Справа № 521/21419/19
Суддя: Тополева Ю. В.
Дата ухвалення: 2020-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/521/54/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2020 року місто Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Тополевої Ю.В.,

за участю секретаря Манюка Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці ДФС про скасування постанови про порушення митних правил, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову Одеської митниці ДФС у справі про порушення митних правил №1830/50000/19 від 11 вересня 2019 року, якою його, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 8500 гривень.

Позов обґрунтований такими обставинами. 09 січня 2018 року позивачем через зону діяльності Одеської митниці ДФС - міжнародний автомобільний пункт пропуску «Виноградівка-Вулкенєшть» митного посту «Ізмаїльський» ввезено на митну територію України в режимі «транзит» легковий автомобіль марки AUDI А4, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , країна реєстрації Болгарія (BG), номер кузова - НОМЕР_2 . Право на керування вказаним автомобілем позивачу було надане на підставі довіреності, виданої директором ТОВ «НЕКСТ СТУДИО» Кіровим I.B. 15 січня 2018 року позивач звернувся з заявою до начальника Одеської митниці ДФС про надання дозволу на продовження терміну транзиту вказаного автомобіля, у зв`язку з проведенням ремонтних робіт автомобіля на СТО «Престиж». 23 січня 2018 року ОСОБА_1 отримав відповідь від Одеської митниці ДФС, з якої вбачається, що положеннями МКУ не передбачено продовження строку транзитного перевезення. Запропоновано під час вивезення за межі митної території України транспортного засобу - легкового автомобіля марки AUDI А4, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , країна реєстрації Болгарія (BG), номер кузова - НОМЕР_2 , звернутися до пунктів пропуску митниць ДФС з поданням відповідних документів, що підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, для прийняття кваліфікованого рішення.

Позивач зазначає, що 24 січня 2018 року під час спроби перетнути митний кордон України, надав документи з СТО «Престиж», які підтверджували неможливість вчасного перетину митного кордону автомобілем. Проте, працівники митниці видали йому картку відмови у пропуску через митний кордон України. Після зазначених подій позивач вдруге звернувся до Одеської митниці ДФС із заявою про надання дозволу на продовження терміну транзиту вказаного автомобіля. На вказане звернення отримав аналогічну відповідь з такими ж роз`ясненнями.

Позивач зазначає, що літом 2018 року право керування ввезеним ним автомобілем марки AUDI А4, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , країна реєстрації Болгарія (BG), номер кузова - НОМЕР_2 директором ТОВ «НЕКСТ СТУДИО» було передано іншим особам. Згодом, під час телефонної розмови з працівниками митниці позивачу стало відомо, що ввезений ним автомобіль 17 квітня 2019 року був переміщений через митний кордон України.

На звернення позивача, Одеська митниця ДФС надала відповідь, в якій позивачу було роз`яснено, що інформація з цього приводу не підлягає розголошенню, та запрошено прибути до відділу митного оформлення №1 митного поста «Кучурган». Проте, позивач не з`явився до вказаного митного поста, оскільки йому було не зрозуміло дата, на яку його запрошували.

ОСОБА_1 вказує, що ні під час складення протоколу про порушення митних правил, а також ні під час складення постанови по справі про порушення митних правил № 1830/50000/19 він не був присутній, оскільки не отримував запрошень. Про наявність вказаної постанови позивачу стало відомо лише у грудня 2019 року коли було заблоковано його платіжну банківську картку. Оскільки працівники Одеської митниці ДФС не врахували вищевикладені обставини справи, а також порушили права позивача, передбачених ст. 498 МК України - позивач вимушений звернутися до суду.

30 січня 2020 року до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, в якій представник відповідача просив позовну заяву ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Одеської митниці ДФС залишити без змін. У відзиві представник відповідача зазначив, що 10 липня 2019 року посадовою особою Одеської митниці ДФС складено протокол про порушення митних правил №1830/50000/19 у зв`язку з вчиненням ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України. Як зазначено в адміністративному протоколі про порушення митних правил №1830/50000/19 підставою для його складання стало наступне. Відповідно до інформації, наявної в розділі «Перевірити перетини кордону автомобілем (Перетин кордону транспортним засобом)» програми АСМО «Інспектор», 09 січня 2018 гр. України ОСОБА_1 ввезено на митну територію України через міжнародний автомобільний пункт пропуску «Виноградівка-Вулканєштъ» митного поста «Ізмаїльський» Одеської митниці ДФС, по каналу руху «зелений коридор», в режимі «транзит», з метою особистого користування, легковий автомобіль марки AUDI А4 , державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , країна реєстрації Болгарія, номер кузова - НОМЕР_2 .

Враховуючи вимоги статей 380 та 381 МК України, згідно наданих ОСОБА_1 до митного контролю та митного оформлення документів, йому дозволяється ввозити даний транспортний зaciб із звільненням від сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів, лише з метою транзиту через митну територію України. Відповідно до ст. 95 МК України строк транзитного переміщення для автомобільного транспорту становить 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб), тобто автомобіль марки AUDI А4, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , країна реєстрації Болгарія, номер кузова - НОМЕР_2 необхідно було доставили до митниці призначення не пізніше 19 січня 2018 року.

Представник відповідача зазначає, що станом на 10 липня 2019 інформація щодо вивезення зазначеного транспортного засобу за межі митної території України відсутня. Таким чином, ОСОБА_1 перевищено встановлений ст. 95 МК України граничний строк доставки транспортного засобу більше ніж на десять діб, чим вчинено порушення митних правил, передбачене ч. 3 ст. 470 МК України.

Щодо картки відмови у перетині митного кордону представник відповідача зазначив, що у тексті картки відмови зазначені роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість випуску товарів, транспортних засобів: Надання: акт передавання-приймання КТЗ (його складових частин (систем) після надання послуг з технічного обслуговування в ремонту; документ, що підтверджує оплату послуг; рахунок фактура, а також роз`ясненні норми законодавства щодо можливості оскарження рішення про відмову. Враховуючи те, що в матеріалах справи відсутня інформація щодо оскарження позивачем в установленому законом порядку рішення щодо відмови в пропуску через митний кордон, тому картка відмови не є скасованою та відповідає нормам законодавства.

Щодо доводів позивача стосовно порушень його прав, передбачених ст. 498 МК України представник відповідача зазначив наступне. З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово (листи від 22.04.2019 №3733/10/15-70-67-01-32 та від 12.06.2019 №5461/10/15- 70-67-01-32) викликався до митниці з приводу надання пояснень та складання протоколу, як по заявленій під час перетину митного кордону адресі: АДРЕСА_2 , так i за адресою, яка встановлена під час проведення перевірки: АДРЕСА_3 . Відповідно до наявного у справі поштового повідомлення, лист повернуто у зв`язку з закінченням строку зберігання. Згодом, після складання 10 липня 2019 року протоколу про порушення митних правил, його примірник спрямовано ОСОБА_1 11 липня 2019 року листом №6354/10/15-70-67-13. Крім того, під час здійснення провадження у справі, її розгляд переносився листом митниці від 15 серпня 2019 №7381/10/15-70-20-06-14, який також направлявся по вищевказаним адресам. Після розгляду справи, який відбувся 11вересня 2019 року, копію постанови надіслано ОСОБА_1 листом від 11.09.2019 №8123/10/15-70-20-06-14 за вищевказаними адресами.

Таким чином, представник відповідача вважає, що матеріалами справи про порушення митних правил №1830/50000/19 доведена вина ОСОБА_1 у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України, i постановою Одеської митниці ДФС у справі про порушення митних правил його було законно визнано винним у вчиненні правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності.

У відкритому судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та просили його задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позову з підстав, викладених у відзиві, просив відмовити у задоволенні позову.

Вислухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі та вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог потрібно відмовити, зважаючи на такі обставини.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 на підставі довіреності, виданої директором ТОВ «НЕКСТ СТУДИО» Кіровим I.B . набув право керування автомобілем марки AUDI А4, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , країна реєстрації Болгарія, номер кузова - НОМЕР_2 (а. с. 7).

09 січня 2018 року ОСОБА_1 , через зону діяльності Одеської митниці ДФС - міжнародний автомобільний пункт пропуску «Виноградівка-Вулкенєшть» митного поста «Ізмаїльський» ввіз на митну територію України в режимі «транзит» вищевказаний автомобіль.

Встановлено, що 15 січня 2018 року позивач звернувся з заявою до начальника Одеської митниці ДФС про надання дозволу на продовження терміну транзиту вказаного автомобіля, у зв`язку з проведенням ремонтних робіт автомобіля на СТО «Престиж» (а. с. 12).

З листа заступника начальника Одеської митниці ДФС вбачається, що Одеська митниця ДФС пропонує під час вивезення за межі митної території України транспортного засобу - легкового автомобіля марки AUDI А4, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , країна реєстрації Болгарія (BG), номер кузова - НОМЕР_2 , звернутися до пунктів пропуску митниць ДФС з поданням відповідних документів, що підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, для прийняття кваліфікованого рішення (а. с. 13-14).

Встановлено, та не заперечується сторонами, що 24 січня 2018 року позивач намагався перетнути митний кордон України, проте йому було відмовлено в оформленні випуску транспортного засобу.

З картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA 500240/2018/00007 вбачається, що за результатами перевірки митної декларації або документа, що її замінює, а також інших документів, наданих відповідно до МК України, поданих 24 січня 2018 року о 23 год. 05 хв., декларантом або уповноваженою ним особою ОСОБА_1 , повідомлено про відмову у пропуску через митний кордон України з причин невиконання вимог ст. 192 МК України, розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого режиму, наказу Міністерства Інфраструктури України від 28.01.2014 №615. Роз`яснено вимоги, виконання яких забезпечить можливість випуску товарів, транспортних засобів: Надання: акт передавання-приймання КТЗ (його складових частин (систем)) після надання послуг з технічного обслуговування в ремонту; документ, що підтверджує оплату послу; рахунок фактура. Також роз`ясненні норми законодавства щодо можливості оскарження рішення про відмову (а. с. 15).

Як зазначає сам позивач, літом 2018 року право керування ввезеним ним автомобілем марки AUDI А4, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , країна реєстрації Болгарія (BG), номер кузова - НОМЕР_2 директором ТОВ «НЕКСТ СТУДИО» було передано іншим особам.

Із відповіді Одеської митниці ДФС від 28 грудня 2019 року № 7.10-08/7.10-28.9-03/1-11/1134 вбачається, що автомобіль 17 квітня 2019 року вивезено з митної території України (а. с. 40).

Позивач на своє звернення до Одеської митниці ДФС з вимогою надання інформації щодо легкового автомобіля марки AUDI А4, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , країна реєстрації Болгарія (BG), номер кузова - НОМЕР_3 отримав лист, з якого вбачається, що позивачу було запропоновано прибути до відділу митного оформлення №1 митного поста «Кучурган» для надання пояснень ПМП щодо обставин не вивезення з митної території України вищезгаданого автомобіля, участі при складення протоколу про порушення митних правил та одержання його копій. Попереджено, що в разі неприбуття, протокол буде складено без присутності позивача (а. с. 18-19).

Як наслідок, 10 липня 2019 року у відношенні ОСОБА_1 було складено протокол про порушення митних правил №1830/50000/19 (а. с. 59-60).

Постановою в. о. начальника митниці - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Одеської митниці ДФС Янченко С.В. від 11 вересня 2019 року у справі про порушення митних правил №1830/50000/19 ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 470 МК України, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день вчинення порушення становить 8500 гривень (а. с. 20-21).

З вказаними висновками посадової особи Одеської митниці ДФС суд погоджується в зв`язку із наступними обставинами.

В постанові про порушення митних правил, що оскаржується, кваліфіковано дії позивача як перевищення встановленого ст. 95 МК України граничного строку доставки транспортного засобу більше ніж на десять діб, чим вчинено порушення митних правил, передбачене ч. 3 ст. 470 МК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 470 МК України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, у тому числі транспортних засобів особистого користування, транспортних засобів комерційного призначення більше ніж на десять діб, але не більше ніж на двадцять діб, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих документів тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 1 частини 1 статті 95 Митного Кодексу України строк транзитного перевезення автомобільного транспорту встановлено 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб)

Відповідно до ч. 2 ст. 95 МК України до строків, зазначених у частині першій цієї статті, не включається:

1) час дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу;

2) час зберігання товарів під митним контролем (за умови інформування митного органу, який контролює їх переміщення);

3) час, необхідний для здійснення інших операцій з товарами, у випадках, передбачених цим розділом (за умови інформування митного органу, який контролює переміщення цих товарів).

Відповідно до ч. 1 ст. 192 МК України якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до митного органу призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов`язаний:1) вжити всіх необхідних заходів для забезпечення збереження товарів та недопущення будь-якого їх використання;2) терміново повідомити найближчий митний орган про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Із пояснень ОСОБА_1 вбачається, що автомобіль потребував проведення ремонтних робіт та був поміщений позивачем на станцію технічного обслуговування «Престиж», про що 15.01.2018 року позивач повідомив Одеську митницю ДФС, яка, в свою чергу, листом від 23.01.2018 року запропонувала позивачу звернутися до пунктів пропуску митниць ДФС з наданням відповідних документів, що підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, для прийняття кваліфікованого рішення.

24 січня 2018 року ОСОБА_1 було відмовлено у пропуску автомобіля через митний кордон України з причин невиконання вимог ст. 192 МК України, Розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого режиму, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 року № 657 та Наказу Міністерства інфраструктури України від 28.01.2014 року № 615.

Відповідно до п. 7 Розділу VІІІ Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого режиму, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 року № 657

аварія - небезпечна подія техногенного характеру, у зв`язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи; документальне підтвердження - надання митному органу відповідних документів, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили; обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов`язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події; факт аварії чи дії обставин непереборної сили - часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем. Залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

Крім того, відповідно до п. 7 Розділу V Правил надання послуг з технічного обслуговування і ремонту колісних транспортних засобів, затверджених Наказом Міністерства інфраструктури України від 28.01.2014 року № 615 документами, що підтверджують надання послуги, є акт передавання - приймання КТЗ після надання послуг з технічного обслуговування і ремонту; наряд - замовлення, підписаний контролером якості та замовником; документ, що підтверджує оплату послуг; рахунок - фактура; податкова накладна (для юридичних осіб).

Із картки відмови вбачається, що ОСОБА_1 було надано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 від 02.01.2018, інші некласифіковані документи б/н, паспортний документ фізичної особи, що дає право на перетин державного кордону України та інші некласифіковані документи НОМЕР_4.

При цьому, позивачу було роз`яснено вимоги, виконання яких забезпечує можливість випуску транспортного засобу, а саме, надання: акту передавання - приймання КТЗ після надання послуг з технічного обслуговування і ремонту; документ, що підтверджує оплату послуг; рахунок - фактура.

Судом встановлено, та підтверджено матеріалами справи, що документи на виконання вказаних вимог ОСОБА_1 надано не було.

Із документів, наданих позивачем суду на підтвердження виконання ремонтних робіт КТЗ (а. с. 8-11), та із картки відмови вбачається, що ОСОБА_1 24 січня 2018 року надано лише заказ - наряд НОМЕР_4 та акт огляду транспортного засобу від 13.01.2018 року, який не містить номеру. Відомостей про те, що позивачем було також надано акт передавання - приймання робіт № 0129 від 22 січня 2018 року та документ, який підтверджує проведення оплати матеріали справи не містять.

Відмовляючи у позові, суд звертає увагу також на те, що ОСОБА_1 не було використано право на оскарження рішення відповідача про відмову у випуску транспортного засобу, яке передбачено Главою 4 МК України та роз`яснено позивачеві в картці відмові.

Що стосується доводів позивача про порушення відповідачем порядку провадження у справі про порушення митних правил, суд вважає їх необґрунтованими, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ч. ч. 9, 10 ст. 494 МК України якщо при складенні протоколу особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, не була присутня, до протоколу вноситься відповідний запис, який підписується посадовою особою митного органу, яка склала протокол, та свідками, якщо вони є, після чого один примірник протягом трьох робочих днів надсилається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, за повідомленою нею або наявною в митних органах адресою (місце проживання або фактичного перебування). Протокол вважається врученим у тому числі у разі, якщо особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, не перебувала за повідомленою нею або наявною в митних органах адресою або місце проживання чи фактичного перебування, повідомлене такою особою, є недостовірним.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово викликався до Одеської митниці ДФС з приводу надання пояснень та складення протоколу за заявленою ним особистою адресою в АДРЕСА_2 , а також за адресою: АДРЕСА_3 , яка встановлена відповідачем під час перевірки. Крім того, суд звертає увагу на те, що з 24 квітня 2019 року місце проживання позивача зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , про що останній не повідомив відповідача (а. с. 6).

Обізнаність ОСОБА_1 про наявність відносно нього провадження у справі про порушення митних правил підтверджується листом Одеської митниці ДФС від 24 квітня 2019 року, в якому позивачу було запропоновано прибути до відділу митного оформлення № 1 митного поста «Кучурган» для надання пояснень щодо обставин не вивезення останнім з митної території України транспортного засобу, участі при складанні протоколу про порушення митних правил та одержання його копії, із роз`ясненням права на залучення захисника у разі необхідності.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив, що вказаний лист він отримав. Разом із цим пояснив, що дата, на яку його було викликано, була незрозуміла позивачу, що зробило неможливим його прибуття до митного органу.

Суд критично ставиться до цих доводів позивача. Дійсно, в листі дата 31.05.06.2019 є некоректною, що дає підстави вважати це технічною помилкою. Разом із цим, інформація, яка містилась в листі є чіткою та прийнятною для розуміння. Позивач не вчинив жодних дій, будучи обізнаним щодо необхідності з`явитися до митних органів по питанню надання пояснень та складання протоколу, задля забезпечення реалізації своїх прав, передбачених ст. 498 МК України, відповідно до якої зазначені в цій статті особи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);4) безсторонньо (неупереджено);5) добросовісно;6) розсудливо;7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зважаючи на викладені вище обставини, суд доходить висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України в ході судового розгляду відповідачем доведена.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та задоволені бути не можуть.

Керуючись ст. ст. 95, 192, 470, 494 МК України, ст. ст. 9, 10 КУпАП, ст. ст. 2, 5 - 9, 72 - 77, 90, 243-246, 250, 251, 286 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Одеської митниці ДФС про скасування постанови про порушення митних правил - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень КАС України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.В. Тополева

18 лютого 2020 року