Справа № 320/31/19
Суддя: Патратій О.В.
Дата ухвалення: 2020-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2020 року м. Київ № 320/31/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Патратій О.В., розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОЛЕНДІНВЕСТ"

про стягнення податкового боргу в розмірі 26 557,17 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Головне управління Державної фіскальної служби у Київській області звернулось до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОЛЕНДІНВЕСТ" (далі - відповідач), в якому просить стягнути податковий борг у розмірі 26 557,17 грн.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду м від 04 січня 2019 року зазначений адміністративний позов передано на розгляд до Окружного адміністративного суду м. Києва.

31.01.2019р. матеріали позовної заяви надійшли до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Згідно з Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказаний адміністративний позов 01.02.2019р. передано судді Патратій О.В.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.02.2019р. відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощене позовне провадженні без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні).

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що станом на дату звернення до суду за відповідачем обліковується податковий борг з податку на нерухоме майно на загальну суму 11 757,57 грн. та по земельному податку з юридичних осіб на суму 14 799,60 грн.

Відповідачем відзиву на позовну заяву подано не було, хоча ухвала про відкриття провадження у справі від 04.02.2019р. була отримана відповідачем 21.02.2019р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 946.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРОЛЕНДІНВЕСТ" не перебуває в процесі припинення.

При цьому, судом враховується, що ухвала розміщена в Єдиному державному реєстрі судових рішень, до якого всі зацікавлені особи маються вільний та безкоштовний доступ.

Станом на час розгляду справи до суду будь-які відомості про зміну місцезнаходження відповідача не надходили.

Враховуючи неподання відповідачем заперечень проти позовних вимог та доказів на їх підтвердження, суд відповідно до ст. ч.6 ст. 162 КАС України розглядає справу на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши обставини справи та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРОЛЕНДІНВЕСТ" () має статус юридичної особи, що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРОЛЕНДІНВЕСТ" перебуває на податковому обліку в Броварській ОДПІ ГУ ДФС у Київській області як платник земельного податку з юридичних осіб та платник податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Відповідно до інтегрованих карток платника податків станом на час подання позову сума податкового боргу Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРОЛЕНДІНВЕСТ" становить 26 557,17 грн., яка складається з податку на нерухоме майно на загальну суму 11 757,57 грн. та по земельному податку з юридичних осіб на суму 14 799,60 грн.

Зазначена сума податкового боргу виникла на підставі самостійно узгоджених сум податкових зобов`язань, зокрема, відповідачем було подано податкову декларацію з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на 2018 рік. Станом на день звернення до суду нараховано за II та III квартали 2018 року - 3118,38 грн., в рахунок погашення яких сплачено лише 756,04 грн.

Також посадовими особами ГУ ДФС у Київській області було проведено ряд камеральних перевірок, за результатами яких було складено наступні акти:

- акт від 26.01.2018 №371/10-36-51-01/37747670 на підставі якого було прийнято податкове повідомлення-рішення від 10.05.2018 № на суму 2036,74 грн. та податкове повідомлення-рішення від 10.05.2018 № на суму 563,09 грн.;

- акт від 05.09.2018 №3320/10-36-51-01/37747670 на підставі якого було прийнято податкове повідомлення-рішення від 25.10.2018 № на суму 119,00 грн. та податкове повідомлення-рішення від 25.10.2018 № на суму 6 968,70 грн.

Вказані вище суми податкових зобов`язань не були сплачені в повному обсязі, залишок несплаченого з податку на нерухоме майно становить 11 757,57 грн.

Щодо земельного податку з юридичних осіб, то відповідачем подано податкову декларацію з плати за землю, якою визначено щомісячні зобов`язання по 1742,51 грн. по земельному податку на 2018 рік. Так за серпень, вересень, жовтень нараховано та не сплачено - 5227,53 грн.

Також посадовими особами ГУ ДФС у Київській області було проведено ряд камеральних перевірок, за результатами яких було складено наступні акти:

- акт від 17.07.2018 №2276/10-36-51-01/37747670 на підставі якого було прийнято податкове повідомлення-рішення від 22.08.2018 № на суму 4374,30 грн.;

- акт від 04.10.2018 №4260/10-36-51-05/37747670 на підставі якого було прийнято податкове повідомлення-рішення від 12.10.2018 № на суму 2999,75 грн.

Вказані вище суми податкових зобов`язань не були сплачені в повному обсязі, залишок несплаченого земельного податку становить 14 799,60 грн.

Відповідач податкові повідомлення-рішення не оскаржував, відтак податковий борг становить - 26 557,17 грн.

На виконання вимог ст.59 ПКУ, ГУ ДФС у Київській області було направлено відповідачу податкову вимогу форми «Ю» від 31.07.2017 № 3962-17, яка згідно поштового конверту та відмітці Укрпошти було повернуто за закінченням терміну зберігання.

Ураховуючи суми грошових зобов`язань, які самостійно задекларовані відповідачем, у останнього обліковується податковий борг, у зв`язку з чим, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Статтею 67 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Підпунктом 16.1.4. пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України встановлено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до підпунктів 16.1.3, 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний: подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Підпунктами 14.1.39, 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Пунктом 54.1 статті 54 Податкового кодексу України визначено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно зі статтею 269 Податкового кодексу України платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі.

Пунктом 287.1 статті 287 Податкового кодексу України встановлено, що власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

Пунктом 287.3 статті 287 Податкового кодексу України передбачено, що податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Відповідно до підпункту 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 Податкового кодексу України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Згідно з підпунктом 266.7.5 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України платники податку - юридичні особи самостійно обчислюють суму податку станом на 1 січня звітного року і до 20 лютого цього ж року подають контролюючому органу за місцезнаходженням об`єкта/об`єктів оподаткування декларацію за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками поквартально.

Відповідно до підпункту 266.10.1 пункту 266.10 статті 266 Податкового Кодексу України податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується: юридичними особами - авансовими внесками щокварталу до 30 числа місяця, що наступає за звітним кварталом, які відображаються в річній податковій декларації.

Абзацом 1 пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України визначено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В силу приписів пункту 56.11 статті 56 Податкового кодексу України, не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

Отже заборгованість, яка виникла у зв`язку з несплатою відповідачем задекларованих у вищевказаних податкових деклараціях грошових зобов`язань, є узгодженою.

Що стосується заборгованості позивача, що виникла на підставі вказаних вище податкових повідомлень-рішень, суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

З урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили (п.56.18. ст.56 ПК України).

Позивачем не надано доказів оскарження вищевказаних податкових повідомлень-рішень в адміністративному чи судовому порядку, а тому визначені ними грошові зобов`язання вважаються узгодженими.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Пунктом 87.9 статті 87 Податкового кодексу України передбачено, що у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом. Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Пунктом 126.1 статті 126 Податкового кодексу України передбачено, що у разі якщо платник податків не сплачує суми самостійно визначеного грошового зобов`язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу. У визначені Податковим кодексом України строки відповідач не сплатив узгоджені суми грошових зобов`язань, тому в силу наведених норм ПК України вони набули статусу податкового боргу.

Статтею 59.1 ПК України передбачено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога надсилається також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

На виконання вимог ст. 59 ПК України ГУ ДФС у Київській області було направлено відповідачу податкову вимогу форми «Ю» від 31.07.2017 № 3962-17, яка згідно поштового конверту та відмітці Укрпошти було повернуто за закінченням терміну зберігання.

У відповідності до пункту 59.5 ст. 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

Доказів оскарження відповідачем зазначеної податкової вимоги, а також доказів сплати ним податкового боргу суду не надано.

Відповідно до абзацу 1 пункту 95.3 статті 95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Згідно з пунктом 95.4 статті 95 ПК України контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, суд, вирішуючи питання про погашення за рахунок платника податків податкового боргу, яке здійснюється шляхом стягнення коштів з рахунків у банку або за рахунок готівки, приймає рішення про стягнення з боржника коштів у рахунок погашення податкового боргу.

Наявність у відповідача спірної заборгованості станом на момент розгляду справи підтверджується витягом з картки особового рахунку платника податків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Доказів, які спростовували б доводи позивача, відповідач суду не надав.

Частиною 1 ст. 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За таких обставин суд дійшов висновку, що позивачем доведено наявність у відповідача податкового боргу та підстав для його стягнення, а тому вимога про стягнення з нього спірної заборгованості є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Враховуючи відсутність таких заходів з боку позивача, судовий збір на його користь стягненню з відповідача не підлягає.

Керуючись статтями 77, 139, 241-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з розрахункових рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОЛЕНДІНВЕСТ" () на користь бюджету через Головне управління Державної фіскальної служби у Київській області () податковий борг в загальній сумі 26 557,17 грн. (двадцять шість тисяч п`ятсот п`ятдесят сім гривень 17 коп.)

Стягувач: Головне управління Державної фіскальної служби у Київській області (03151, м. Київ, вул. Народного ополчення, 5а; )

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРОЛЕНДІНВЕСТ" (01010, м. Київ, вул. Івана Мазепи, буд. 10; )

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя О.В. Патратій