Справа № 1.380.2019.003317
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2020-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про продовження процесуального строку

21 лютого 2020 рокуЛьвівСправа № 1.380.2019.003317 пров. № А/857/907/20
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Шавеля Р. М.
суддів -Кузьмича С. М.
Улицького В. З.

розглянувши клопотання Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2019 року у справі № 1.380.2019.003317 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОККО-Рітейл" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2020 року апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби залишено без руху та надано десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення вказаного недоліку .

Як слідує з повідомлення про вручення поштового відправлення із штриховим ідентифікатором № 665, копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху вручено скаржнику 03 лютого 2020 року.

20 лютого 2020 року на адресу апеляційного суду надійшло клопотання Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

В обгрунтування заявленого клопотання посилається на те, що Одеське управління направило доповідну записку до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби щодо сплати судового збору за подання апеляційної скарги у справі № 1.380.2019.003317, проте на день подання зазначеного клопотання платіжне доручення ще не надходило.

Наголошує на тому, що своєчасну сплату судового збору ускладнюють постійні арешти рахунків податкового органу, що призначені для сплати судового збору й те, що на початок нового року ще не затверджено нового кошторису на сплату судового збору.

Зазначає, що у всіх випадках при відстроченні судом сплати судового збору зазначені кошти надходять на рахунки відповідних судів, шляхом примусового списання з Офісу великих платників податків необхідних коштів.

Оцінюючи в сукупності наведені заявником обставини, суд не вбачає підстав для відстрочення сплати судового збору.

Відповідно до частини 1 статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно з статтею 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

2. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З урахуванням положень статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України сплата судового збору за подання апеляційної скарги є процесуальним обов`язком сторони, що звертається до суду з апеляційною скаргою.

Обмежене фінансування бюджетної установи не є підставою для її звільнення від сплати судового збору та для відстрочення його сплати.

Важкий майновий стан сторони входить до предмета доказування і, відповідно, має бути підтверджений належними і допустимими, у розумінні статтей 73, 74 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами.

Для застосування судом положень ч. 1 статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України повинні бути відповідні правові підстави, в іншому ж випадку, як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі», вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Системний аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що звільнення від сплати судового збору чи відстрочення такої сплати може бути застосовано до тих осіб, рівень доходів яких не дозволяє робити будь-які судові витрати, інакше вони неспроможні будуть забезпечити свої найнеобхідніші життєві потреби.

В розглядуваному випадку клопотання про відстрочення сплати судового збору заявлено бюджетною установою, яка діє як суб`єкт владних повноважень, а тому обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

З огляду на наведене суд вважає, що клопотання скаржника про відстрочення від сплати судового збору задоволенню не підлягає.

При цьому зазначає, що підставою для відстрочення сплати судового збору чи звільнення від сплати судового збору не може виступати необхідність дотримання внутрішньої процедури виділення та погодження коштів на сплату судового збору відповідачем чи тимчасова відсутність таких коштів. Це пов`язано з тим, що держава має дотримуватись принципу «належного урядування» та не може отримувати вигоду від порушення правил та обов`язків, встановлених нею ж.

Отже, відсутність у суб`єкта владних повноважень коштів для своєчасної сплати судового збору є суто суб`єктивними причинами, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такими причинами є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними.

Відповідач, який діє від імені держави, як суб`єкт владних повноважень, не може та не повинен намагатись отримати вигоду від організаційних чи фінансових складнощів, які склались у нього на поточний день, шляхом уникнення або зволікання виконання ним своїх процесуальних обов`язків, в тому числі і щодо забезпечення неухильного виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання апеляційної скарги, її форми та змісту, а також сплати судового збору.

Таким чином, станом на 21 лютого 2020 року недоліки апеляційної скарги не усунуто апелянтом, а саме доказів сплати судового збору суду надано не було.

Однією з основних засад судочинства, визначених ст. 129 Конституції України, є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини другої статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Разом з тим, враховуючи сумлінні та послідовні дії апелянта, які спрямовані на усунення недоліків апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне продовжити апелянту строк на усунення недоліків апеляційної скарги на 15 днів з дня вручення копії цієї ухвали.

Керуючись статтею 121 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про відстрочення сплати судового збору, - відмовити.

Продовжити строк для усунення Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби недоліку апеляційної скарги на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2019 року у справі № 1.380.2019.003317 на 15 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Р. М. Шавель
судді С. М. Кузьмич
В. З. Улицький