Справа № 1.380.2019.006714
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2020-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№1.380.2019.006714
У Х В А Л А

про поновлення пропущеного строку звернення до суду

18 лютого 2020 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Брильовського Р.М.,

при секретарі Сільник Н.Є.

за участю:

представника позивача - Ігнатенка С.С.

представника відповідача - Гавриляка Р.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлоінвестбуд-ЛВ" про поновлення пропущеного строку звернення до суду у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлоінвестбуд-ЛВ" до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлоінвестбуд-ЛВ" до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 06.06.2019.

18.02.2020 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлоінвестбуд-ЛВ" надійшла заява про поновлення пропущеного строку звернення до суду. Заява вмотивована тим, що позивачем пропущено тримісячний строк звернення до суду з поважних причин. Позивач зазначив, що скористався досудовим порядком врегулювання спору, зокрема оскаржив спірне податкове повідомлення-рішення до Державної фіскальної служби України. За результатами розгляду скарги позивача Державна фіскальна служба України залишила скаргу повивача без задоволення, а податкове повідомлення-рішення без змін. Рішення Державної фіскальною служби України про результати розгляду скарги № 41074/6159-99-11-04-0221 від 23.08.2019 позивач отримав 31 серпня 2019 року, тому тримісячний строк звернення до суду з цим позовом закінчився зокрема 02.12.2019, наступний робочий день. До суду позивач скерував позовну заяву 06.12.2020, тобто з пропуском строку звернення до суду на чотири календарні дні. Підставою для пропуску строку звернення до суду було перебування директор ТОВ "Житлоінвестбуд-ЛВ" ОСОБА_1 у якого є право на звернення від імені Товариства до суду у період з 29 листопада 2019 року по 05 грудня 2019 року включно на лікуванні, що підтверджується випискою із медичної картки Поліклінічного відділення Комунального некомерційного підприємства « 5-а міська клінічна лікарня м. Львова» від 05.12.2019. Позивач зазначив, що одразу після виходу із лікарняного директор ТОВ "Житлоінвестбуд-ЛВ" ОСОБА_1 підписав та направив засобами поштового зв`язку дану позовну заяву. З огляду на викладені обставини, просив суд визнати причини пропуску строку звернення до суду поважними та поновити позивачу строк звернення до суду з цим позовом.

У судового засідання представник позивача заяву про поновлення строку звернення до суду підтримав, просив поновити строк звернення до суду з цим позовом.

Представник відповідач у судовому засіданні щодо задоволення заяви про поновлення строку звернення до суду заперечив, просив відмовити у задоволенні заяви про поновлення строку звернення до суду.

Суд, заслухавши доводи сторін, вивчивши матеріали справи, повно та всебічно оцінивши докази, що стосуються строку звернення до суду, виходив з наступного.

Так, згідно з частиною 3 статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 122 КАС України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до абзацу першого частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною четвертою статті 122 КАС України встановлено, що якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень. Якщо рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень не було прийнято та (або) вручено суб`єктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб`єкта владних повноважень із відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Таким чином, зазначена норма встановлює загальний строк звернення до адміністративного суду в публічно-правових спорах. При цьому за умови використання позивачем досудового порядку вирішення спору у випадках, коли законом передбачена така можливість або обов`язок, Кодексом адміністративного судочинства України встановлено скорочений строк звернення до суду.

Отже, частина перша статті 122 КАС України передбачає можливість встановлення строків звернення до адміністративного суду іншими законами.

Водночас, спеціальним нормативно-правовим актом, який встановлює окремі правила та положення для регулювання відносин оподаткування та захисту прав учасників податкових відносин, у тому числі захисту порушеного права в судовому порядку є Податковий кодекс України.

Частиною 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постановах Верховного Суду від 14.02.2019 у справі №813/4921/17 та від 17.07.2019 у справі №640/46/19 суд прийшов до висновку, що положення пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України є спеціальними щодо приписів статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, незалежно від використання платником податків права на адміністративне оскарження строк звернення до суду з адміністративним позовом про оскарження рішення контролюючого органу про відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН становить 1095 днів.

Водночас, у постанові Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 11.10.2019 у справі №640/20468/18 (адміністративне провадження № К/9901/16396/19) судовою палатою з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів вирішено відступити від висновку про застосування зазначених норм права у подібних правовідносинах та сформульовано новий правовий висновок.

Суд касаційної інстанції зазначив, що із прийняттям чинної редакції Кодексу адміністративного судочинства України та відмінним правовим регулюванням, визначеним частиною четвертою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, інші рішення контролюючих органів, які не стосуються нарахування грошових зобов`язань платника податків, за умови попереднього використання позивачем досудового порядку вирішення спору (застосування процедури адміністративного оскарження - абзац третій пункту 56.18 статті 56 ПК України), оскаржуються в судовому порядку в такі строки:

а) тримісячний строк для звернення до суду встановлюється за умови, якщо рішення контролюючого органу за результатами розгляду скарги було прийнято та вручено платнику податків (скаржнику) у строки, встановлені ПК України. При цьому такий строк обчислюється з дня вручення скаржнику рішення за результатами розгляду його скарги на рішення контролюючого органу;

б) шестимісячний строк для звернення до суду встановлюється за умови, якщо рішення контролюючого органу за результатами розгляду скарги не було прийнято та/або вручено платнику податків (скаржнику) у строки, встановлені ПК України. При цьому такий строк обчислюється з дня звернення скаржника до контролюючого органу із відповідною скаргою на його рішення.

Разом з цим, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі №755/10947/17 зазначено, що суди при вирішенні спорів мають враховувати саме останню правову позицію Верховного Суду.

З огляду на зазначені положення законодавства, суд, з врахуванням висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 11.10.2019 у справі №640/20468/18 вважає, що строк звернення до суду з оскарженням податкового повідомлення-рішення за умови попереднього використання позивачем досудового порядку вирішення спору становить три місяці.

Суд встановив, що 06.06.2019 Головне управління ДФС у Львівській області прийняло податкове повідомлення-рішення № , відповідно до якого визначило ТОВ "Житлоінвестбуд-ЛВ" суму від`ємного значення, яка заявлена у рахунок зменшення суми податкового боргу з податку на додану вартість та перевищує суму такого боргу на суму 929199, 00 грн.

21.06.2019 ТОВ "Житлоінвестбуд-ЛВ" не погодившись із податковим повідомленням-рішенням Головного управління ДФС у Львівській області № від 06.06.2019 звернулося із скаргою до Державної фіскальної служби України, у якій просило скасувати відповідне податкове повідомлення-рішення.

За результатами розгляду скарги ТОВ "Житлоінвестбуд-ЛВ" на податкове повідомлення-рішення № від 06.06.2019, Державна фіскальна служба України прийняла рішення № 41074/6155-99-11-021-0201 від 23.08.2019, відповідно до якого скаргу ТОВ "Житлоінвестбуд-ЛВ" залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Львівській області № від 06.06.2019 без змін.

Як стверджує позивач та не спростовано відповідачем, рішення Державної фіскальної служби України «Про результати розгляду скарги» № 41074/6155-99-11-021-0201 від 23.08.2019 позивач отримав 31.08.2019.

Таким чином, саме з моменту отримання позивачем рішення Державної фіскальної служби України «Про результати розгляду скарги» № 41074/6155-99-11-021-0201 від 23.08.2019 розпочався перебіг строку звернення до суду з цим позов.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Частиною 5 та 6 ст. 120 КАС України встановлено, що останнім днем строку, який закінчується вказівкою на певний день, вважається цей день. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Отже, тримісячний строк звернення позивача до суду розпочався 01.09.2019, тобто наступний день після отримання позивачем рішення за результатами розгляду скарги.

Завершився тримісячний строк звернення позивача до суду 02.12.2019, тобто перший робочий день після 01.12.2019.

ТОВ "Житлоінвестбуд-ЛВ" звернулося до суду з цим позовом 06.12.2019, шляхом направлення позовної заяви засобами поштового зв`язку, що підтверджується копією конверта наявного у матеріалах справи.

Із витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань слідує, що особою уповноваженою представляти інтереси юридичної особи - ТОВ "Житлоінвестбуд-ЛВ", вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори та дані про наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи є керівник - ОСОБА_1.

Повноваження директора ТОВ "Житлоінвестбуд-ЛВ" ОСОБА_1 підтвердженні статутом ТОВ "Житлоінвестбуд-ЛВ", який затверджено на зборах учасників протоколом № 1 від 03.11.2017 ОСОБА_2 , копія якого наявна у матеріалах справи.

Як слідує із наявної у матеріалах справи виписки із медичної картки Поліклінічного відділення Комунального некомерційного підприємства « 5-а міська клінічна лікарня м. Львова» від 05.12.2019, ОСОБА_1 встановлено діагноз «Гострий фарингіт», призначено лікування з 29.11.2019 по 05.12.2019 включно.

Частиною 1 ст. 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Водночас Кодекс адміністративного судочинства України визначає, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними.

У випадку пропуску строку звернення до суду підставами для його поновлення є лише наявність поважних причин, тобто, обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Відповідно до частини другої статті 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини .Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський Суд з прав людини у рішенні у справі "Іліан проти Туреччини" зазначив, що правило встановлення обмежень до суду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду, повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

У справі Delcourt v. Belgium Європейський Суд з прав людини вказав, що "у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення".

Водночас у справі Bellet v. France Європейський Суд з прав людини зазначив, що "стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Отже, правило про пропуск строку звернення до суду не має абсолютного характеру і не повинно застосовуватися автоматично, навіть у разі пропуску строку звернення до суду без відповідних додаткових обґрунтувань суд не може його застосувати.

Застосування правила пропуску строку звернення до суду залежить від обставин справи. Під цим слід розуміти вагомість права, про захист якого особа звернулася до суду.

У даному випадку позивач звернувся з пропуском тримісячного строку звернення до суду, втім як встановлено судом строк звернення до суду пропущений з поважних причин, зокрема у зв`язку із перебуванням директора ТОВ "Житлоінвестбуд-ЛВ" на лікарняному, що підтверджено належними доказами.

Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги надані докази, а також з метою забезпечення права на доступ до правосуддя, гарантування права на судовий захист, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними.

Зважаючи на викладене, суд вважає за необхідне поновити позивачу пропущений строк звернення до суду.

Керуючись ст. ст. 121, 122, 123, 248, 250, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ :

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлоінвестбуд-ЛВ" про поновлення пропущеного строку звернення до суду у справі № 1.380.2019.006714 - задовольнити.

Визнати причини пропуску строку звернення до суду поважними, поновити Товариству з обмеженою відповідальністю "Житлоінвестбуд-ЛВ" строк звернення до суду з позовом до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається через Львівський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Повний текст ухвали складено та підписано 24.02.2020.

Суддя Р.М. Брильовський