Справа № 272/1144/19
Суддя: Палазюк В. М.
Дата ухвалення: 2020-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №: 272/1144/19
Провадження № 2-а/272/1/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2020 року

Андрушівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді - Палазюк В.М.

при секретарі Смолінській І.П.

за участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача Грабчука О.В.

відповідача - Драчука І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Андрушівка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до начальника відділу контролю за використанням та охороною земель Драчука Івана Степановича, Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області. про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася в суд з адміністративним позовом , в якому зазначає, що постановою старшого державного інспектора у сфері контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель у Житомирській області - начальника відділу контролю за використанням та охороною земель у Андрушівському, Бердичівському, Любарському, Ружинському, Чуднівському районах Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру в Житомирській області від 06.08.2019 року її визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.53-1КУпАП . В оскаржуваній постанові зазначено, що приватним виробничим підприємством фірма «ВОЛ», директором якої є вона, самовільно використовується земельна ділянка площею 0, 3460 га. під господарськими будівлями і дворами за адресою АДРЕСА_1 району, оскільки право власності або право користування за даною юридичною особою не зареєстроване. Крім того самовільно використовується земельна ділянка площею 6.3840 га., оскільки відповідне рішення про передачу вказаної земельної ділянки у власність або в користування відсутнє.

Їй не вручено весь пакет документів, а лише копія протоколу та постанови, які вона отримала одночасно 07.09.2019 року поштовим відправленням.

Позивач вважає, що викладення обставин правопорушення не відповідає дійсності і дана постанова є незаконною, оскільки в справі про притягнення її до відповідальності відсутні будь-які докази, які свідчать про самовільне зайняття земельної ділянки, зокрема фото- та відео фіксація факту поверхневого обробітку грунту , а також документи які б давали можливість ідентифікувати земельні ділянки.

З огляду на вищезазначене позивач просить скасувати постанову від 06.08.2019 про накладення на неї адміністративного стягнення , а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно неї закрити.

Представник відповідачів надав до суду відзив на адміністративний позов, в якому просив відмовити в задоволенні адміністративного позову про скасування зазначеної постанови. В обгрунтування зазначив, що приватне виробниче підприємство фірма «ВОЛ», самовільно зайняло земельні ділянки, що було встановлено за результатами перевірки, яка була проведена у відповідності до законодавства та складено відповідні акти. Оскільки перевірка проводилась за об`єктом, а не за суб`єктом, тому представник фірми не запрошувався. Однак ОСОБА_1 як директор фірми «ВОЛ» була присутня при складенні протоколу, від надання пояснень та підписання якого відмовилась в присутності свідків. Про дату розгляду протоколу вона була повідомлена, однак не з`явилась, тому копії їй були направлені поштовим відправленням. Драчук І.С. додав, що ОСОБА_1 притягнута до відповідальності лише за самовільне використання земельних ділянок , які знаходяться поза межами об`єктів нерухомості.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали з підстав, викладених в позовній заяві.

Відповідач Драчук І.С. позовні вимоги не визнав з підстав викладених в відзиві.

Представник Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, яке було залучене до участі в справі ухвалою суду, в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, надіслав відзив щодо не визнання позову.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 3 ст.10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель та дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право: давати обов`язкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель відповідно до їх повноважень, а також про зобов`язання приведення земельної ділянки у попередній стан у випадках, установлених законом, за рахунок особи, яка вчинила відповідне правопорушення, з відшкодуванням завданих власнику земельної ділянки збитків.

Судом встановлено, що Головним управлінням Держгеокадастру з метою розгляду листа Андрушівського ВП Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області № 1473/204/01-2019 від 13.05.2019 року призначено перевірку дотримання вимог земельного законодавства під час використання земельних ділянок за межами населених пунктів Зарубинецької сільської ради Андрушівського району (а.с.114). В ході перевірки складено акт обстеження земельної ділянки по АДРЕСА_1 та акт перевірки від 14.06.2019 року за результатами якого виявлено самовільне зайняття та використання земельної ділянки та складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом земельної ділянки від 14.06.2019 року (а.с.120-125). На підставі даних актів старшим державним інспектором з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру в Житомирській області винесено припис про усунення порушень. Також розраховано розмір заподіяної шкоди внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, що складає 8190,64 грн.(а.с.118-119, 132).

30 липня 2019 року відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення № 326-ДК/0187П/07/01-19, яким встановлено порушення вимог п «б» ст. 211 ЗК України, ст..ст. 125.126 ЗК України та ст.. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» (а.с.9).

06.08.2019 року старшшим державним інспектором з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру в Житомирській області Драчуком І.С. винесено постанову , якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.53-1 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн. (а.с.10). В постанові зазначено про обстеження земельних ділянок площами 3,96га та 2.78га.,а всього 6.73 га., на яких знаходяться об`єкти нерухомості нежитлові приміщення, що належать ПВП фірма «ВОЛ», які займають площу 0,3460га.право власності або право користування якими не зареєстровано, що є порушенням ст.ст.125.126 ЗК України. При обстеженні земельної ділянки площею 1,4 га. встановлено поверхневий обробіток грунту.

Згідно зазначеної постанови вбачається, що ПВП фірма «ВОЛ» є власником нежитлових приміщень, що розташовані на зазначених земельних ділянках та її право власності зареєстроване згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно ДКП Бердичівське МБТІ, витяг № 21932373, що не заперечується сторонами по справі.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що він був присутній при складенні протоколу , при якому була також присутня ОСОБА_1 та від підпису і пояснень відмовилась. При обстеженні земельних ділянок він присутній не був.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що вона була присутня при обстеженні земельних ділянок, оскільки є Зарубинецьким сільським головою та необхідність даної перевірки була викликана зверненнями жителів села, які вказували, що саме технікою та працівником фірми «ВОЛ» проводився поверхневий обробіток грунту. Вона особисто бачила візуально, що земельна ділянка між приміщеннями та 1.4га., що навколо башні Ромковського та артсвердловини була зорана та на ній росли рослини, які вже мали квіти жовтого та білого кольорів. По периметру виявлених посівів інспектор проводив обміри для встановлення площ земельних ділянок.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст.53-1Кодексу України про адміністративні правопорушення полягає у самовільному зайнятті земельної ділянки.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороню земель» самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Як зазначив Верховний суд у постанові від 14 березня 2019 року по справі № 902/341/17 у вирішенні питання про наявність ознак самовільного зайняття земельної ділянки необхідно враховувати, що саме по собі користування земельною ділянкою без документів, що посвідчують права на неї, не є достатньою підставою для кваліфікації такого використання земельної ділянки як самовільного її зайняття. У вирішенні таких спорів необхідним є встановлення наявності у особи, в силу закону, права на отримання земельної ділянки у власність чи в користування. Отже, самовільне зайняття земельної ділянки є відмінним від користування земельною ділянкою за відсутності належним чином оформлених документів на неї.

Разом із тим, виходячи з положень статті 377 ЦК України, статей 120, 125 ЗК України та принципу слідування юридичної долі земельної ділянки долі нерухомості, що на ній розташована, слід дійти висновку, що у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку право на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на розташовані на земельній ділянці об`єкти, оскільки право власності на будівлі, з усіма притаманними для власності складовими - володіння, користування, розпорядження ними, неможливе без перебування у власника будівель земельної ділянки, на якій розташовані об`єкти нерухомості, у власності або користуванні.

Як свідчать матеріали справи, ПВП фірма «ВОЛ», директором якої є позивач, тривалий час намагається належним чином оформити право на земельні ділянки в зв`язку із належністю фірмі о`бєктів нерухомості, право власності та підстави набуття яких не оспорюються. Однак кожен раз на своє звернення отримують відмову із різних підстав (а.с. 12-18,54).

Так, в правовій системі нашої держави діє загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. Це значить, що власнику будинку, будівлі, споруди має належати і речове право на земельну ділянку під таким будинком, будівлею, спорудою. Зумовлено це нерозривним зв`язком вказаних об`єктів, адже неможливо здійснювати правомочності власника нерухомості без користування земельною ділянкою під нею.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст.280КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається із пояснення сторін, свідків та доданих матеріалів в підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст.53-1 КУпАП, є візуальний огляд земельних ділянок та підтвердження про належність ПВП фірмі «ВОЛ» нежитлових приміщень. Із доданих матеріалів неможливо однозначно ідентифікувати земельні ділянки та їх розташування, хоч відповідач посилався на те, що дані земельні ділянки є сформованими, оскільки раніше належали реформованому КСП «Перемога».

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст.245КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Факт будь-якого правопорушення має бути підтверджено виключно допустимими та належними доказами.

Згідно зі ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Однак відповідачами не доведено належними та допустимими доказами наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 53-1 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, зібрані у справі докази в їх сукупності, вказують на наявність підстав для задоволення позову та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.53-1КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 гривень та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення

При задоволенні позову з відповідачів підлягають стягненню судові витрати в вигляді судового збору.

В задоволенні вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу суд відмовляє, оскільки документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги суду не надані, що відповідає правовій позиції Верховного суду у постанові від 23 квітня 2019 року по справі №640/8542/16-а адміністративне провадження №К/9901/11719/18, згідно якої склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Допустимими є лише ті документи на підтвердження оплати правових витрат, які відповідають встановленим вимогам (Постанова ВП ВС від 27.06.2018 р. у справі № 826/1216/16).

Керуючись ст. ст. 5,6, 8, 9, 20 ч.1, 77, 243-246, 250, 286. 293, 295, 297 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову старшого державного інспектора у сфері контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель у Житомирській області - начальника відділу контролю за використанням та охороною земель у Андрушівському, Бердичівському, Любарському, Ружинському, Чуднівському районах Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру в Житомирській області від 06.08.2019 року №326-ДК/0189По/08/01-19, про притягнення ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 прож. АДРЕСА_2 ) до адміністративної відповідальності за ст.53-1КУпАП та провадження у справі закрити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене в строки передбачені ст.286 КАС України та в порядку ст. 297 КАС України.

Суддя:В. М. Палазюк