Справа № 420/6974/19
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2020-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6974/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Держпраці в Одеській області (просп. Шевченка, 2, м. Одеса, 65044) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу,

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом (а.с. 6-12, 39, 49-51) звернувся ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці в Одеській області (далі ГУ Держпраці), в якому позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову від 12.07.2018 року № ОД466/147/НД/АВ/СПТД/ФС про накладення штрафу на ФОП ОСОБА_1 у розмірі 372 300 грн.

Позивач зазначив, що він припинив підприємницьку діяльність з 26.12.2018 року, що підтверджується детальною інформацією по фізичній особі ОСОБА_1 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на сайті Міністерства юстиції України.

15.08.2019 року у телефонному режимі посадова особа ГУ Держпраці повідомила його про бажання провести перевірку та про те, що у разі не допуску буде накладено штраф, як це було минулого разу. Після чого він прибув до ГУ Держпраці та написав лист з вимогою надати вказану постанову про накладення штрафу.

23.08.2019 року він отримав лист ГУ Держпраці від 23.08.2019 року № 13/01-33-7744, що надати постанову не представляється можливим, оскільки, другий оригінал постанови був направлений на його адресу рекомендованим листом, а тому відсутній в управлінні. У наступному він отримав копію оскаржуваної постанови.

Згідно з постановою ГУ Держпраці від 12.07.2018 року № ОД466/147/НД/АВ/СПТД/ФС, на нього накладено штраф у розмірі 372 300 грн. Постанова прийнята на підставі актів ГУ Держпраці про неможливість проведення інспекційного відвідування від 26.06.2018 року № ОД466/147/НД/АВ та від 27.06.2018 року № ОД466/147/НД/АВ. В Актах вказано, що позивач та охорона перешкоджали у проведенні перевірки відповідачем за місцем ведення підприємницької діяльності в мережі магазинів « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, 59; м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, 33; м. Одеса, булв. Лідерсовський, 5; м. Одеса АДРЕСА_2 пров. Покровський АДРЕСА_2 буд. 6. Відповідачем прийнято вимогу від 27.06.2018 року № ОД466/147/ПД, якою строк проведення інспекційного відвідування зупинено на 19 календарних днів та зобов`язано його у строк до 10 год. 00 хв. 10.07.2018 року надати документи, необхідні для проведення інспекційного відвідування.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що зі змісту актів відповідача не вбачається його дій, направлених на не допуск чи перешкоджання у проведенні перевірки. Перед проведенням перевірки відповідач не надав документів, які є підставою для проведення перевірки, а саме: наказ на проведення перевірки, направлення та службові посвідчення. Позивач не був обізнаний щодо складання актів про перешкоджання перевірки, їх не отримував, як і постанови про накладення штрафу. За адресою реєстрації місця проживання поштову кореспонденцію завжди отримував, якщо вона надходила.

Позивач не погоджується з оскаржуваною постановою, вважає її незаконною, такою, що прийнята на підставі необґрунтованих висновків, актів отже, є такою, що підлягає визнанню протиправною та скасуванню.

Наказ ГУ Держпраці від 19.06.2018 року № 797 про проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 у період з 26.06.2018 року по 27.06.2018 року (включно) здійснити позаплановий захід не містить жодної, встановленої п. 5 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю № 295, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 295 від 26.04.2017 року (далі Порядок № 295), підстави для проведення перевірки.

Накладення штрафу на підставі актів про неможливість проведення інспекційного відвідування від 26.06.2018 року № ОД466/147/НД/АВ та від 27.06.2018 року № ОД466/147/НД/АВ не передбачено п. 2 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 року № 509 (далі Порядку № 509), який на думку позивача встановлює виключний перелік підстав для накладення штрафу.

Позивач просив задовольнити позов.

Ухвалою суду від 26.11.2019 року залишено позовну заяву без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 05.12.2019 року продовжено позивачу строк для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 23.12.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 24.01.2020 року відмовлено ГУ Держпраці в Одеській області у задоволенні клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Від представника відповідача 21.01.2020 року надійшов відзив на адміністративний позов (а.с. 100-105), в якому представник вказав, що постанова № ОД446/147/НД/АВ/СПТД/ФС від 12.07.2018 року про накладення штрафу уповноваженою особою складена відповідно до вимог чинного законодавства та просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, а також звернув увагу на те, що позивач посилається у позовній заяві на Положення про Державну інспекцію України з питань праці від 06.04.2011 року № 386/2011, що втратило чинність на підставі Указу Президента № 419/2019 від 20.06.2019 року.

Представник відповідача зазначив, що з урахуванням положень ч. 4 ст. 2 Закону України «Про основні заходи державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі Закон України № 877-V), ч. 1 ст. 6 цього Закону не поширюється на ГУ Держпраці.

Законом у відповідній сфері, а саме: у сфері законодавства про працю, що встановлює особливості здійснення нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення є КЗпП України, ст. 259 якого визначено, що державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами-підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку визначеному Кабінетом Міністрів України (далі - КМУ).

Постановою КМУ від 26.04.2017 року № 295 затверджений Порядок здійснення заходів державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі - Порядок № 295). Відповідно до п. 2 Порядку № 295, діючого на час інспекційного відвідування, державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється, зокрема, у формі проведення інспекційного відвідування інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.

Представник відповідача не згодний з твердженням позивача, що інспекційне відвідування було безпідставним та незаконним, у зв`язку із відсутністю підстав проведення позапланового заходу, оскільки, і в наказі, і в направленні чітко зазначено, що позаплановий захід державного контролю за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі інспекційного відвідування і проводиться на підставі пп. 3 п. 5 Порядку № 295, згідно якого інспекційні відвідування проводяться за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатом аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту.

На підставі вказаного пп. 3 п. 5 Порядку № 295, з урахуванням листа ГУ ДФС в Одеській області, наказом № 797 від 19.06.2018 року було призначено інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 у період з 26.06.2018 року по 27.06.2018 року із виданням відповідного направлення № 15/01-29-1347 від 19.06.2018 року.

Відповідно до направлення Головного управління від 19.06.2018 року № 15/01-29- 1347, інспекторами праці 26.06.2018 року об 15 год. 00 хв. була здійснена спроба проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 , який здійснює підприємницьку діяльність в мережі магазинів « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_3 булв АДРЕСА_4 ; АДРЕСА_3 .

Представник відповідача також не згодний з твердженням позивача про порушення порядку проведення перевірки з посиланням на те, що посадовими особами ГУ Держпраці не було надано направлення на проведення перевірки, наказу та службового посвідчення.

Позивач відмовився під час інспекційного відвідування отримувати копію направлення на здійснення інспекційного відвідування та надавати будь-яку інформацію стосовно діяльності Закладу, що підтверджується відеозаписом.

Окрім того, у посадової особи Головного управління були відсутні законодавчі підстави надавати копію наказу. Відповідно до п. 9 Порядку № 295, під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред`явити об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення. Тобто не передбачено видання наказу суб`єкту господарювання на проведення заходу державного нагляду (контролю), а тому Головним управлінням було дотримано вимог передбачених ч. 3 ст. 6 Закону України № 877-V.

У зв`язку з ненаданням документів, необхідних для проведення інспекційного відвідування, та ненадання доступу до виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкту відвідування, інспектором праці було складено, відповідно до п. 16, п. 18 Порядку № 295, Акти про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування від 26.04.2018 року № ОД 466/147/НД/АВ, від 27.06.2018 року № ОД 466/147/НД/АВ та письмова вимога про надання/поновлення документів від 27.06.2018 року № ОД 466/147/ПД.

Станом на 10.07.2018 року документи, вказані у Вимозі ФОП ОСОБА_1 , надані не були.

Представник відповідача стверджує, що постанова про накладення штрафу від 12.07.2018 року № ОД 466/147/НД/АВ/СПТД/ФС є правомірною, а припинення ФОП ОСОБА_1 своєї підприємницької діяльності з 26.12.2018 року не може бути підставою для скасування постанови, оскільки, станом на дату проведення інспекційного відвідування, позивач був зареєстрований як підприємець, що в свою чергу не звільняє позивача від відповідальності після припинення підприємницької діяльності, що також зазначено у постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 року.

Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення визначає Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 № 509 (далі - Порядок № 509).

Представник відповідача стверджує, що ним при накладення штрафу на позивача дотримано вимог вказаного Порядку. На виконання положень Порядку № 509, начальником ГУ 05.07.2018 року було прийняте рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу від 05 липня 2018 року № ОД 466/147/НП/АВ/СПТД та направлено 06.07.2018 року повідомлення № 70 від 05.07.2018 року, про розгляд справи.

При винесенні постанови ГУ Держпраці керувалось ст. 259 КЗпП України, ст. 53 Закону України «Про зайнятість населення», ч. 3 ст. 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», п. 8 Порядку № 509, абзацом 7 ч. 2 ст. 265 КЗпП України, згідно якої юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу, зокрема, у разі вчинення дій, передбачених абзацом шостим цієї частини, при проведенні перевірки з питань виявлення порушень, зазначених в абзаці другому цієї частини, у стократному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення

Справа розглянута у письмовому провадженні.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 18.06.2007 року був зареєстрований як ФОП. 26.12.2018 року здійснена державна реєстрація припинення ФОП ОСОБА_1 (а.с. 27-29).

Предметом розгляду є правомірність постанови відповідача від 12.07.2018 року № ОД466/147/НД/АВ/СПТД/ФС про накладення штрафу на ФОП ОСОБА_1 у розмірі 372 300 грн. на підставі Актів ГУ Держпраці про неможливість проведення інспекційного відвідування від 26.06.2018 року № ОД466/147/НД/АВ та від 27.06.2018 року № ОД466/147/НД/АВ.

Таким чином, спірні правовідносини між ГУ Держпраці та позивачем виникли під час здійснення ним підприємницької діяльності як ФОП.

Статтею 51 ЦК України встановлено, що до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин. Згідно з ст. 52 ЦК України, фізична особа - підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернуто стягнення.

З урахуванням викладеного, є обґрунтованою позиція представника відповідача з посиланням на постанову Верховного Суду України від 05.07.2017 року по справі № 6-687цс17, припинення підприємницької діяльності ФОП не звільняє його від відповідальності після припинення підприємницької діяльності.

Відповідач є суб`єктом владних повноважень. Наказом Міністерства соціальної політики України № 340 від 27.03.2015 року затверджено Положення про Головне управління (Управління) Державної служби України з питань праці в області, відповідно до п. 1 якого, Головне управління (Управління) Державної служби України з питань праці в області є територіальним органом Державної служби України з питань праці, що їй підпорядковується. Повноваження Управлінь Держпраці поширюються на територію відповідної області.

Згідно з п. 1 Положення про Головне управління Держпраці в Одеській області (затверджено наказом Державної служби України з питань праці від 03.08.2018 року № 84), Головне управління Держпраці є територіальним органом Державної служби України з питань праці, що їй підпорядковується. Повноваження Головного управління поширюються на територію Одеської області.

11.06.2018 року до ГУ Держпраці надійшов лист ГУ ДФС в Одеській області від 08.06.2018 року, в якому ГУ ДФС повідомляло, що ним будуть проводитись фактичні перевірки суб`єктів господарювання (перелік наведений, у тому числі ФОП ОСОБА_1 ), які за своєю специфікою роботи, змінним графіком робітників, вимогам КЗпП України щодо оплати праці робітників понад урочний час, вимагають використання більшої кількості трудових ресурсів, що свідчить про можливе використання праці найманих працівників без належного оформлення трудових відносин та виплати заробітної плати у конвертах. ГУ ДФС просило ГУ Держпраці залучити до зазначених перевірок фахівців ГУ Держпраці та інформацію щодо співробітників, які будуть брати участь у проведенні спільної перевірки, надати у найкоротший термін (а.с. 107).

19.06.2018 року ГУ Держпраці, виданий наказ № 797 «Про здійснення інспекційного відвідування», в якому зазначено, що відповідно до вимог Конвенції Міжнародної організації праці № 81, яка ратифікована Законом України від 08.09.2004 року № 1985-ІУ, Конвенції Міжнародної організації праці № 129, яка ратифікована Законом України від 08.09.2004 року № 1986-ІУ, ст. 259 КЗпП України, ст. 6 Закону України «Про тимчасові особливі здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», Постанови Кабінету Міністрів України від 18.12.2017 року № 1104 «Про затвердження переліку органів державного нагляду (контролю), на які не поширюється дія Закону України «Про тимчасові особливі здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» на підставі пп. 3 п. 5 Порядку № 295, з урахуванням листа ГУ ДФС в Одеській області, вирішено: у період з 26.06.2018 року по 27.06.2018 року (включно) здійснити позаплановий захід державного контролю за додержанням законодавства про працю у формі інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 , який здійснює підприємницьку діяльність в мережі магазинів « ІНФОРМАЦІЯ_1 »: АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 та визначені 12 працівників ГУ Держпраці для здійснення вказаного інспекційного відвідування (а.с. 108-109).

19.06.2018 року видане направлення посадовим особам на здійснення інспекційного відвідування на підставі пп. 3 п. 5 Порядку № 295 у період з 26.06.2018 року по 27.06.2018 року включно ФОП ОСОБА_1 в мережі магазинів « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресами АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 (а.с. 110).

26.06.2018 року інспектором праці Смірновою А.В. складений Акт про неможливість проведення інспекційного відвідування № ОД466/147/НД/АВ, в якому зазначено, що о 15 год. 00 хв. 26.06.2018 року нею здійснено спробу проведення інспекційного відвідування, яке неможливо провести, у зв`язку з: - ненаданням інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування; - ненаданням доступу до приміщень, в яких використовується наймана праця ( АДРЕСА_3 вул. Велика Арнаутська, 59, вул. Велика Арнаутська, 33, булв. Лідерсовський АДРЕСА_4 ); - ненаданням робочого місця з можливістю ведення конфіденційної розмови з працівниками щодо предмета інспекційного відвідування: присутність ФОП ОСОБА_1 та охорони; - ненаданням можливості фіксувати проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин засобами аудіо-, фото- та відеотехніки.

Акт підписаний головним інспектором ОСОБА_2 , у графі «особи, які можуть підтвердити факт перешкоджання» зазначені інспектора Матвієнко О.В., Довгань Т.В. До того ж, у самому акті зазначено, що копію акту надіслано листом НОМЕР_1 безпосередньо ФОП ОСОБА_1 (а.с. 111-113).

27.06.2018 року інспектором праці Смірновою А.В. складений Акт про неможливість проведення інспекційного відвідування під тим же № ОД466/147/НД/АВ, в якому зазначено, що о 15 год. 00 хв. 26.06.2018 року нею здійснено спробу проведення інспекційного відвідування, яке неможливо провести у зв`язку з: - ненаданням інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування; - ненаданням для ознайомлення книг, реєстрів та документів, ведення яких передбачено законодавством про працю; - ненаданням керівником (його уповноваженим представником)/працівниками об`єкта відвідування усних або письмових пояснень з питань, що стосуються законодавства про працю: ОСОБА_3 , касир ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ОСОБА_6 , гастрономіст ОСОБА_7 , касир ОСОБА_8 , касир ОСОБА_9 , продавець ОСОБА_10 , касир ОСОБА_11 , адміністратор ОСОБА_12 та інші; - відсутністю документів, ведення яких передбачено законодавством про працю.

Акт підписаний головним інспектором Смірновою А.В., у графі «особи, які можуть підтвердити факт перешкоджання» зазначені інспектора Матвієнко О.В., Алі Т.В. До того ж, у самому Акті зазначено, що копію акту надіслано листом НОМЕР_2 безпосередньо ФОП ОСОБА_1 (а.с. 114-116).

27.06.2018 року інспектором праці Смірновою А.В. складена Вимога про надання документів № ОД466/147/ПД, в якій зазначено, що нею проводиться інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 , що здійснює підприємницьку діяльність в мережі магазинів « ІНФОРМАЦІЯ_1 »: АДРЕСА_5 АДРЕСА_6 , з 15 год. 00 хв. 26.06.2018 року по 16 год. 15 хв. 27.06.2018 року. У Вимозі також зазначено, що, у зв`язку з відсутністю документів, ведення яких передбачено законодавством про працю та неможливістю проведення інспекційного відвідування, Акт № ОД466/147/НД/АВ від 27.06.2018 року, строк проведення інспекційного відвідування зупинено на 19 календарних днів. Зобов`язано ФОП ОСОБА_1 надати у строк до 10 год. 00 хв. 10.07.2018 року документи, необхідні для інспекційного відвідування, перелік яких наведений (а.с. 117-118).

05.07.2018 року начальник ГУ Держпраці Калайда М.О. за результатами розгляду актів про неможливість проведення інспекційного відвідування № ОД466/147/НД/АВ від 26.06.2018 року та від 27.06.2018 року під тим же № ОД466/147/НД/АВ прийняв рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу № ОД466/147/НД/АВ/СПТД та розгляд призначений на 10 год. 30 хв. 12.07.2018 року (а.с. 121-123).

05.07.2018 року складено повідомлення № 70, яким повідомлено ФОП ОСОБА_1 про розгляд справи щодо вирішення питання про накладення штрафу відбудеться о 10 год. 30 хв. 12.07.2018 року. Повідомлення відправлено рекомендованим листом від 06.07.2018 року. У якості доказу направлення повідомлення наданий фіскальний чек (а.с. 119-120).

12.07.2018 року прийнята постанова про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ОД466/147/НД/АВ/СПТД/ФС. В постанові зазначено, що для проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 , який здійснював підприємницьку діяльність в мережі магазинів « ІНФОРМАЦІЯ_1 »: АДРЕСА_3 АДРЕСА_7 , АДРЕСА_6 , було направлено 12 посадових осіб ГУ Держпраці.

За зазначеними адресами в мережі магазинів « ІНФОРМАЦІЯ_1 » наймані особи, особисто ФОП ОСОБА_1 , та викликана об`єктом відвідування охорона до центрального офісу за адресою АДРЕСА_3 , створювали перешкоди в діяльності інспекторів праці.

На ФОП ОСОБА_1 накладений штраф у розмірі 372 300,00 грн.

Також зазначено, що сума штрафу підлягає сплаті протягом одного місяця. Дата набрання законної сили постанови 12.08.2018 року. Строк пред`явлення до виконання 12.11.2018 року (а.с. 124-127).

Постанова направлена на адресу місця реєстрації ФОП ОСОБА_1 , проте копія повідомлення про отримання постанови або повернення поштової кореспонденції до суду не надано (а.с. 129).

Крім того, відповідно до ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», яка регламентує питання строків пред`явлення виконавчих документів до виконання, виконавчі документи, за якими стягувачем є держава або державний орган можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Відповідачем не зазначено у відзиві та не надано до відзиву доказів щодо пред`явлення постанови про накладення штрафу у встановлений строк для виконання, тобто до 12.11.2018 року.

Таким чином, відповідачем не спростоване твердження позивача про його необізнаність про прийняття оскаржуваної постанови про накладення на нього штрафних санкцій.

Дослідивши надані сторонами заяви по суті, докази, суд дійшов висновку, що відповідачем при здійсненні інспекційного відвідування та прийнятті оскаржуваного рішення не дотримані вимоги ст. 19 Конституції України, відповідно до якої, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підстави, порядок, процедура здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, встановлений Законом України № 877-V, Порядком № 295 (діючим на час проведення інспекційного відвідування позивача).

Частиною 4 ст. 2 Закону України № 877-V щодо сфери дії цього Закону встановлено, що заходи контролю здійснюються органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.

Відповідно до ч. 5 ст. 2 Закон,у зазначені у ч. 4 цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, ч. 1, 4, 6-8, абз. 2 ч. 10, ч. 13 та 14 ст. 4, ч.1-4 ст. 5, ч. 3 ст. 6, ч.1-4 та 6 ст. 7, ст. 9, 10, 19, 20, 21, ч. 3 ст. 22 цього Закону.

Аналіз вказаної норми Закону свідчить про те, що норм Закону України № 877-V повинні дотримуватися всі органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, а також зазначені норми, які повинні бути дотримані вказаними органами у будь-якому випадку.

Відповідно до п. 2 Порядку № 295, контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань, зокрема, інспекторами праці виконавчих органів міських рад міст обласного значення (з питань своєчасної та у повному обсязі оплати праці, додержання мінімальних гарантій в оплаті праці, оформлення трудових відносин).

Постанова Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 року № 295, якою затверджений Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2019 року по справі винесена постанова по № 826/8917/17 визнана нечинною.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року № 823 затверджений новий Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю.

Проте, оскільки, визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням, та станом на момент здійснення інспекційного відвідування фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , яке відбулось в червні 2018 року, діяв Порядок № 295, він розповсюджується на спірні правовідносини.

Зокрема, підстави проведення інспекційних відвідувань щодо додержання законодавства про працю встановлені також у п. 5 Порядку № 295.

Частинами 1-4 ст. 7 Закону України № 877-V, дотримання вимог, які відповідач зобов`язаний забезпечити, встановлено, що для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.

На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

У посвідченні (направленні) на проведення заходу зазначаються: найменування органу державного нагляду (контролю), що здійснює захід; найменування суб`єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснюється захід; місцезнаходження суб`єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу, щодо діяльності яких здійснюється захід; номер і дата наказу (рішення, розпорядження), на виконання якого здійснюється захід; перелік посадових осіб, які беруть участь у здійсненні заходу, із зазначенням їх посади, прізвища, ім`я та по батькові; дата початку та дата закінчення заходу; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд, інспектування тощо); підстави для здійснення заходу; предмет здійснення заходу; інформація про здійснення попереднього заходу (тип заходу і строк його здійснення).

Посвідчення (направлення) є чинним лише протягом зазначеного в ньому строку здійснення заходу.

Згідно з ч. 3 ст. 6 Закону, суб`єкт господарювання повинен ознайомитися з підставою проведення позапланового заходу з наданням йому копії відповідного посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Дослідивши наказ на проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 та, видане на його підставі, направлення, суд дійшов висновку, що вони не відповідають вимогам Закону, зокрема, у зв`язку з відсутністю зазначення підстав прийняття рішення про здійснення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 . Ні в наказі, ні в направленні підстави не наведені.

Відповідач у відзиві, запереченнях стверджує, що такою підставою є пп. 3 п. 5 Порядку № 295.

Відповідно до пп. 3 п. 5 Порядку № 295, інспекційні відвідування проводяться за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту.

Таким чином, посилання в направленні лише на пп. 3 п. 5 Порядку № 295, який передбачає прийняття рішення керівником органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з декількох підстав, не може свідчати про те, що в направленні зазначена підстава проведення інспекційного відвідування та виключає можливість суб`єкта господарювання бути обізнаним та оцінити правомірність здійснення інспекційного відвідування.

Відповідач у відзиві посилається на порушення позивачем ст. 11 Закону України № 877-V, відповідно до якої суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) зобов`язаний допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю) за умови дотримання ними порядку здійснення державного нагляду (контролю), передбаченого цим Законом. Тобто вказана норма дійсно встановлює обов`язок суб`єкта господарювання допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю), але лише за умови дотримання ними порядку здійснення державного нагляду (контролю), передбаченого цим Законом.

У той же час, ст. 10 Закону встановлено права суб`єкта господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю), у тому числі право вимагати від посадових осіб органу державного нагляду (контролю) додержання вимог законодавства; не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду (контролю), якщо посадова особа органу державного нагляду (контролю) не надала копії документів, передбачених цим Законом, або якщо надані документи не відповідають вимогам цього Закону.

Зміст ст. 10 Закону свідчить про те, що від посадових осіб вимагається не тільки пред`явити посвідчення та надати направлення на перевірку, але вказане направлення повинно відповідати вимогам Закону України № 877-V.

Відсутність в направленні чітко визначеної підстави для проведення інспекційного відвідування призвело до невиконання вимог з ч. 3 ст. 6 Закону України № 877-V, відповідно до якої, суб`єкт господарювання повинен ознайомитися з підставою проведення позапланового заходу з наданням йому копії відповідного посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Суд вважає, що вищевикладене вже було достатньою підставою для не допуску посадових осіб контролюючого органу до перевірки.

Судом також досліджено наявність підстави, встановленою пп. 3 п. 5 Порядку, для проведення інспекційного відвідування позивача.

Відповідно до пп. 3 п. 5 Порядку № 295, підставою для інспекційного відвідування може бути не просто рішення керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин. Таке рішення повинно бути прийняте за результатами аналізу інформації, отриманої, по перше, із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, по друге з джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту, а саме: 1) за зверненням працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю; 2) за зверненням фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин; 4) за рішенням суду, повідомленням правоохоронних органів про порушення законодавства про працю; 5) за повідомленням посадових осіб органів державного нагляду (контролю), про виявлені в ході виконання ними контрольних повноважень ознак порушення законодавства про працю; 6) за інформацією (визначено якою саме) органів Держстату, ДФС та його територіальних органів, Пенсійного фонду України та його територіальних органів; 7) за інформацією профспілкових органів про порушення прав працівників, які є членами профспілки, виявлених в ході здійснення громадського контролю за додержанням законодавства про працю.

Аналіз підпунктів 1, 2, 4-7 п. 5 свідчить про те, що вказана інформація повинна містити відомості про порушення законодавства про працю.

Обґрунтовуючи правомірність прийняття рішення про перевірку позивача, відповідач посилався на інформацію, отриману від ГУ ДФС в Одеський області.

Відповідно до пп. 6 п. 5 Порядку № 295, підставою для інспекційного відвідування може бути не просто рішення керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, а рішення за чітко визначеною Порядком інформацією ДФС та її територіальних органів, а саме про: - невідповідність кількості працівників роботодавця обсягам виробництва (виконаних робіт, наданих послуг) до середніх показників за відповідним видом економічної діяльності; - факти порушення законодавства про працю, виявлені у ході здійснення контрольних повноважень; - факти провадження господарської діяльності без державної реєстрації у порядку, встановленому законом; - роботодавців, що мають заборгованість із сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі, що перевищує мінімальний страховий внесок за кожного працівника.

Відповідач надав копію листа ГУ ДФС в Одеський області, яку вважав інформацією ГУ ДФС для прийняття рішення про проведення перевірки позивача.

Дослідивши вказаний лист, суд дійшов висновку, що в ньому відсутня інформація відносно позивача у розумінні пп. 6 п. 5 Порядку № 295, оскільки, вказаний лист є фактично повідомленням Головного управлінням ДФС відповідача про проведення ним фактичних перевірок, у тому числі у ФОП ОСОБА_1 , та клопотанням про залучення до зазначених перевірок фахівців ГУ Держпраці з наданням у найкоротший термін інформації щодо співробітників, які будуть приймати участь у проведенні спільної перевірки. ГУ ДФС посилається лише на можливість використання праці найманих працівників без належного оформлення трудових відносин у зазначених в листі суб`єктів господарювання, у тому числі ФОП ОСОБА_1 (а.с. 107).

Таким чином, вказаний лист не містить жодної інформації встановленої пп. 6 п. 5 Порядку № 295 конкретно щодо ФОП ОСОБА_1 .

Враховуючи вказані обставини, суд вважає, що підстави встановлені законом для здійснення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 у відповідача були відсутні, наказ виданий протиправно. Відповідно, не можуть бути законним та правомірним видане на підставі вказаного наказу направлення на перевірку позивача.

Відповідач у відзиві посилається на складення у відповідності до вимог законодавства актів про неможливість здійснення інспекційного відвідування № ОД466/147/НД/АВ від 26.06.2018 року та від 27.06.2018 року під тим же № ОД466/147/НД/АВ на не виконання позивачем Вимоги про надання документів. Саме за результатами розгляду цих документів керівником ГУ Держпраці прийняте рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу № ОД466/147/НД/АВ/СПТД та призначений розгляд на 10 год. 30 хв. 12.07.2018 року.

Таким чином, приймаючи рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу, керівник ГУ Держпраці повинен оцінити правомірність дій, як суб`єкта господарювання, так і посадових осіб ГУ Держпраці, правомірність складання актів про неможливість здійснення перевірки, їх відповідність вимогам законодавства, достовірність та достатність доказів, для призначення справи щодо накладення штрафу до розгляду.

Згідно з наказом на перевірку ФОП ОСОБА_1 , вона повинна була здійснюватися у період з 26.06.2018 року по 27.06.2018 року в мережі магазинів « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресами: АДРЕСА_8 Одеса, вул АДРЕСА_7 59, АДРЕСА_7 , булв АДРЕСА_6 , тобто за 4 адресами, а на перевірку направлено 12 посадових осіб ГУ Держпраці.

Відповідачем, а саме інспектором праці Смірновою А.В., складено два Акта про неможливість проведення інспекційного відвідування № ОД466/147/НД/АВ: - від 26.06.2018 року, із зазначенням одразу три адреси (м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, 59, вул. Велика Арнаутська, 33, булв. Лідерсовський, буд. 5), за якими перевіряючих не допущено до перевірки, що не може відповідати дійсним обставинам (відповідач не міг одночасно на всіх адресах (26.06.2018 року о 15 год. 00 хв.) починати перевірки); - від 27.06.2018 року без зазначення адресу об`єкта перевірки.

Акти складені за формою, затвердженою Наказом Мінсоцполітики № 1338 від 18.08. 2017 року. Вказана форма передбачає складення її інспектором, яким здійснено спробу проведення інспекційного відвідування. Проте, суд вважає, що це не визначає, що в акті не повинні бути зазначені всі інспектори, які прибули на перевірку та пред`явили свої посвідчення, що в актах, складених інспектором праці Смірновою А.В. відсутнє.

В наданих копіях Актів про неможливість проведення інспекційного відвідування № ОД466/147/НД/АВ від 26.06.2018 року та від 27.06.2018 року відсутні відомості про вручення актів суб`єкту господарювання, зазначено про направлення лише копії акту листом безпосередньо ФОП ОСОБА_1 . Проте, водночас, доказів отримання ФОП ОСОБА_1 вказаних копій актів до суду не надано.

Пунктом 16 Порядку № 295 встановлено, що у разі створення об`єктом відвідування перешкод у діяльності інспектора праці (відмова у допуску до проведення відвідування (ненадання інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування; перешкода в реалізації інших прав, передбачених п. 11 цього Порядку), відсутності об`єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням (адресою, зазначеною в ЄДРЮО, ФОП та ГФ, інших документах, що стали підставою для проведення відвідування), відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, складається акт про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування із зазначенням відповідних причин, який за можливості підписується керівником об`єкта відвідування або іншою уповноваженою особою.

Відповідно до п. 18 Порядку, у разі відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, об`єкту відвідування надсилається копія акта про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування та письмова вимога із зазначенням строку поновлення документів. На час виконання такої вимоги строк проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування зупиняється.

Таким чином, пункти 16 та 18 встановлюють різні підстави для складання акту про неможливість здійснення інспекційного відвідування, а саме: - відмова у допуску до проведення відвідування та здійснення інших перешкод в його проведенні; - відсутність на час перевірки документів, ведення яких передбачено законодавством про працю. В останньому випадку, крім акту, надсилається письмова вимога із зазначенням строку поновлення документів.

Відповідачем, а саме інспектором праці Смірновою А.В. складено два Акта про неможливість проведення інспекційного відвідування № ОД466/147/НД/АВ від 26.06.2018 року та від 27.06.2018 року, а також нею 27.06.2018 року складена Вимога № ОД466/147/ПД про надання документів до 10.07.2018 року, та зупинено інспекційне відвідування на 19 календарних днів, тобто до 16.07.2018 року включно.

Вказане виключає прийняття будь-яких рішень за результатами інспекційного відвідування до 16.07.2018 року, проте вже 05.07.2018 року начальник ГУ Держпраці Калайда М.О. за результатами розгляду актів про неможливість проведення інспекційного відвідування № ОД466/147/НД/АВ від 26.06.2018 року та від 27.06.2018 року під тим же № ОД466/147/НД/АВ прийняв рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу № ОД466/147/НД/АВ/СПТД та розгляд призначений на 10 год. 30 хв. 12.07.2018 року.

12.07.2018 року прийнята постанова № ОД466/147/НД/АВ/СПТД/ФС про накладення штрафу на ФОП ОСОБА_1 у розмірі 372 300 грн., тобто фактично під час зупинення інспекційного відвідування.

Крім того, у Вимозі відсутні відомості про вручення її ФОП ОСОБА_1 , або направлення рекомендованим листом. Такі докази не надані до відзиву.

Відповідач у відзиві стверджує, що ним дотримано вимоги Порядку № 509.

Відповідно до п. 6 вказаного Порядку в редакції на час виникнення спірних правовідносин, про розгляд справи уповноважені посадові особи письмово повідомляють суб`єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Зміст п. 6 Порядку № 509 свідчить про те, що ГУ Держпраці повинен був будь-яким засобом повідомити позивача про час розгляду питання щодо накладення штрафу, тобто позивач повинен бути обізнаним про вказані обставини та дату, час розгляду питання про накладення штрафу.

Вказане підтверджується змістом п. 7 Порядку в редакції на час виникнення спірних правовідносин, відповідно до якого справа розглядається за участю представника суб`єкта господарювання, щодо якої порушена справа. Справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його проінформовано відповідно до п. 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду.

Між тим, у якості доказів повідомлення позивача про розгляд справи наданий лише фіскальний чек щодо відправки. Належних та достовірних доказів про повідомлення ФОП ОСОБА_1 про дату, час розгляду питання про накладення на нього штрафу до суду не надано.

Розглянувши надані учасниками справи докази, суд дійшов висновку, що відповідач як суб`єкт владних повноважень не надав жодних належних та допустимих доказів про обізнаність позивача у складанні відповідачем актів про неможливість здійснення інспекційного відвідування, вимоги про витребування документів, повідомлення про розгляд питання про накладення штрафу та жодних належних та допустимих доказів про отримання копій вказаних документів позивачем.

Правомірним є посилання позивача на ту обставину, що, відповідно до п. 2 Порядку № 509 в редакції на час спірних правовідносин, такої підстави для накладення штрафу як акт про неможливість здійснення інспекційного відвідування не зазначено, проте наявні лише рішення суду та акти про встановлені порушення.

Акт про неможливість проведення інспекційного відвідування як підстава для накладення штрафу зазначена в Порядку, затвердженому постановою КМУ № 823 від 21.08.2019 року.

Частиною 5 ст. 242 КАС України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так, Верховний Суд у постанові від 02.10.2018 року по справі № 826/6247/15 по податковій справі зазначив, що він погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що з метою дотриманням балансу публічних і приватних інтересів, встановлені умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, зокрема документальних позапланових невиїзних. Лише їх дотримання може бути належною підставою наказу про проведення перевірки. З наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Невиконання вимог пп. 78.1.4 п.78.1 ст. 78 та п. 79.2 ст. 79 ПК України призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Суд вважає, що по даній справі, у зв`язку з призначенням перевірки відносно позивача без встановлених законом підстав, без зазначення вказаних підстав в наказі, направленні на перевірку призводить до визнання її незаконною.

Статтею 3 Закону України № 877-V встановлені основні принципи державного нагляду (контролю), якими є, зокрема, гарантування прав та законних інтересів кожного суб`єкта господарювання; об`єктивності та неупередженості здійснення державного нагляду (контролю); здійснення державного нагляду (контролю) лише за наявності підстав та в порядку, визначених законом; презумпції правомірності діяльності суб`єкта господарювання у разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків суб`єкта господарювання та/або повноважень органу державного нагляду (контролю).

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Судом встановлена відсутність підстав для проведення інспекційного відвідування, позбавлення права позивача на участь у прийнятті оскаржуваного рішення (не доведено належними та допустимими доказами отримання, складених відповідачем копій актів, вимоги, повідомлення, постанови), прийняття рішення про вирішення питання про накладення штрафу та оскаржуваної постанови під час зупинення проведення інспекційного відвідування, відповідно до Вимоги від 27.06.2018 року, на 19 календарних днів.

Постанова відносно позивача не виконана. Штраф не сплачений. Відповідачем не зазначено у відзиві та не надано до відзиву доказів щодо пред`явлення постанови про накладення штрафу у встановлений строк для виконання, тобто до 12.11.2018 року, так як відповідно до ст.12 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи, за якими стягувачем є держава або державний орган можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

В оскаржуваній поставі взагалі відсутні підстави застосування штрафу у вказаному розмірі. Посилання на КЗпП України відсутнє.

У відзиві відповідач зазначив, що вказаний штраф застосований на підставі абз. 7 ч. 2 ст. 265 КЗпП України, згідно якої юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу, зокрема, в разі вчинення дій, передбачених абзацом шостим цієї частини (недопущення до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні), при проведенні перевірки з питань виявлення порушень, зазначених в абзаці другому цієї частини, у стократному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення.

Проте, Законом України від 12.12.2019 року № 378-ІХ внесені зміни у вказану норму та передбачений штраф у шістнадцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення.

Згідно з ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Статтею 76 КАС України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З урахуванням встановлених фактів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Частиною 1 ст. 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Суд вважає, що з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань підлягають стягненню на користь позивача судові витрати у розмірі 3723,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 3, 6, 7, 9, 12, 13, 139, 241-246 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління Держпраці в Одеській області (просп. Шевченка, 2, м. Одеса, 65044, ) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці в Одеській області від 12.07.2018 року № ОД466/147/НД/АВ/СПТД/ФС про накладення штрафу на ФОП ОСОБА_1 у розмірі 372 300 грн.

Стягнути з Головного управління Держпраці в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 3723,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили у порядку ст. 255 КАС України.

Рішення суду може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів у порядку ст.ст. 293, 295-297 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва

.