Справа № 400/3944/19
Суддя: Устинов І. А.
Дата ухвалення: 2020-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2020 р. № 400/3944/19
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Устинова І.А., розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю " БІГРАЙТ ІНВЕСТ", вул. Артилерійська, 10, офіс 21, м. Миколаїв, 54001

до відповідача:Головного управління ДФС у Миколаївській області, вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001 Державної фіскальної служби України, Львівська площа, 8, м. Київ, 04053

про:визнання протиправними та скасування рішень; зобов`язання зареєструвати податкові накладні,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Біграйт Інвест" (далі - позивач) звернулось до суду з позовом до Головного управління ДФС у Миколаївській області (далі - відповідач 1), Державної фіскальної служби України (далі - відповідач 2) з вимогами:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України про відмову товариству з обмеженою відповідальністю "Біграйт Інвест" () в реєстрації податкової накладної № 7 від 24.08.2019р. в Єдиному реєстрі податкових накладних за № 1288650/41719639 від 24.09.2019р.;

- зобов`язати Державну фіскальну службу України (, Львівська площа, 8, м.Київ, 04053) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 24.08.2019 р. № 7 подану товариством з обмеженою відповідальністю "Біграйт Інвест" ();

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДФС у Миколаївській області про відмову товариству з обмеженою відповідальністю "Біграйт Інвест" () в реєстрації податкової накладної № 8 від 29.08.2019р. в ЄРПН за № 1287398/41719639 від 23.09.2019р.;

- зобов`язати Державну фіскальну службу України (, Львівська плоїла, 8, м.Київ, 04053) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 29.08.2019 р. № 8 подану товариством з обмеженою відповідальністю "Біграйт Інвест" ();

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДФС у Миколаївській обласп про відмову товариству з обмеженою відповідальністю "Біграйт Інвест" () в реєстрації податкової накладної № 9 від 28.08.2019р. в Єдиному реєстрі податкових накладних за № 1287405/41719639 від 23.09.2019р.;

- зобов`язати Державну фіскальну службу України (, Львівська площа, 8, м.Київ, 04053) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 28.08.2019р. № 9 подану товариством з обмеженою відповідальністю "Біграйт Інвест" ();

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДФС у Миколаївській області про відмову товариству з обмеженою відповідальністю "Біграйт Інвест" () в реєстрації податкової накладної № 10 від 29.08.2019р. в Єдиному реєстрі податкових накладних за № 1288647/41719639 від 24.09.2019р.;

- зобов`язати Державну фіскальну службу України (, Львівська площа, 8, м.Київ, 04053) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 29.08.2019 р. № 10 подану товариством з обмеженою відповідальністю "Біграйт Інвест" ().

Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що товариство мало взаємовідносини з ТОВ "Констант Агро" щодо переробки давальницької вировини, що використовується позивачем в господарській діяльності для виготовлення соєвої олії та макухи. Згідно умов договору від 05.12.2018р. № 0512/1-18 позивач передає на переробку сировину - боби сої, а ТОВ "Констант Агро" переробляє сировину за оплату та повертає вироблений товар - макуху та олію соєву. Позивачем відповідно до Порядку № 117 від 21.02.2018р. "Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних" (далі - порядок № 117) було складено податкові накладні, які позивач направив для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, але реєстрація була зупинена на підставі п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України (далі - ПК України). Проте, позивач вважає, що зупинення реєстрації податкових накладних є протиправною дією відповідача, оскільки фіскальний орган зобовязаний у Квитанціях вказувати на конкретний вид критерію, який встанволений пп.1.6 п.1 Критеріїв. Визначення контролюючим органом в конкретній квитанції конкретного критерію изику прямо впливає а можливість надання в подальшому платником податків відповідних документів , перелік яких передбачений п.14 Порядку № 117. Позивач не погоджується з оскаржуваними рішеннями, оскільки госпдарська діяльність позивача підтверджується первинними документами, на підставі яких складались податкові накладні, та які надавались позивачем на вимогу контролючому органу.

Відповідачі позов не визнали, надали відзив, в якому просили в його задоволенні відмовити. Свою позицію представник відповідачів аргументував тим, що реєстрація податкової накладної позивача була зупинена на підставі п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України. Згідно квитанції, підставою для зупинення реєстрації зазначеної накладної є те, що вона відповідає п.п.16 п.1 Критеріїв ризиковості платника податку. Підставою відмови у реєстрації вказаної накладної стало ненадання платником податків необхідних документів, а саме розрахункових документів, банківських виписок з особового рахунку. Оцінка ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється ДПС шляхом проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям. Моніторинг здійснюється ДПС на підставі аналізу даних звітних показників платника податку, наявної податкової інформації, а також інформації поданої платником податку за формою згідно з додатком до цих Критеріїв, яка відображає специфіку господарської діяльності платника податку окремо за кожним видом економічної діяльності, якщо така інформація враховано комісією ДПС України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладною в ЄРПН або відмову в такій реєстрації. Відповідно до Рішень комісії ДФС вбачається, що підставою для відмови у реєстрації податкових накладних позивача було не надання платником податку первинних документів щодо постачання/придбання щодо постачання /придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, акти приймання-передачі товарів, розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків що в свою чергу призвело до порушення вимог встановлених п.14 Порядку.

Крім того, представник відповідачів зазначив у відзиві на позовну заяву, що сплачена позивачем сума судового збору в розмірі 15368,00гн. розрахованан позивачем із кількості 8 немайнових вимог. У свою чергу, як зазначає відповідач, за подання позовної заяви сума судового збору, яка підлягала сплаті становить 7684,00грн. відповідно до п.3 ч.2 ст.4 закону України "про судовий збір" та з урахуванням мінімального прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2019р., що становить 1921,00грн. Відповідач вважає, що позовні вимоги до ДФС є похідними від вимог до Головного управління ДФс у Миколаївській області та посилається на Пленум Вищого адміністративного суду України у постанові від 05.02.2016р. № 2 "Про судову практику застосування адміністративними судами окремих положень Закону України від 08.07.2011р. 3674-VI "Про судовий збір". Таким чином, на думку відповідача, за подання даного позову сума судового збору , що підлягаал сплаті становить 11526,00грн. (1921,00*4=7684,00грн.).

В судове засідання 26.11.2019 представники сторін не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином.

Суд розглянув справу в порядку спрощеного провадження без проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Дослідив матеріали справи, суд встановив наступне.

ТОВ "Біграйт Інвест"» є юридичною особою, що знаходиться за адресою: Миколаївська область, м. Миколаїв, вул.Артилерійська, 10, офіс 21, . Основним видом діяльності приватного підприємства згідно КВЕД 46.21 - є оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин (а.с15).

05.12.2018р. позивач уклав з ТОВ "Констант Агро" укладений договір на переробку давальницької сировини № 0512/1-18, за яким позивач передає на переробку сировину - боби сої, а ТОВ "Констант Агро" переробляє сировину за оплату та повертає вироблений товар - макуху та олію соєву. Після здіснення перробки соєвих бобів та отримання готової продукції позивач реалізує готову продукцію макуху та олію соєву, та з урахуванням норм податкового законодавства, реєструє податкові накладні в ЄРПН

На виконання вимог ст. 201 ПК України позивачем направлено до комісії Головного управління ДФС у Миколаївській області повідомлення № 10 від 14.09.19р., № 8 від 14.09.19р., № 9 від 14.09.19р., № 11 від 16.09.19р. та копії відповідних документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.

Про їх прийняття ДФС України були надіслані квитанції на адресу позивача, відповдіно до яких платника податку повідлмлено, що "Документ прийнято до районного рівня. Документ прийнято".

Проте, 23.09.2019р. позивачем отримано від Центрального органу (ДФС України) Рішення комісії яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної або відмову в такій реєстрації за № 1287398/41 7 N639 від 23.09.2019р. про відмову у реєстрації податкової накладної № 8 від 29.08.2019p на суму 350202,07грн. та Рішення за № 1287405/4179639 від 23.09.2019р. про відмову у реєстрації податкової накладної № 9 від 28.08.2019р на суму 337930,34грн.; а 24.09.2019р. ТОВ «Біграйт Інвест» отримало через «Електронний кабінет платника податків» від Центрального органу (ДФС України) Рішення за № 1288650/41719639 від 24.09.2019р. про відмову у реєстрації податкової накладної № 7 від 24.08.2019р. на cvmv 359909,56грн. та рішення за № 1288647/41 77639 від 24.09.2019р. про відмову у реєстрації податкової накладної № 10 від 29.08.2019р на суму 377062,00грн.

Не погоджуючись з отриманими рішеннями, позивачем через «Електронний кабінет платника податків» були надіслані на адресу відповідача пояснення з копіями первинних документів, підтверджують реальність господарських операцій.

Дослідив матеріали справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.201.1 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до п.201.10 Кодексу, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Відповідно до п.201.16 Кодексу реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.6 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України №117 від 21.02.2017, у разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну / розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.

Пунктом 10 Порядку, передбачено, що критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДПС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади.

Відповідно до п.п.2.1 п.2 2.1. Критеріїв ризиковості платника податку і здійснення операцій податкові накладні/розрахунки коригування, які затверджені наказом ДФС України від 05.11.2018, складені платниками податку, перевіряються на відповідність ознакам ризиковості здійснення операцій: обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній / розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку(ий) подано на реєстрацію в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 рази, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеного у податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75 відсотків загального такого залишку) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД та послуг з кодами згідно з ДКПП, перелік яких визначено ДПС відповідно до додатка, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в Таблиці даних платника податку як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);

Відповідно до п.21 Порядку, підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено;

ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку;

надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Вирішуючи по суті зазначений спір, суд виходить з того, що підставами для зупинення реєстрації податкової накладної є відповідність податкової накладної критеріям ризиковості у п.п.1.6 п.1 Критеріїв ризиковості платника податку і здійснення операцій.

Але, який самий абзац п.п.1.6 п.1 Критеріїв став підставою для зупинення реєстрації податкових накладних позивача, відповідач не зміг обґрунтувати.

На вимогу відповідача, позивачем надані пояснення та документи що на переконання суду доводять реальність та товарність його господарських операцій з іншими підприємствами.

Судом встановлено, що надані позивачем документи на адресу відповідача, цілком відповідають вимогами п.14 Порядку необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

З самих Рішень про відмову в реєстрації податкових накладних вбачається, що вони прийняті з підстав того, що не надання платником податку копій документів, розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків.

Але, суд звертає увагу, що зазначена підстава є лише цитатою з п.21 Порядку, та є досі абстрактною та формальною.

У самих Рішеннях відсутня будь-яка конкретизація, яких документів не вистачило для прийняття комісією ДПС рішення про реєстрацію податкових накладних.

Крім того, всі претензії відповідачів, як під час зупинення реєстрації, так і під час відмови в реєстрації податкових накладних стосувалися надання розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків, прооте таку документи надані позивачем до матеріалів справи та підтверджують обгрунтованість позиції позивача.

В оскаржуваних рішеннях відповідачем зазначена лише юридична оцінка (кваліфікація), але не викладено жодної фактичної обставини, стосовно якої така оцінка (кваліфікація) надана.

Посилання на те, що формою Рішення, постановою Кабінету Міністрів України №117 від 21.02.2017 Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних не передбачено більш детального визначення підстав відмови у реєстрації, судом не приймається, як неналежне та таке, що суперечить принципу належного впорядкування.

В Рекомендації Ради Європи, зокрема Резолюцію 77 (31) про захист особи від актів адміністративних органів, зазначено, що обов`язок органу інформувати про мотиви свого рішення, віднесений до одного з п`ять основних складових (принципів) адміністративної процедури.

Фактичні, а не формальні підстави відмови у реєстрації податкових накладних, відповідачі не змогли навести і у судовому засіданні, обмежившись посиланням, на наявність у відповідача такого повноваження на зупинення реєстрації та відмову у реєстрації.

Так, законодавством дійсно надано право ДПС України на відмову у реєстрації податкових накладних, з підстав того, що надання платником податку копій документів, але це не є безумовним повноваженням яке не потребує доказування або будь-якої аргументації.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, саме відповідачі повинні надати суду докази про те, що первинні документи ТОВ «Біграйт Інвест»» не є достатніми, для прийняття рішення про реєстрацію податкових наклданих.

При цьому, відповідачі повинні конкретизувати зазначені помилки, щоб платник податків мав можливість або їх виправити або оскаржити.

Відповідно до вимог ч.2 ст.71 КАС України відповідачем не доведено правомірність свого рішення щодо відмови у реєстрації податкових накладних.

За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Щодо суми сплаченого позивачем судового збору в розмірі 15368,00грн., суд зазначає таке.

Відповідно до Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано юридичною особою сплачується судовий збір, ставка якого визначена цим же законом та становить 1 розмір прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що з 01.01.2019р. складає 1921,00грн. Позивач заявляючи вісім немайнових вимог до двох відповідачів сплатив 15368,00грн. (1921,00*8=15368,00грн.).

Так, відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір", у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

При цьому, Верховний Суд у постанові від 12.11.2019 року у справі № 640/21330/18 дійшов наступного висновку: " ... Системний аналіз частини першої статті 6 Закону України "Про судовий збір", частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України дає підстави для висновку, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов`язати прийняти рішення, вчинити дії або утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дії чи бездіяльності є однією вимогою."

Отже, з урахуванням висновку Верховного Суду, позивач мав сплатити судовий збір як за чотири вимоги немайнового характеру, тобто 7684,00грн.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

В даному випадку позивачем сплачено судовій збір в більшому розмірі, ніж встановлено законом, а саме більше на 7684,00грн.

В свою чергу, суд звертає увагу відповідача, що постанова Пленуму ВАСУ № 2 від 05.02.2016 року має рекомендаційний характер, про що зазначено в пункті 2 постанови.

Відповідно до вимог ст.139 КАС України, сума сплаченого позивачем судового збору в розмірі 7684,00,00 грн. підлягає відшкодуванню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів пропорційно.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Біграйт Інвест" (вул. Артилерійська, 10, офіс 21, м. Миколаїв, 54001, ) до Головного управління ДФС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ) , Державної фіскальної служби України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04053, ) задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДФС у Миколаївській області про відмову Товариству з обмеженою відповідальністю "Біграйт Інвест" () в реєстрації податкової накладної № 7 від 24.08.2019р. в Єдиному реєстрі податкових накладних за № 1288650/41719639 від 24.09.2019р.

3. Зобов`язати Державну фіскальну службу України (, Львівська площа, 8, м.Київ, 04053) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 24.08.2019 р. № 7 подану товариством з обмеженою відповідальністю "Біграйт Інвест" ().

4. Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДФС у Миколаївській області про відмову товариству з обмеженою відповідальністю "Біграйт Інвест" () в реєстрації податкової накладної № 8 від 29.08.2019р. в Єдиному реєстрі податкових накладних за № 1287398/41719639 від 23.09.2019р.

5. Зобов`язати Державну фіскальну службу України (, Львівська плоїла, 8, м.Київ, 04053) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 29.08.2019 р. № 8 подану товариством з обмеженою відповідальністю "Біграйт Інвест" ().

6. Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДФС у Миколаївській обласп про відмову товариству з обмеженою відповідальністю "Біграйт Інвест" () в реєстрації податкової накладної № 9 від 28.08.2019р. в Єдиному реєстрі податкових накладних за № 1287405/41719639 від 23.09.2019р.

7. Зобов`язати Державну фіскальну службу України (, Львівська площа, 8, м.Київ, 04053) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 28.08.2019р. № 9 подану товариством з обмеженою відповідальністю "Біграйт Інвест" ().

8. Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДФС у Миколаївській області про відмову товариству з обмеженою відповідальністю "Біграйт Інвест" () в реєстрації податкової накладної № 10 від 29.08.2019р. в Єдиному реєстрі податкових накладних за № 1288647/41719639 від 24.09.2019р.

9. Зобов`язати Державну фіскальну службу України (, Львівська площа, 8, м.Київ, 04053) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 29.08.2019 р. № 10 подану товариством з обмеженою відповідальністю "Біграйт Інвест" ().

10. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, 39394277) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Біграйт Інвест" (вул. Артилерійська, 10, офіс 21, м. Миколаїв, 54001, ) судовий збір в розмірі 3842,00 грн.

11. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Деравної фіскальної служби України (, Львівська площа, 8, м.Київ, 04053) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Біграйт Інвест" (вул. Артилерійська, 10, офіс 21, м. Миколаїв, 54001, ) судовий збір в розмірі 3842,00грн.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя І. А. Устинов