Справа № 160/11472/19
Суддя: Рищенко Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2020-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рищенка А.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецтехоснастка» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування податкових повідомлень-рішень,-
ВСТАНОВИВ:
15.11.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю «Спецтехоснастка» (далі - позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі - відповідач), в якій просить:
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Підготовче засідання призначене на 22.01.2020 відкладене на 29.01.2020, у зв`язку з перебуванням судді Рищенка А.Ю. у відрядженні.
Відповідно до ч. 4 статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється
Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
За таких обставин, суд вважає за можливе розгляд справи здійснити в порядку письмового провадження на підставі наявних у ній доказів.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на підставі направлень, виданих ГУ ДФС у Дніпропетровській області, відповідно до п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п. 75.1 ст. 75, п. 77.1, п. 77.4, ст. 77, п. 82.1 ст. 82 ПК України, плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків за І квартал 2019, на підставі наказу ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 05.03.2019 № 1381-п проведена документальна планова виїзна перевірка ТОВ «Спецтехоснастка» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 по 31.12.2018, відповідно до затвердженого переліку питань документальної перевірки.
- п.п. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14, п.п. 14.1.257 п. 14.1 ст. 14, п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135 п. 138.2 ст. 138 ПК України № 2755-VІ від 02.12.2010р., зі змінами та доповненнями, в зв`язку з чим зменшено збитки на загальну суму 2 143 412,00 грн., в тому числі: 2018 рік у сумі 2 143 412,00 грн., у тому числі: 2016 рік 2 125 945,00 грн., 2017 рік 17 467,00 грн.;
- п.п. 14.1.257 п. 14.1 ст. 14, п. 185.1 ст. 185, п. 186.4 ст. 186, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, 189.1 ст. 189, п. 190.2 ст. 190, п. 198.3 , п. 198.5 ст. 198 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VІ (із змінами та доповненнями), в результаті чого:
занижено податок на додану вартість на загальну суму 711 378,00 грн., в тому числі: січень 2016 6 389,00 грн.; лютий 2016 966,00 грн.; березень 2016 2 049,00 грн.; квітень 2016 3 066,00 грн.; травень 2016 6 758,00 грн.; червень 2016 15 423,00 грн.; липень 9 458,00 грн.; серпень 2016 4 655,00 грн.; вересень 2016 5 664,00 грн.; жовтень 2016 14 541,00 грн.; травень 2017 11 559,00 грн.; червень 2017 8 127,00 грн.; липень 2017 10 825,00 грн.; серпень 2017 30 219,00 грн.; грудень 2017 12 650,00 грн.; січень 2018 217 128,00 грн.; лютий 2018 18 948,00 грн.; березень 2018 37 969,00 грн.; квітень 2018 76 616,00 грн.; травень 2018 12 772,00 грн.; червень 2018 10 551,00 грн.; липень 2018 17 648,00 грн.; серпень 2018 16 313,00 грн.; вересень 2018 16 754,00 грн.; жовтень 2018 112 365,00 грн.; листопад 2018 24 085,00 грн.; грудень 2018 7 853,00 грн. та зменшено від`ємного значення за грудень 2018 на загальну суму 145 732,00 грн. ;
- п. 201.10 ст. 201 розділу VI ПК України від 02.12.2010 № 2755-VІ (із змінами та доповненнями), що несе за собою відповідальність визначену згідно п.120-1.2 ст. 120-1нового кодексу України від 02.12.10 № 2755-VІ (із змінами та доповненнями) буде донараховано штрафну (фінансову) санкцію;
- п.п. 266.2.1 п. 266.2, п.п. 266.3.3 п. 266.3, п.п. 266.5.1 п. 266.5 ст. 266 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VІ (із змінами та доповненнями), в результаті чого занижено податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на загальну суму 131 418,32 грн., в тому числі: 2016 рік - у сумі 19 296,36 грн.; 2017 рік - у сумі 51 823,04 грн.; 2018 рік - у сумі 60 298,92 грн.
Не погодившись з висновками Акту перевірки ТОВ «Спецтехоснастка» звернулось до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області із запереченнями за вих. № 185 від 10.07.2019.
Не погодившись з окремими положеннями винесених податкових повідомлень-рішень, 15.08.2019 ТОВ «Спецтехоснастка», скориставшись своїм правом на адміністративне оскарження, подало скаргу до Державної фіскальної служби України.
Правомірність винесених ГУ ДФС у Дніпропетровській області податкових повідомлень-рішень є предметом розгляду даної адміністративної справи.
На підставі Акта перевірки відповідачем було встановлено порушення ТОВ «Спецтехоснастка» п.п. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14, п.п. 14.1.257 п. 14.1 ст. 14, п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135 п. 138.2 ст. 138 ПК України та зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі: 2016 рік 2 125 945,00 грн.; 2017 рік 2 143 723,00 грн.; 2018 рік 2 143 723,00 грн.
Товариство згодне із розміром зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у сумі 670 477,00 грн., що визначено у вказаному податковому повідомленні-рішенні та не згодне із розміром зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування на прибуток у сумі 1 473 246,00 грн. (заниження фінансового результату за рахунок відображення в бухгалтерському та податковому обліку підприємства курсової різниці по договору від 29.07.2014 № 29072014 про надання поворотної фінансової допомоги, узгодженої між фізичною особою ОСОБА_1 та ТОВ «Спецтехоснастка»), що відповідає сумі податку на прибуток у розмірі 18% - 265 184,28 грн.
Так, 29.05.2014 між ТОВ «Спецтехоснастка» та фізичною особою ОСОБА_1 укладено договір № 29072014 про надання поворотної фінансової допомоги.
Відповідно до умов договору, фізична особа ОСОБА_1 надає ТОВ «Спецтехоснастка» поворотну фінансову допомогу згідно з протоколом зборів учасників ТОВ «Спецтехоснастка». Поворотна фінансова допомога надана в іноземній валюті в сумі 49 358,1 Євро та 493 030,71 дол.США.
Додатковою угодою від 22.12.2014 № 1 внесено зміни до договору про надання поворотної фінансової допомоги та розділ 3 договору викладено у такій редакції: «Загальна сума поворотної фінансової допомоги належить поверненню частинами в термін 30 календарних днів з моменту пред`явлення Стороною ( ОСОБА_1 ) відповідної письмової вимоги».
Отримання фінансової допомоги від фізичної особи ОСОБА_1 в бухгалтерському обліку позивача відображено в іноземній валюті, яка еквівалентна гривні України, а саме: Дт 6852 «Розрахунки з іншими кредиторами» Кт 714 «Доходи від операційної курсової разниці» - 1 233 994,73 грн. Дт 945 «Витрати від операційної курсової різниці» Кт 6852 «Розрахунки з іншими кредиторами» 2 707 240,41 грн.
Частиною 1 статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За приписами ч. 2 ст. 524 ЦК України сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 по справі № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18) визначено, що у разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику.
Відповідно до п.п. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Підпунктом 14.1.257 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що фінансова допомога - це фінансова допомога, надана на безповоротній або поворотній основі.
При цьому поворотна фінансова допомога - це сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов`язковою до повернення.
Згідно п.п. 134.1.1. п. 134.1 ст. 134 ПК України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.
Відповідно до п. 135.1 ст. 135 ПК України базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.
В свою чергу, слід зазначити, що розділом ІІІ «Податок на прибуток підприємств» ПК України не передбачено коригування фінансового результату до оподаткування на різниці по поворотній фінансовій допомозі, а отже такі операції відображаються згідно з правилами бухгалтерського обліку при формуванні фінансового результату.
Фінансовий результат, визначається у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку (далі - П(С)БО), розраховується за принципом: доходи мінус витрати, визначені відповідно до ПБО.
Доходи визнаються згідно з П(С)БО 15. Відповідно до зазначеного стандарту дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов`язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства).
Слід зазначити, що отримання поворотної фінансової допомоги не призводить до збільшення активів або зменшення зобов`язань і до зростання власного капіталу.
Витрати визнаються відповідно до П(С)БО 16. Згідно із зазначеним стандартом витратами звітного періоду визнається або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводять до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками).
Згідно із зазначеними бухгалтерськими записами отримання позивачем поворотної фінансової допомоги (та її повернення) не призводить до виникнення доходів і витрат як у бухгалтерському, так і податковому обліку.
А отже, слід дійти висновку, що ТОВ «Спецтехоснастка» не порушувало п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135 ПК України та не занижувало фінансовий результат і відповідно об`єкт оподаткування за 2016 рік на загальну суму 1 473 246 грн., що відповідає сумі податку на прибуток у розмірі 18% - 265 184,28 грн.
На підставі Акта перевірки контролюючим органом було встановлено порушення ТОВ «Спецтехоснастка» п.п. 266.2.1 п. 266.2, п.п. 266.3.3 п. 266.3, п.п. 266.5.1 п. 266.5 ст. 266 ПК України та застосовано штрафні (фінансові) санкції на підставі абз. 1 п. 123.1 ст. 123 ПК України, у зв`язку з чим збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості в загальній сумі 143 465,18 грн. (за податковими зобов`язаннями збільшення + 114 772,14 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 28 693,04 грн.).
Так, за період з 01.01.2016 по 31.12.2018 ТОВ «Спецтехоснастка», не декларувало податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, по об`єктам, зокрема:
- Цілісний майновий комплекс (підприємство кінотеатр «Аврора»), в тому числі окремо стояча двоповерхова будівля кінотеатру з підвалом, розташований за адресою: м. Кам`янське, пр. Ювілейний, буд. 1Б;
- Дільниця по виробництву технологічної оснастки, розташована за адресою: м. Кам`янське, провулок 3-й Травневий, буд. 10;
- Виробничий комплекс, розташований за адресою: м. Кам`янське,, провулок 3-й Баглійський, 10А;
- Будівлі і споруди фабрики хімчистки одягу та прибудови до них, розташовані за адресою: м. Кам`янське, вул. Васильєвська, 122.
Позивач згоден із розміром збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості в загальній сумі 69 211,32 грн. (об`єкти Цілісний майновий комплекс (підприємство кінотеатр «Аврора»), м. Кам`янське. пр. Ювілейний, буд. 1Б; Будівлі і споруди фабрики хімчистки одягу та прибудови до них: м. Кам`янське, вул. Васильєвська, 122 та частково об`єкти: Дільниця по виробництву технологічної оснастки, розташована за адресою: м. Кам`янське, провулок 3-й Травневий, буд. 10, Виробничий комплекс, розташований за адресою: Кам`янське, провулок 3-й Баглійський, 10А) та не згоден із розміром збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки у сумі 45 558,82 грн.
Окрім того, позивач згоден з нарахованими штрафними (фінансовими) санкціями (штраф) у розмірі 17 302,83 грн., та не згоден із нарахованими (фінансовими) санкціями (штрафом) у сумі 11 390,21 грн.
Відповідно п.п. 266.1.1 п. 266.1 ст. 266 ПК України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.
Згідно з п.п. 266.2.1 п. 266.2 ст. 266 ПК України об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.
Підпунктом 266.3.3 пункту 266.3 статті 266 ПК України база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності юридичних осіб, обчислюється такими особами самостійно виходячи із загальної площі кожного окремого об`єкта оподаткування на підставі документів, що підтверджують право власності на такий об`єкт.
Відповідно до п.п. «є» 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України не є об`єктом оподаткування: будівлі промисловості, зокрема виробничі корпуси, цехи, складські приміщення промислових підприємств.
Державним комітетом України по стандартизації, метрології та сертифікації наказом від 17.08.2000 № 507 затверджено і введено в дію Державний класифікатор будівель та споруд ДК 018-2000, який призначений для використання органами центральної та місцевої виконавчої та законодавчої влади, фінансовими службами, органами статистики та всіма суб`єктами господарювання (юридичними та фізичними особами) України. Об`єктами класифікації в ДК 018-2000 є будівлі виробничого та невиробничого призначення та інженерні споруди різного функціонального призначення.
Відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, будівлі промисловості (криті будівлі промислового призначення, наприклад, фабрики, майстерні, бойні, пивоварні заводи, складальні підприємства тощо) віднесено до підрозділу "Будівлі нежитлові" група 125 "Будівлі промислові та склади" клас 1251 "Будівлі промисловості".
До будівель промисловості відносяться об`єкти нерухомості, які відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000 належать до класу 1251 "Будівлі промисловості", який в свою чергу включає підкласи: 1251.1 - "Будівлі підприємств машинобудування та металообробної промисловості", 1251.2 - "Будівлі підприємств чорної металургії". 1251.3 - "Будівлі підприємств хімічної та нафтохімічної промисловості", 1251.4 - "Будівлі підприємств легкої промисловості, 1251.5 - "Будівлі підприємств харчової промисловості". 1251.6 - "Будівлі підприємств медичної та мікробіологічної промисловості", 1251.7 - "Будівлі підприємств лісової деревообробної та целюлозно-паперової промисловості", 1251.8 - "Будівлі підприємств будівельної індустрії, будівельних матеріалів та індустрії, будівельних матеріалів та виробів, скляної та фарфоро-фаянсової промисловості", 1251.9 - "Будівлі інших промислових виробництв, включаючи поліграфічне".
Судом встановлено, що згідно Експертного висновку АС8 № 193080, виданого Державним підприємством «Державний науково-дослідний інститут автоматизованих систем в будівництві» об`єкти: Дільниця по виробництву технологічної оснастки, розташована за адресою: м. Кам`янське, провулок 3-й Травневий, буд. 10; Виробничий комплекс, розташований за адресою: м. Кам`янське,, провулок 3-й Баглійський, 10А, відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000 належать до класу 1251 «Будівлі промисловості» (за виключенням адміністративно-побутового комплексу 32, тротуару І, будівлі контори складу Є1, тротуару І), а відтак, позивач правомірно скористався пільгою передбаченою п.п. «є» п.п. 266.2.2 ст. 266 ПК України.
Таке правозастосування відповідає висновку Верховного Суду, викладеному ним у постанові від 31.01.2018 у справі № 822/2624/16 (провадження К/9901/1438/17).
На підставі Акта перевірки відповідачем було встановлено порушення ТОВ «Спецтехоснастка» 185.1 ст. 185, п. 186.4 ст. 186, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п. 189.1 ст. 189, п. 190.2 ст. 190, п. 198.3, п. 198.5 ст. 198 ПК України, у зв`язку з чим зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку, у зв`язку з чим визначено податкове зобов`язання з ПДВ та підприємство зобов`язано сплатити суму податку у розмірі 662 160,00 грн., та штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 165 540,00 грн.
Товариство згодне з визначенням податкового зобов`язання з ПДВ в розмірі 84 873,00 грн., у вказаному податковому повідомленні - рішенні та не згодне із визначенням податкового зобов`язання з ПДВ у сумі 572 287,00 грн. (поставка товару неналежної якості від нерезидентів D-M-E Europe C.V.B.A (Бельгія), ORO Met d.o.o (Словенія), Baris Ambalaj (Туреччина), технічно неминучий брак у виробництві, продаж основних засобів нижче балансової (залишкової) вартості нежитлове вбудоване приміщення ( АДРЕСА_1 . Кам`янське, вул. АДРЕСА_2 , 3 (69,4 кв. АДРЕСА_1 .)).
Окрім того, товариство згодне з нарахованими штрафними (фінансовими) санкціями (штрафом) у розмірі 21 219,00 грн., та не згодне із нарахованими штрафними (фінансовими) санкціями (штрафом) у розмірі 144 321,00 грн.
Відповідно до умов контракту Продавець зобов`язується виготовити, поставити та передати у власність Покупця, а Покупець прийняти та сплатити частини к прес-формам для лиття пластмас виготовлених за кресленнями Покупця.
При отриманні вищевказаних ТМЦ ТОВ «Спецтехоснастка» було виявлено брак.
Згідно рекламаційного акту та додаткової угоди від 12.01.2018 № 3А вартість робіт по усуненню браку на виробах, які було поставлено D-M-E Europe C.V.B.A (Бельгія) склала 30 000,00 Євро. Сторони домовилися, що компенсацію у розмірі 30 000,00 Євро буде зараховано в рахунок погашення кредиторської заборгованості.
Згідно оборотно-сальдової відомості (рахунок 632) кредиторську заборгованість перед нерезидентом D-M-E Europe C.V.B.A (Бельгія) у сумі 30 000,00 Євро у січні 2018 списано (Дт 632 «Розрахунки з іноземними постачальниками» Кт 717 «Дохід від списання кредиторської заборгованості»).
Також встановлено, що між ТОВ «Спецтехоснастка» (Покупець) та ORO Met d.o.o (Словенія) (Продавець) укладено контракт від 23.09.2015 № 150923.
Відповідно до умов контракту Продавець зобов`язується виготовити, поставити та передати у власність Покупця, а Покупець прийняти та сплатити частини к прес-формам для лиття пластмас виготовлених за кресленнями Покупця.
При отриманні вищевказаних ТМЦ ТОВ «Спецтехоснастка» було виявлено брак.
Згідно рекламаційного акту від 12.12.2017 № 03/17 та додаткової угоди від 12.12.2017 № 3А, інвойса № 17-352-000046 від 11.05.2017, додатка від 11.04.2017 № 44 вартість робіт по усуненню браку на виробах, які було поставлено ORO Met d.o.o (Словенія) склала 600,00 Євро. Сторони домовилися, що компенсацію у розмірі 600,00 Євро буде зараховано в рахунок погашення кредиторської заборгованості.
Згідно обороно-сальдової відомості (рахунок 632 «Розрахунки з іноземними постачальниками») кредиторську заборгованість перед нерезидентом ORO Met d.o.o (Словенія) у сумі 600,00 Євро у грудні 2017 списано (Дт 632 «Розрахунки з іноземними постачальниками» Кт 717 «Дохід від списання кредиторської заборгованості»).
Підпунктом 14.1.185 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що постачання послуг - будь-яка операція, що не є постачанням товарів, чи інша операція з передачі права на об`єкти права інтелектуальної власності та інші нематеріальні активи чи надання інших майнових прав стосовно таких об`єктів права інтелектуальної власності, а також надання послуг, що споживаються в процесі вчинення певної дії або провадження певної діяльності.
Відповідно до п.п. 14.1.191 п. 14.1 ст. 14 ПК України постачання товарів - будь-яка передача права на розпоряджання товарами як власник, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду.
Пунктом 185.1 ст. 185 ПК України визначено, що об`єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.
Відповідно до п. 187.1 ст. 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Пунктом 188.1 ст. 188 ПК України визначено, що база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів.
Згідно приписів п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Отже, сама по собі операція відшкодування витрат на усунення недоліків товару (перегляд ціни), передбачена ст. 678 ПК України, не є операцією з постачання послуг у розумінні ПК України, а відповідно підстав для нарахування ПДВ не вбачається.
Більш того, слід зазначити, що у кожному випадку при розмитненні товару (комплектуючих), які поставлялися нерезидентами, ТОВ «Спецтехоснастка» сплатило ПДВ згідно вимог чинного законодавства України.
Що стосується контракту від 28.07.2015 № BRS_STO_001 який укладено між ТОВ «Спецтехоснастка» (Покупець) та нерезидентом Baris Ambalaj (Туреччина) (Продавець), то відповідно до вимог останнього Постачальник зобов`язується виготовити, поставити та передати у власність, а Замовник прийняти і сплатити пластмасові етикетки (товар).
При розмитненні означеного товару ТОВ «Спецтехоснастка» сплатило ПДВ згідно вимог чинного законодавства.
В ході здійснення господарської діяльності підприємства було встановлено брак товару.
Питання поставки товару неналежної якості було врегульовано сторонами наступним чином: нерезидентом було здійснено відшкодування у вигляді списання боргу (кредиторської заборгованості) на суму 3 636,19 Євро, що відповідно було зафіксовано сторонами контракту у додатку № 1А від 24.04.2017.
З огляду на викладене, слід також зазначити, що при списанні кредиторської заборгованості, яка виникла при імпорті товарів, розрахунки з постачальником-нерезидентом за які проведено не в повному обсязі, об`єкта оподаткування в розумінні п. 185.1 ст. 185 ПК України та підстав для нарахування податкових зобов`язань, визначених п. 198.5 ст. 198 ПК України, не виникає, оскільки у такій ситуації податкові зобов`язання з ПДВ платником податку не нараховуються.
В даному випадку, беззаперечно, наявна розумна економічна причина списання бракованого товару. Сама по собі відсутність прибутків за результатами придбання та списання бракованого товару не спростовує правильності відображення ТОВ «Спецтехоснастка» в податковому обліку наслідків таких операцій.
Окрім того, при проведенні перевірки встановлено, що Товариство у перевіряємому періоді в бухгалтерському обліку підприємства відобразило списання невиправного технічно неминучого (нормативного) браку (Дт 23 «Виробництво» Кт 24 «Брак у виробництві».
Перевіряючі дійшли висновку, що ТОВ «Спецтехоснастка» податкові зобов`язання з податку на додану вартість не нарахувало, податкові накладні в ЄРПН не зареєструвало (відсутні). І такими чином, підприємство в порушення п. 189.1 ст. 189, 198.5 ст. 198 ПК України занизило податкові зобов`язання з ПДВ.
Згідно з п. 14 П(С)БО 16, до складу інших прямих витрат включаються, зокрема, втрати від браку. Для обліку браку призначено рахунок 24 «Брак у виробництві». За Дт якого відображається повна вартість виявленого браку (Дт 24 Кт 23 «Виробництво»), за Кт списання на виробничу собівартість продукції (Дт 23 Кт 24).
З 01.01.2015 податок на прибуток обчислюється виходячи з бухгалтерського фінрезультату оподаткування (згідно з П(С)БО чи МСФЗ), відкоригованого на різниці, передбачені розділом III ПК України.
Наразі ПК України не передбачає коригувань фінрезультату до оподаткування в частині виробничого браку продукції будь-якого виду. Тобто, податково-прибутковий облік витрат й оприбуткування матеріалів від браку продукції повністю збігається з бухобліком.
Вартість неминучого остаточного браку враховується в об`єкті обкладення податком на прибуток (фінрезультаті до оподаткування) у частині собівартості виробленої продукції під час її реалізації.
А відтак, підприємство не повинно нараховувати податкові зобов`язання за операцією відображення технічно неминучого браку. Адже, вартість технічно неминучого остаточного браку включається до виробничої собівартості продукції (п.п. 11, 14П(С)БО 16 «Витрати»). Таким чином, є безпосередній зв`язок з оподатковуваними операціями в межах господарської діяльності. Іншими словами, технічно неминучий брак не можна вважати негосподарським використанням матеріалів.
Щодо продажу основних засобів нижче балансової (залишкової) вартості нежитлове вбудоване приміщення ( АДРЕСА_1 . Кам`янське, вул. Ковалевича, 3 (69,4 кв.м.), то з цього приводу суд також вважає за необхідне зазначити, що позивачем при продажу нежитлового вбудованого приміщення ( АДРЕСА_1 . Кам`янське, вул. АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 (69,4 кв.м.) було замовлено Звіт про незалежну оцінку його ринкової вартості (Виконавець ТОВ ЕКФ «Рейтинг» ідентифікатор по базі ФДМУ Докемент № 2672089_16022018_1), згідно якого ринкова вартість означеного нежитлового вбудованого приміщення складає 68 760,00 грн., без врахування ПДВ, що нижче балансової (залишкової) вартості 628 078,00 грн., на яку донараховано відповідачем податок на додану вартість.
На підставі Акту перевірки встановлено відсутність складання та/або реєстрації протягом граничного строку, передбаченого ст. 201 ПК України, податкових накладних на суму ПДВ 763 679,93 грн., в зв`язку з чим попереджено про необхідність скласти та/або зареєструвати податкові накладні та згідно зі ст. 120-1 ПК України застосовано штраф у розмірі 50% у сумі 381 839,97 грн. за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг).
Пунктом 201.1 статті 201 ПК України визначено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені. У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.
Згідно із п. 120-1.1 ст.120-1 ПК України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:
10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;
20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;
30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;
40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;
50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.
З огляду на вищезазначені норми суд доходить висновку, що штрафні (фінансові) санкції, згідно з пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України, можуть бути застосовані лише у разі, якщо платник податків - продавець товарів/послуг був зобов`язаний, відповідно до вимог ПК України, скласти та зареєструвати податкову накладну, однак своєчасно цього не зробив.
Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно з ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в розмірі 19 210,00 грн., що документально підтверджується платіжним дорученням № 1903 від 14.11.2019.
З урахуванням того, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню повністю, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 19 210,00 грн. підлягає стягненню на користь позивача.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250 КАС України, суд,-
ВИРІШИВ:
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецтехоснастка» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 КАС України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень КАС України.

Повний текст рішення суду складений 19 лютого 2020 року.

Суддя А. Ю. Рищенко