Справа № 200/4088/19-а
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2020-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

21 лютого 2020 року справа №200/4088/19-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: Сіваченка І.В., Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши клопотання Головного управління державної фіскальної служби у Донецькій області про поновлення строку на апеляційне оскарження, у справі № 200/4088/19-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Проектно-будівельне підприємство «Азовінтекс» до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

УСТАНОВИВ:

До Першого апеляційного адміністративного суду надійшла апеляційна скарга Головного управління державної фіскальної служби у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 травня 2019 року у справі № 200/4088/19-а.

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2020 року у задоволенні клопотання Головного управління ДФС у Донецькій області про поновлення строків на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції відмовлено.

Апеляційну Головного управління ДФС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 травня 2019 року у справі № 200/4088/19-а залишено без руху для усунення виявлених недоліків, а саме: надати докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги, заяву про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з посиланням на поважні підстави та відповідні докази.

Копія ухвали суду отримана апелянтом 31 січня 2020 року.

12 лютого 2020 року на адресу суду надійшло клопотання про усунення недоліків, зокрема заявлено для вирішення питання про поновлення строку на апеляційне оскарження та надано платіжне доручення про сплату судового збору від 27 грудня 2019 року.

В клопотанні апелянт зазначає, що відповідачем було своєчасно подано апеляційну скаргу на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 травня 2019 року, однак за об`єктивної відсутності можливості сплати судового збору, вона була повернута. Зазначив, що звертаючись з апеляційною скаргою та заявляючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, судовий збір сплачено, що підтверджується платіжним дорученням від 27 грудня 2019 року.

Перевіривши матеріали апеляційної скарги, доводи клопотання про поновлення строків на їх відповідність вимогам Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суд вважає, що у відкритті апеляційного провадження слід відмовити, виходячи з такого.

Колегією суддів встановлено, що на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 травня 2019 року вперше апеляційна скарга подана до суду першої інстанції вчасно, в якій відповідач просив суд відстрочити сплату судового збору у зв`язку із відсутністю відповідного фінансування.

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 03 липня 2019 року було відмовлено у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору, апеляційну скаргу залишено без руху для усунення недоліків, а саме надання оригіналу документу про сплату судового збору у розмірі 2881,50 грн.

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 29 серпня 2019 року апеляційну скаргу повернуто апелянту у зв`язку із невиконанням ухвали апеляційного суду від 03 липня 2019 року.

Вдруге апелянт звернувся з апеляційною скаргою 30 грудня 2019 року разом із клопотанням про поновлення строків на апеляційне оскарження.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Дотримання строків оскарження судового рішення є однією із гарантій додержання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків.

Пунктом 2 частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом віднесено до основних засад (принципів) адміністративного судочинства, зміст якого розкриває стаття 8 цього Кодексу й визначає, що усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом. Не може бути привілеїв чи обмежень прав учасників судового процесу за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Частина 2 статті 44 КАС України передбачає обов`язок осіб, які беруть участь у справі (учасників справи), добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, щодо сплати судового збору.

З метою виконання процесуального обов`язку дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчасно вчиняти усі можливі та залежні від неї дії.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що обставини, пов`язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору тощо, не можуть бути підставою для реалізації суб`єктом владних повноважень права на апеляційне оскарження у будь-який необмежений час після закінчення такого строку та, відповідно, підставою для поновлення зазначеного строку.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 7 липня 1989 року у справі "Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" Європейський суд з прав людини зазначив, по заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у апеляційному порядку у строк встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

У ситуації з пропуском строків державними органами поважними причинами пропуску строку не може виступати необхідність дотримання внутрішньої процедури виділення та погодження коштів на сплату судового збору чи тимчасова відсутність таких коштів. Це пов`язано з тим, що держава має дотримуватись принципу "належного урядування" та не може отримувати вигоду від порушення правил та обов`язків, встановлених нею ж.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 03 лютого 2020 року у справі № 340/661/19.

Інших поважних причин пропуску строку оскарження відповідачем вказано не було, а тому підстави для задоволення клопотання відсутні.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 299 КАС України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

За таких обставин, колегія суддів вважає необхідним відмовити у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись ст. 295, 298, 299 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Головного управління ДФС у Донецькій області про поновлення строку на апеляційне оскарження відмовити.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 травня 2019 року у справі № 200/4088/19-а.

Повне судове рішення 21 лютого 2020 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Колегія суддів І. В. Сіваченко

А. А. Блохін

Т. Г. Гаврищук