Справа № 160/12654/19
Суддя: Луніна Олена Станіславівна
Дата ухвалення: 2020-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Луніної О. С.,розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови, -
- визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №65/4.1-5/540 від 08.10 2019 року, згідно з якою на Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 8346,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що за результатами перевірки відповідача складений Акт № 65/4.1-5 від 25.09.2019, відповідно до висновків якого встановлено порушення пункту 4 частини четвертої статті 36 Закону України "Про зайнятість населення", а саме позивач, не подала звіт № 1-ПА за 2017р. до 15.01.2018р., за 2018р. до 15.01.2019р. Позивач зазначає, що у неї не було обов`язку подавати відомості про чисельність працевлаштованих осіб на тій підставі, що зареєстрованим видом її діяльності є посередництво у працевлаштуванні за кордоном. Лише сам факт реєстрації певного виду економічної діяльності сам по собі не підтверджує фактичного здійснення такої діяльності, а лише дають право на провадження певної діяльності.
Таким чином, позивач вважає, що оскаржувана постанова про накладення штрафу №ІФ373/1671/АВ/П/ТД-ФС від 14.03.2019р. винесена відповідачем не обґрунтовано, на підставі припущень та не вірного трактування норм чинного законодавства, є протиправною та порушує права позивача.
Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти позовних вимог та просив суд відмовити у задоволенні позову. Відповідач вказав, що під час проведення перевірки ФОП ОСОБА_1 встановлено, що нею не були подані обов`язкові відомості за 2017 та 2018 роки про чисельність працевлаштованих осіб у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, за погодженням з центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної політики у галузі статистики, чим порушила вимоги п.4 ч.4 ст.36 Закону України «Про зайнятість населення». Отже, оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою, складена на підставі та у відповідності до норм діючого законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.
Дослідивши чинне законодавство та матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до наказу Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області від 19 вересня 2019 року № 862-П, на підставі направлення на проведення позапланової перевірки від 19 вересня 2019 року № 254-Н головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, застрахованих осіб, зайнятість, працевлаштування інвалідів та з питань дитячої праці у Дніпровському регіоні Константиновою І .І. 25 вересня 2019 року проведена позапланова перевірка позивача ФОП ОСОБА_1 з питань додержання законодавства про зайнятість населення в частині неподання суб`єктом господарювання документів обов`язкової звітності (форма 1-ПА) за два звітні періоди підряд без поважних причин або без надання письмових пояснень про причини, що перешкоджали поданню таких документів (форма 1-ПА) (2017 та 2018 роки) щодо працевлаштованих громадян суб`єктами господарювання, які надають послуги з посередництва у працевлаштуванні та здійснюють наймання працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні у інших роботодавців за два звітні періоди підряд 2017-2018 роки.
Направлення від 19 вересня 2019 року № 254-Н надані 25 вересня 2019 року ФОП ОСОБА_1 для ознайомлення, про що свідчить її особистий підпис про його отримання.
За результатами перевірки Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області був складений Акт за результатами проведення перевірки щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства про зайнятість населення, зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю № 65/4.1-5 від 25.09.2019р.
В ході проведення перевірки встановлено, що позивачем ФОП ОСОБА_1 не були подані обов`язкові відомості за 2017 та 2018 роки про чисельність працевлаштованих осіб у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, за погодженням з центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної політики у галузі статистики.
Так, ФОП ОСОБА_1 не подав звіт № 1-ПА за 2017 рік до 15 січня 2018 року та за 2018 рік до 15 січня 2019 року, чим порушив вимоги пункту 4 частини 4 статті 36 Закону України «Про зайнятість населення».
Вказаний Акт перевірки № 65/4.1-5 підписаний позивачем із відміткою «без зауважень».
Позивач в письмових пояснення від 25.09.2019р. підтвердила, що зареєстрована як ФОП, в видах діяльності зазначені коди КВЕД 78.10, 78.20, 78.30, але за вищезазначеними КВЕДами діяльність не здійснюється. Діяльність здійснюється за КВЕД 79.11 - туристичне агентство. Звіт № 1-ПА не подавався, у зв`язку з тим, що не була проінформована про наявність такого звіту.
На підставі Акту № 65/4.1-5 та у відповідності до Порядку № 509 Головним управлінням, за порушення вимог пункту 4 частини четвертої статті 36 Закону України "Про зайнятість населення" було винесено Постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 08 жовтня 2019 року № 65/4.1-5/540 про застосування штрафу у розмірі 8 346,00 грн.
Постанова про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 08 жовтня 2019 року № 65/4.1-5/540 направлена за юридичною адресою ФОП ОСОБА_1 АДРЕСА_2 та отримана останньою 13 жовтня 2019 року.

Не погоджуючись із вказаною постановою, позивач звернулась з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам у даній справі, судом встановлено наступне..

Згідно з ч. 1 ст. 52 Закону України "Про зайнятість населення" від 05.07.2012 № 5067-VI (далі - Закон №5067) державний контроль за додержанням законодавства про зайнятість населення здійснює уповноважений орган з реалізації державної політики з питань державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства про зайнятість населення та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, в межах їх повноважень.

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 № 877-V державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища; заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

У відповідності до п. 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 96 (далі - Положення №96) Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

За приписами пп. 9 п. 4 Положення №96 Держпраці відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний контроль за дотриманням вимог законодавства про працю, зайнятість населення в частині дотримання прав громадян під час прийому на роботу та працівників під час звільнення з роботи; використання праці іноземців та осіб без громадянства; наймання працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця; дотримання прав і гарантій стосовно працевлаштування громадян, які мають додаткові гарантії у сприянні працевлаштуванню; провадження діяльності з надання послуг з посередництва та працевлаштування.

Відповідно до п. 7 даного положення Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. Держпраці може покладати виконання завдань на утворені територіальні органи за міжрегіональним принципом.

Згідно з п. 4 ч. 4 ст. 36 Закону №5067 суб`єкти господарювання, які надають послуги з посередництва у працевлаштуванні, та суб`єкти господарювання, які здійснюють наймання працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні у інших роботодавців, зобов`язані, зокрема, подавати територіальним органам центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, відомості про чисельність працевлаштованих ними осіб у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, за погодженням з центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної політики у галузі статистики.

Форма звітності № 1-ПА "Інформація про кількість працевлаштованих громадян суб`єктами господарювання, які надають послуги з посередництва у працевлаштуванні та здійснюють наймання працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в інших роботодавців" та Порядок її подання, затверджені наказом Міністерства соціальної політики від 07.08.2015 № 815, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 09.10.2015 за № 1225/27670.

Згідно з ч. 4 ст. 53 Закону №5067 у разі неподання або порушення порядку подання суб`єктом господарювання, який надає послуги з посередництва у працевлаштуванні, відповідно до цього Закону відомостей про працевлаштованих ним осіб стягується штраф у двократному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої на момент виявлення порушення.

Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 № 509 (далі - Порядок № 509).

Вказаним порядком визначено механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених ч. 2 ст.265 Кодексу законів про працю України та ч. 2-7 ст. 53 Закону України "Про зайнятість населення" (п.1 Порядку №509).

Відповідно до п. 2 Порядку № 509 штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (далі - уповноважені посадові особи).

Штрафи можуть бути накладені на підставі:

- рішення суду про оформлення трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу в разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації;

- акта про виявлення під час перевірки суб`єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, виконавчого органу міської ради міста обласного значення та сільської, селищної, міської ради об`єднаної територіальної громади.

- акта документальної виїзної перевірки ДФС, її територіального органу, в ході якої виявлені порушення законодавства про працю.

Згідно з п. 3 Порядку № 509 уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акта приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу (далі - справа).

У відповідності до вимог п. 7 Порядку №509 справа розглядається за участю представника суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду.

Приписами п. 8 Порядку № 509 визначено, що за результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі акта, зазначеного в пункті 3 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу.

Розгляд справ на підставі акта про виявлення під час перевірки суб`єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, акта, зазначеного в абзаці п`ятому пункту 2 цього Порядку, здійснюється уповноваженими посадовими особами Держпраці та її територіальних органів.

Відповідно до п. 10 Порядку № 509 постанова про накладення штрафу може бути оскаржена у судовому порядку.

Згідно з абз. 2 п. 11 Порядку № 509 не сплачені у добровільному порядку штрафи стягуються у судовому порядку територіальними органами Держпраці, виконавчими органами міських рад міст обласного значення та сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад (щодо штрафів, передбачених частинами третьою, четвертою і сьомою статті 53 зазначеного Закону).

Матеріалами справи підтверджено, що перевіркою позивача встановлено, згідно відомостей з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України позивач ФОП ОСОБА_1 на момент проведення перевірки здійснює діяльність за Код КВЕД 46.47 Оптова торгівля меблями, килимами й освітлювальним приладдям; Код КВЕД 78.10 Діяльність агентств працевлаштування; Код КВЕД 78.20 Діяльність агентств тимчасового працевлаштування; Код КВЕД 78.30 Інша діяльність із забезпечення трудовими ресурсами; Код КВЕД 79.11 Діяльність туристичних агентств (основний); Код КВЕД 79.90 Надання інших послуг бронювання та пов`язана з цим діяльність; Код КВЕД 82.30 Організування конгресів і торговельних виставок; Код КВЕД 82.99 Надання інших допоміжних комерційних послуг, н. в. і. у.; Код КВЕД 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; Код КВЕД 47.99 Інші види роздрібної торгівлі поза магазинами; Код КВЕД 63.99 Надання інших інформаційних послуг, н. в. і. у.; Код КВЕД 66.29 Інша допоміжна діяльність у сфері страхування та пенсійного забезпечення; Код КВЕД 73.12 Посередництво в розміщенні реклами в засобах масової інформації. Звіт 1ПА за 2016, 2017 рік не подавався.

Таким чином, в ході перевірки було встановлено, що ФОП ОСОБА_1 не подала звіт №1-ПА за 2017 рік до 15 січня 2018 року та за 2018 рік до 15 січня 2019 року про що сама позивач зазначила в пояснювальній записці від 25.09.2019 року, чим порушено вимоги п.4 ч.4 ст. 36 Закону України «Про зайнятість населення».

Суд звертає увагу, що вказаний Акт перевірки № 65/4.1-5 підписаний позивачем із відміткою «без зауважень».

Щодо доводів позивача про фактичне нездійснення такого виду діяльності, як « 78.10. Діяльність агентств працевлаштування» Національної класифікації видів економічної діяльності ДК009:2010 (далі - КВЕД) суд зазначає наступне.

Зазначений основний вид діяльності « 78.10. Діяльність агентств працевлаштування» було вказано особисто позивачем на власний розсуд, відтак позивачем повинні враховуватись і обов`язки, передбачені таким кодом, позивачем не надано до суду належних, допустимих, достатніх та беззаперечних доказів на підтвердження доводів щодо нездійснення такого виду діяльності.

Також, суд акцентує увагу, що в листі №20153 від 27.09.2019р. про виконання припису, позивачем зазначено, що виявлені під час перевірки порушення були усунуті, звіти подані та в подальшому позивач зобов`язується дотримуватися законодавства України.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 28 лютого 2018 року по справі № 818/584/17 (№ К/9901/381/17), вказано, що виконання позивачем вимог припису підтверджує факт визнання ним порушень трудового законодавства, відображеного в акті перевірки. Сам по собі припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання, його вимоги направлені лише на подальше недопущення порушення вимог законодавства про працю.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Щодо визначеної суми штрафу зазначеної в оскаржуваній постанові, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 4 статті 53 Закону України «Про зайнятість населення» у разі неподання або порушення порядку подання суб`єктом господарювання, який надає послуги з посередництва у працевлаштуванні, відповідно до цього Закону відомостей про працевлаштованих ним осіб стягується штраф у двократному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої на момент виявлення порушення, а саме: 2 * 4173,00 грн. = 8346,00 грн., де: - 2 - коефіцієнт (двократний розмір); - 4173,00 грн. - мінімальна заробітна плата з 1 січня 2019 року (у місячному розмірі) відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» від 23 листопада 2018 року № 2629-УІІІ.

Зазначена сума штрафу підлягає сплаті до Державного бюджету України.

За змістом п. 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

За приписами ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на встановлені обставини справи суд вважає, що відповідач при прийнятті оскарженої постанови діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст.241-250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області (вул. Козакова, 3, м. Дніпро, 49107, ) про визнання протиправною та скасування постанови, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Луніна