до пільгового стажу роботи позивача за списком №2 не може зараховувати період роботи з 22.08.1992 року по 04.05.2000 року на посаді електрогазозварювальника, оскільки до пільгової довідки не було долучено накази про проведення атестації робочих місць та затверджені переліки робочих місць, виробництв, професій і посад працівників де підтверджено право на пільгову пенсію за списком №2 на посаді електрогазозварювальника, зайнятого на різанні і ручному зварюванні. Таким чином, вважає, що згідно поданих позивачем документів він буде мати право на пенсію у віці 60 років. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримує вимоги апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступні підстави.

Судом встановлені наступні обставини.

07.03.2019 року позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах. Додатково подав пакет документів необхідних для призначення пенсії, в тому числі трудову книжку, довідки та інші документи.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №21 від 08.06.2019 позивачу відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах, мотивуючи, зокрема тим, що не надано документів, які стверджують зайнятість у шкідливих умовах праці протягом повного робочого дня. Окрім того, до пільгової довідки не було долучено накази про проведення атестації робочих місць та затверджені переліки робочих місць, виробництв, професій і посад працівників де підтверджено право на пільгову пенсію за списком №2 на посаді електрогазозварювальника, зайнятого на різанні і ручному зварюванні. Страховий стаж ОСОБА_1 на дату звернення становить 40 років 4 місяці 24 дні, в тому числі за списком №2 - 1 рік 9 місяців 29 днів. Отже, згідно поданих документів ОСОБА_1 має право на пенсію у віці 60 років.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Відповідно до частини першої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з пунктом 2 частини 2 цього ж Закону на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці. - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно з ч.4 ст.13 цього Закону порядок пенсійного забезпечення осіб, які працювали до введення в дію цього Закону (до 1 січня 1992 року) на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених законодавством, що діяло раніше, визначається статтею 100 цього Закону.

Відповідно до ст.62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи. Тільки у разі якщо такі відомості відсутні у трудовій книжці для підтвердження спеціального трудового стажу необхідно надавати уточнюючі довідки з місця роботи.

Згідно з п. 1-2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі, коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Отже, право особи на призначення пільгової пенсії згідно зі ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" має бути підтверджене як пенсіонером (особистими документами), так і підприємством, на якому особа працювала на роботах, віднесених до Списків № 1 або № 2, і необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт за Списком № 1 або № 2.

Оглядаючи матеріали справи, колегія суддів звертає увагу на копію трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 з внесеними до неї записами про роботу, зокрема, за спірні періоди з 26.07.1979 по 01.10.1980 в Львівському керамічному заводі на посаді газоелектрозварювальника ручной зварки; період роботи з 17.03.1983 по 15.01.1985 в філії «Уренгой буріння» ТзОВ «Газпром буріння» на посаді вишкомонтажника-зварювальника; період роботи з 08.02.1986 по 04.05.2000 в Житлово-експлуатаційній конторі №1 м.Борислава (ДПК ЖЕК №1) на посаді електрогазозварювальника. Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу на довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №88-к від 02.08.2016 видана ЗАТ «Львівський керамічний завод»; гарантійний лист №116-к від 24.07.2014 виданий ЗАТ «Львівський керамічний завод»; довідку про заробітну плату №115-к від 24.07.2014 видану ЗАТ «Львівський керамічний завод»; довідку про особливий характер роботи або умови праці, необхідні для призначення пільгової пенсії за віком №09/7168 від 24.08.2016 та довідку про заробітну плату видані філією «Уренгой буріння» ТзОВ «Газпром буріння»; довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №1 від 20.02.2017, довідку про підтвердження періодів роботи та довідку про заробітну плату видані ДПК ЖЕК №1.

Колегія суддів вважає, що записи у трудовій книжці та довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній та про особливий характер роботи або умови праці, необхідні для призначення пільгової пенсії, які містяться у матеріалах справи, підтверджують характер роботи позивача у спірний період, зокрема, повний робочий день, за списком № 2, що надає йому можливість включення цих періодів роботи до стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, а тому висновки відповідача, зазначені в рішенні про відмову у призначенні пенсії не відповідають вимогам законодавства та фактичним обставинам справи.

Розділом XXXII «Загальні професії» Списку № 2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах», затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173, передбачалися професії «газозварники», «електрозварники».

Розділом XXXIII «Загальні професії» Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10 передбачалися професії «газозварники», «електрозварники».

Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» від 11 березня 1994 року № 162 затверджено Список № 2 виробництв, цехів, про фесій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, в якому у розділі XXXIII «Загальні професії» передбачені професії «електрозварники» та «газозварники».

Отже однією із умов зарахування до пільгового стажу певного періоду роботи на відповідній посаді або за професією є включення цієї посади або професії до Списків, що діяли в період такої роботи. Вимога щодо обов`язкового підтвердження документами умов праці до 21 серпня 1992 року та проведення атестації після цієї дати є похідними від основної умови про внесення цієї професії до діючих Списків.

Крім того, питання призначення пенсій на пільгових умовах за Списком №1 та Списком №2 деталізовано в «Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 (Порядок №383).

Згідно з п. 3 Порядку №383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442 (Порядок № 442) та Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01 вересня 1992 року № 41 (Методичні рекомендації №41), відповідно до яких основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у сфері реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Відповідно до п. 1 Порядку № 442 атестація проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Згідно п. 4 Порядку №442 та пп.1.5 п.1 Методичних рекомендацій № 41 періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років; відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Разом з тим, Порядком № 442 передбачено, що відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Отже, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст.13 Закону № 1788-XII є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт за переліком, що містяться у Списку № 2, а також документальне підтвердження результатів атестації умов праці, проведеної після 21 серпня 1992 року. Відсутність підтвердження вказаних обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу. Своєчасність та проведення атестації робочих місць за умовами праці не залежить від працівника і не може обмежувати його право на отримання пенсії.

Наказом Міністерства праці і соціальної політики України "Про затвердження роз`яснення про проведення атестації робочих місць за умовами праці в окремих випадках" від 21.08.2000 № 205, зазначено, що в окремих випадках через складний фінансово-економічний стан, що склався по незалежним від підприємства причинам, для проведення атестації робочих місць, де не відбулися корінні зміни умов і характеру праці, можливе використання результатів попередньої атестації.

Таким чином, якщо працівник до проведення чергової атестації виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.

Аналогічна правова позиція Верховного Суду, викладена в постановах від 21.02.2018 у справі № 352/547/16-а (К/9901/20098/18) та від 03.05.2018 у справі № 352/1840/14-а.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що жодних підстав для не зарахування спірних періодів до пільгового стажу позивача у відповідача не було, у зв`язку з чим, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Згідно з ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст.242, 243, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2019 року у справі № 1.380.2019.004990 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді І. І. Запотічний
В. Я. Макарик
Повне судове рішення складено 24.02.2020