Справа № 160/2900/19
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2020-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 лютого 2020 року Справа № 160/2900/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Кальника В.В.
секретаря судового засідання Туренко К.М.
представника позивача Яковлєвої Н.Б.
представника третьої особи 2 Костюченка О.Т.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.04.2019 позовну заяву залишено без руху із наданням строку для усунення недоліків.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.04.2019 відкрито провадження в адміністративній справі та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Також ухвалою від 15.04.2019 року до участі у справі в якості третьої особи на стороні позивача було залучено Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.06.2019 провадження в адміністративній справі було зупинено до набрання чинності рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі №160/4519/19.
Ухвалою суду від 29.11.2019 провадження у справі №160/2900/19 поновлено, а також залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог не предмет спору, на стороні відповідача - Дніпровську міську раду.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що вважає оскаржуване рішення протиправним; безпідставним є посилання податкового органу на дані витягів, сформованих 05.04.2018 та 18.04.2018 із зазначенням зворотної дії нормативно-грошової оцінки на 2017 рік всупереч вимогам статті 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи; неправомірними дії податкового органу щодо надіслання податкового повідомлення-рішення щодо збільшення суми грошового зобов`язання ТОВ «ГІЛЬДІЯ-К» з орендної плати за землю на суму 269 596,30 грн.
Відповідач надав відзив на позовну заяву, у якому проти заявлених вимог заперечив, зокрема, зазначив, що висновки за результатами проведеної перевірки ТОВ «ГІЛЬДІЯ-К» в частині встановлених порушень податкового законодавства є правомірними та такими, що відповідають вимогам чинного податкового законодавства України, у зв`язку із чим, підстави для задоволення позову відсутні.
Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області надані до суду письмові пояснення, у яких останнє просило у задоволенні позову відмовити з огляду на те, що у витягах з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок є цілком обґрунтованим застосування коефіцієнту, який характеризує функціональне використання даних земельних ділянок (Кф) із значенням 2,5, оскільки внесення змін до відомостей щодо КВЦПЗ запитуваних земельних ділянок до державного земельного кадастру вносилось 05.07.2017 та 23.01.2018, тобто на момент формування витягів дані щодо КВЦПЗ були внесені. Тому, сформовані витяги з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок містять інформацію, яка фактично відображає цільове використання земельних ділянок позивачем з початку укладання договорів оренди та на сьогоднішній день.
У судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити повністю.
Представник Дніпровської міської ради проти позову заперечив, просив у задоволенні позову відмовити.
Представники Головного управління ДФС у Дніпропетровській області та Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області участі в судовому засіданні не приймали.
Заслухавши пояснення представника позивача, представника третьої особи 2, дослідивши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наступне.
Вирішуючи заявлений спір по суті, суд виходить із наступного.
Відповідно до пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.
Згідно пп.14.1.147 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, плата за землю це обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності
Згідно пп.14.1.136 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності це обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.
Відповідно до п.288.7 ст.288 Податкового кодексу України, податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу.
Базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік (п.285.1 ст.285 Податкового кодексу України). Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв`язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців) (п.285.2 ст.285 Податкового кодексу України).
Згідно пункту 288.1 статті 288 Податкового кодексу України, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.
При цьому, платником орендної плати є орендар земельної ділянки (п.288.2 ст.288 Податкового кодексу України). Об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду (п.288.3 ст.288 Податкового кодексу України).
Відповідно до п.287.1 ст.287 Податкового кодексу України, власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.
Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем (п.288.4 ст.288 Податкового кодексу України).
Керуючись п.286.2 ст.286 Податкового кодексу України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.
Пунктом 287.3 ст.287 Податкового кодексу України передбачено, що податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.
Відповідно до п.289.1 ст.289 Податкового кодексу України, для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.
Відповідно п.271.2 ст. 271 Податкового кодексу України, рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів, офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.
З матеріалів справи вбачається, що Дніпровською міською радою прийнято рішення від 13.07.2016 №7/11 «Про внесення змін до рішення міської ради від 27.12.2010 №5/6 «Про місцеві податки і збори на території міста» та рішення Дніпровської міської ради від 15.02.2017 №12/18 «Про внесення змін до рішення міської ради від 27.12.2010 №5/6 «Про місцеві податки і збори на території міста», якими встановлено розмір ставки плати за користування земельними ділянками у розмірі 3 відсотків.
Згідно ст.20 Закону України від 11 грудня 2003 року №1378-ІV «Про оцінку земель», дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.
Витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин (ст. 23 Закону України «Про оцінку земель»).
Так, відповідно до п.286.2 ст.286 Податкового кодексу України, при поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею платником подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.
Проведеною відповідачем перевіркою та матеріалами справи встановлено наступне.
Між Дніпровською міською радою та ТОВ «ГІЛЬДІЯ-К» було укладено договори оренди земельних ділянок, розташованих в м. Дніпро по вул. Панікахи, згідно яких ТОВ «ГІЛЬДІЯ-К» прийнято у строкове платне користування наступні земельні ділянки:
З матеріалів справи встановлено, що при розрахунку орендної плати за землю на 2017 рік позивачем використаний розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки відповідно до витягів із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, отриманих позивачем у 2017 році:
Коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки Кф « 2,00». Відповідно до розділу цільове призначення (КВЦПЗ) витягів від 03.02.2017 №284/86-17, №283/86-17, №282/86-17, №281/86-17, №277/86-17 «інформація не внесена до відомостей Державного земельного кадастру».
Міністерством аграрної політики та продовольства України затверджено наказ від 25.11.2016 №489 «Про затвердження Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів», який застосовується з 01.01.2017.
У додатку 1 до Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів визначені коефіцієнти, які характеризують функціональне використання земельної ділянки (Кф): 03.07 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (Кф): 2.5; 12.11 для розміщення та експлуатації об`єктів дорожнього сервісу (Кф): 2.5.
Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області, на Замовлення Департаменту економіки, фінансів та міського бюджету Дніпропетровської міської ради, було сформовано витяги із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок, згідно яких, з урахуванням індексації, передбаченої ст.289 Податкового кодексу України, нормативна грошова оцінка вищевказаних земельних ділянок визначена станом на 01.01.2017:
Згідно отриманих Витягів із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 05.04.2018 №15/200318/03-07, 12/200318/03-07, №17/200318/03-07 та від 18.04.2018 №77/060418/03-07, сформованих відділом у м. Дніпрі Головного Управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області на замовлення Департаменту економіки, фінансів та міського бюджету Дніпровської міської ради, відповідачем здійснено наступні розрахунки сум орендної плати:
- нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 0,6624 га 23 136 184,62 грн * 3% : 100 = 694 085,54 грн (за місяць 57 840,46 грн). Позивачем задекларовано орендну плату за вищезазначену земельну ділянку за період з 01.01.2017 по 31.12.2017 на суму 555 268,43 грн. Таким чином, занижено суму орендної плати на 138 817,11 грн;
- нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 0,0050 га 205 762,87 грн * 3% : 100 = 6 172,89 грн (за місяць 514,41 грн). Позивачем задекларовано орендну плату за вищезазначену земельну ділянку за період з 01.01.2017 по 31.12.2017 на суму 4 938,31 грн. Таким чином, занижено суму орендної плати за 2017 рік на 1 234,58 грн;
- нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 0,5253 га 19 255 877,29 грн * 3% : 100 = 577 676,32 грн (за місяць 48 139,69 грн). Позивачем задекларовано орендну плату за вищезазначену земельну ділянку за період з 01.01.2017 по 31.12.2017 на суму 462 141,05 грн. Таким чином, занижено у землю за 2017 рік на 115 535,27 грн;
- нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 0,1610 га 5 625 378,21 грн * 3% : 100 = 168 701,35 грн (за місяць 14 058,00 грн). Позивачем задекларовано орендну плату за вищезазначену земельну ділянку за період з 01.01.2017 по 31.12.2017 на суму 462 141,05 грн. Таким чином, занижено у землю за 2017 рік на 33 740,27 грн;
Відповідач зазначив, що ТОВ «ГІЛЬДІЯ-К» при нарахуванні орендної плати в звітній декларації з плати за землю за період з 01.01.2017 по 31.12.2017 застосовано коефіцієнт функціонального використання (Кф) із значенням « 2,0» замість « 2,5», внаслідок чого контролюючим органом під час проведення документальної позапланової виїзної перевірки встановлено заниження орендної плати ТОВ «ГІЛЬДІЯ-К» на загальну суму 289 937,23 грн.
З матеріалів справи вбачається, що Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 21.11.2019 по справі №160/4519/19, яка набрала законної сили 21.11.2019, за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ГІЛЬДІЯ-К» до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, визнання недійсними витягів апеляційну скаргу Дніпровської міської ради задоволено частково. Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 липня 2019 року скасовано в частині зазначення щодо задоволення позову в повному обсязі і в частині визнання недійсними витягів від 05.04.2018 року та 18.04.2018 року (вих.№15/200318/03-07, 12/200318/03-07, 79/060418/03-07, 77/060418/03-07) з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок, наданих на запит Департаменту економіки, фінансів та міського бюджету Дніпропетровської міської ради, а також в частині стягнення за рахунок бюджетних асегнувань Головного управління на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІЛЬДІЯ-К" судового збору в розмірі 1921 грн., в скасованій частині стосовно задоволення повністю адміністративного позову прийняти інше рішення про задоволення адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІЛЬДІЯ-К" частково.
В іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 липня 2019 року залишено без змін, а саме в частині визнання протиправними дій Головного управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області в частині доданння до змісту витягів від 05.04.2018 року та 18.04.2018 року (вих.№15/200318/03-07, 12/200318/03-07, 79/060418/03-07, 77/060418/03-07) з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок наданих на запит Департаменту економіки, фінансів та міського бюджету Дніпропетровської міської ради примітки грошова оцінка земельних ділянок визанчених станом 01.01.2017 року .
За правилами частини 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Суд критично ставиться до врахування відповідачем даних вищевказаних Витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 05.04.2018 та 18.04.2018, сформованих Головним управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області на заяву Департаменту економіки, фінансів міського бюджету Дніпропетровської міської ради, оскільки спірним періодом є 2017 рік, а такі витяги з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки надано відповідним центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, лише у квітні 2018 року.
При цьому, відповідальність за правильність визначення показників (в тому числі і коефіцієнта функціонального використання Кф) при формуванні Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки та обчисленні нормативної грошової оцінки земельної ділянки на підставі цих показників, покладається на орган, що його формує (в розрізі спірних відносин - Головне управління Держгеокадастру у м. Дніпропетровську Дніпропетровської області). За таких обставин, користувач земельної ділянки лише використовує відомості про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, визначену у Витягу на момент складання податкової звітності та не може нести відповідальність за правильність її обчислення.
Статтею 6 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
У рішенні від 20.10.2011 року у справі «Рисовський проти України» (п.70, п.71) Європейський Суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування», який, зокрема, передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. Суд зазначив, що на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Приписами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих підстав для задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить із того, що згідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З урахуванням задоволення позову у повному обсязі, підлягають стягненню з бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору за подання адміністративного позову згідно платіжного доручення від 26.03.2019 №1391 у розмірі 4 044,00 грн.
Керуючись статтями 242-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складений 17.02.2020 року.

Суддя В.В. Кальник