Справа № 1.380.2019.006787
Суддя: Мартинюк Віталій Ярославович
Дата ухвалення: 2020-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №1.380.2019.006787
УХВАЛА
з питань залишення позовної заяви без розгляду

20 лютого 2020 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого-судді Мартинюка В.Я. розглянувши в письмовому провадженні клопотання Військової частини НОМЕР_1 про застосування процесуального строку звернення до суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправно бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період 01.01.2016 по 28.02.2018 та грошової компенсації відпустки як учаснику бойових дій за період з 2014 року по 2018 рік;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу грошову компенсацію за невикористані дні соціальної додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2014-го по 2018-ий роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби, - 08.06.2018.

Відповідач подав клопотання про застосування процесуального строку звернення до суду, в якому зазначає, що позивач пропустив строк звернення із позовом, оскільки був ознайомлений з наказом про виключення його зі списків частини від 08.06.2018. А відтак, день виключення позивача зі списку особового складу частини є днем, коли він дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, пов`язаних із проходженням військової служби.

Вважаючи, що вказаний позов подано з порушенням вимог Кодексу адміністративного судочинства (надалі КАС України), відповідач просить суд застосувати до вимог позовної заяви строк звернення до суду, а позовну заяву ОСОБА_1 залишити без розгляду у зв`язку із пропущенням процесуального строку звернення до суду.

Розглянувши подані документи і матеріали, сукупно оцінивши докази, які мають значення для розгляду клопотання, суд врахував наступні обставини та норми чинного законодавства.

Згідно з ч.3 ст.122 КАС України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 5 цієї ж статті визначено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

В той же час, положеннями ч.2 ст.233 КЗпП України передбачено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

При цьому, згідно з рішенням Конституційного Суду України №8-рп/2013 від 15.10.2013, у справі щодо офіційного тлумачення положень ч. 2 ст. 233 КЗпП України, ст.ст.1, 12 Закону України Про оплату праці (справа №1-13/2013), аналізуючи положення трудового законодавства в контексті конституційного звернення, Конституційний Суд України виходив з того, що поняття заробітна плата і оплата праці, які використано у законах, що регулюють трудові правовідносини, є рівнозначними в аспекті наявності у сторін, які перебувають у трудових відносинах, прав і обов`язків щодо оплати праці, умов їх реалізації та наслідків, що мають настати у разі невиконання цих обов`язків.

Таким чином, у разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці працівник має право без обмежень будь-яким строком звернутись до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які він має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, незалежно від того, чи здійснив роботодавець нарахування таких виплат.

З огляду на викладене, суд вважає безпідставним твердження відповідача про застосування до спірних правовідносин положень ч.5 ст.122 КАС України, оскільки суми, які просить стягнути позивач, пов`язані із виплатою грошового забезпечення при звільненні, а тому такі відносяться до вимог щодо порушення законодавства про оплату праці та відповідно до частини другої статті 233 КЗпП України не обмежуються будь-яким строком звернення працівника до суду.

За таких обставин, клопотання відповідача про залишення позову без розгляду у зв`язку з пропуском позивачем строків звернення до суду є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 122, 248, 256, 293-295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суддя, -

ухвалив:

у задоволенні клопотання Військової частини НОМЕР_1 про застосування процесуального строку звернення до суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправно бездіяльності, зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Суддя В. Я. Мартинюк