Справа № 310/9926/19
Суддя: Морока С. М.
Дата ухвалення: 2020-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 310/9926/19
РІШЕННЯ

Іменем України

17 лютого 2020 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

Головуючого судді Мороки С.М.,

за участю секретаря судового засідання Олійник Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП № 3 Мангушського ВП Центрального ВП ГУНП в Донецькій області Лівенкова Юрія Геннадійовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

В с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до поліцейського СРПП №3 Мангушського ВП Центрального ВП ГУНП в Донецькій області Лівенкова Ю.Г. про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Вимоги позивач обґрунтовує наступним: 13 грудня 2019 року відносно нього поліцейським СРПП №3 Мангушського ВП Центрального ВП ГУНП в Донецькій області Лівенковим Ю.Г. складено протокол про адміністративне правопорушення та винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі, серія БАА №614987, згідно якої визнано його винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на суму 170 гривень, відповідно до якої він, ОСОБА_1 13.12.2019 о 12 год. 00 хв. в Донецькій області Мангушський район на а/д Одеса-Мелітополь-Новоазовськ керував автомобілем ЗАЗ 110307, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який переобладнано шляхом встановлення газо-балонної апаратури без реєстрації у встановленому законом порядку, чим порушив п. 30.1 ПДР України.

З вказаною постановою позивач не згоден, зазначене адміністративне правопорушення не вчиняв, правил дорожнього руху не порушував. Стверджує, що поліцейським не взято до уваги його пояснення з приводу того, що 12.12.2019 він встановив газове устаткування, однак не встиг внести запис до реєстраційних документів. Після встановлення газового устаткування йому надані документи, так як Свідоцтво НОМЕР_2 про погодження конструкції транспортного засобу щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, Акт прийому-передачі транспортного засобу від 12.12.2019, Акт технічної експертизи від 12.12.2019, Сертифікат відповідності від 20.12.2017.

Вважає, що вказана постанова є незаконною та підлягає скасуванню, так як не містить жодних посилань на будь-які фактичні дані, на підставі яких поліцейський дійшов висновку про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить задовольнити.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідач поліцейський СРПП №3 Мангушського ВП Центрального ВП ГУНП в Донецькій області Лівенков Ю.Г. в судове засідання не з`явився, належно повідомлений про час, день та місце розгляду справи, відзив на позов не подав.

Дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема постанови серія БАА №614987 від 13.12.2019, ОСОБА_1 13.12.2019 о 12 год. 00 хв. в Донецькій області Мангушський район на а/д Одеса-Мелітополь-Новоазовськ керував автомобілем ЗАЗ 110307, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який переобладнано шляхом встановлення газо-балонної апаратури без реєстрації у встановленому законом порядку, чим порушив п. 30.1 ПДР України, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП. Відповідно до даної постанови, на позивача накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 170 гривень.

Порядок дорожнього руху на території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Згідно з вимогами ч. 6 ст. 121 КУпАП, керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 31.1 ПДР України, технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Відповідно до п. 31.3 «а» ПДР, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством: у разі їх виготовлення або переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосується безпеки дорожнього руху.

Пунктом 3 Порядку передбачено, що переобладнання транспортного засобу проводиться суб`єктом господарювання, який має нормативно-технічну документацію на відповідний вид переобладнання, узгоджену з МВС та Мінінфраструктури, і свідоцтво про погодження конструкції транспортного засобу щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, або власником такого засобу в індивідуальному порядку.

До переобладнання транспортного засобу власник або його представник подає транспортний засіб за місцем реєстрації такого засобу для проведення огляду територіальним органом з надання сервісних послуг МВС, за результатами якого отримує відповідний акт, складений за формою, установленою МВС (п. 4. Порядку).

Згідно з п.5 Порядку, для переобладнання транспортного засобу в індивідуальному порядку власник або його представник подає до спеціально уповноваженої організації заяву про погодження переобладнання транспортного засобу (далі - заява про погодження), в якій зазначаються відомості про транспортний засіб, вид переобладнання, а також технічна та інша інформація, необхідна для проведення переобладнання.

Пунктом 6 Порядку визначено, що спеціально уповноважена організація розглядає заяву про погодження і визначає технічну можливість та умови (вимоги) переобладнання транспортного засобу з урахуванням того, що його конструкція повинна відповідати вимогам щодо забезпечення безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього природного середовища.

Відповідно до п.7 Порядку, за результатами розгляду заяви про погодження спеціально уповноважена організація видає документ про погодження або надає обґрунтовану відмову в погодженні переобладнання транспортного засобу. Строк розгляду заяви про погодження не повинен перевищувати 10 робочих днів за умови подання документів, передбачених пунктом 5 цього Порядку.

Згідно п. 18 Порядку, перереєстрація транспортного засобу, що переобладнаний, проводиться територіальним органом з надання сервісних послуг МВС.

Відповідно до п.30.1 ПДР України власники механічних транспортних засобів і причепів до них повинні зареєструвати (перереєструвати) їх в уповноваженому органі МВС або провести відомчу реєстрацію в разі, якщо законом установлена обов`язковість проведення такої реєстрації, незалежно від їхнього технічного стану протягом 10 діб з моменту придбання (отримання), митного оформлення або переобладнання чи ремонту, якщо необхідно внести зміни до реєстраційних документів.

Відповідно до п. 7 Постанови Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року №1388, власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі - власники) зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Строк державної реєстрації продовжується у разі подання документів, які підтверджують відсутність можливості своєчасного її проведення власниками транспортних засобів (хвороба, відрядження або інші поважні причини).

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особі до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного порушення. Наявність події порушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку органи (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинені та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У частині першій статті 8 Конституції України встановлено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Основного Закону України).

Елементом верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, повинен бути якісним, щоб виключити будь-який ризик свавілля.

На думку Європейського суду з прав людини, поняття «якість закону» означає, що формулювання національного законодавства повинно бути достатньо передбачуваним, щоб дати особам адекватну вказівку щодо обставин та умов, за яких державні органи мають право вдатися до заходів, які вплинуть на їхні конвенційні права (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини у справах «C.G. та інші проти Болгарії» (C.G. and Others v. Bulgaria, заява №1365/07, пункт 39), «Олександр Волков проти України» (Oleksandr Volkov v. Ukraine, заява №21722/11, пункт 170).

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що формулювання законів не завжди чіткі. Тому їх тлумачення та застосування залежить від практики. І роль розгляду справ у судах полягає саме в тому, щоб позбутися таких інтерпретаційних сумнівів з урахуванням змін у повсякденній практиці (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини у справах «Кантоні проти Франції» від 11 листопада 1996 року (Cantoni v. Fгаnсе, заява №17862/91, пункти 31 - 32), «Вєренцов проти України» від 11 квітня 2013 року (Vyerentsov v. Ukraine, заява №20372/11, пункт 65).

Крім того, відповідно до принципу 6 Рекомендації №R (91) 1 Комітету Європи державам - членам стосовно адміністративних санкцій, ухваленої 13 лютого 1991 року, при застосуванні адміністративних санкцій, окрім сформульованих у Резолюції (77) 31 принципів справедливої адміністративної процедури, що звичайно застосовуються до адміністративних актів, слід керуватися такими особливими принципами: особа, стосовно якої розглядається можливість застосування адміністративної санкції, попередньо інформується щодо фактів, які їй ставляться в вину; вона має достатньо часу для підготовки свого захисту залежно від складності справи та суворості санкцій, що можуть бути застосовані; вона або її представник інформується стосовно характеру доказів у справі, зібраних проти неї; вона має можливість висловити свою думку перед оголошенням рішення про санкцію; адміністративний акт про застосування санкцій містить мотиви, на яких вона ґрунтується.

Більше того, приписами ст.129 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, задекларовано, що основними засадами судочинства, серед іншого, є змагальність та забезпечення доведеності вини.

Відповідно до ч.1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановленому законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на підставі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведення вини особи тлумачаться на її користь.

У постанові, яка оскаржується, поліцейським не вказано, на підставі яких доказів ним було встановлено протиправність дій позивача.

Не надав таких доказів відповідач і суду під час розгляду цієї справи.

Враховуючи наявні матеріали справи та беручи до уваги те, що факт невнесення відомостей про «ГБО» до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу не є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП, вимоги ч.2 ст.77 КАС України, та те, що відповідач не надав доказів про відповідність чинному законодавству його постанови серії БАА №614987 від 13.12.2019, згідно якої до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 гривень та не надав належні докази, які б вказували на підтвердження обставин викладених ним у цій постанові, суд приходить до висновку, що в діях позивача не вбачається об`єктивної та суб`єктивної сторін адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП, у зв`язку з чим оскаржувану постанову слід скасувати, а провадження у справі закрити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 5, 6, 9, 72-78, 241-246, 250, 255, 286, 293-295 КАС України, суд,-

У х в а л и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії БАА №614987 від 13.12.2019 про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 170 гривень, скасувати, та закрити провадження по справі.

Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 КАС України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Бердянського міськрайонного суду С. М. Морока