Справа № 1.380.2019.005495
Суддя: Лунь Зоряна Іванівна
Дата ухвалення: 2020-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

справа №1.380.2019.005495

19 лютого 2020 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Лунь З.І.,

секретар судового засідання Ходань Н.С.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Козоріз О.О.,

розглянув заяву про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення, вимоги.

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового судового рішення про вирішення питання про судові витрати в частині понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу.

Позивач просить стягнути з бюджетних асигнувань відповідача, Головного управління ДПС у Львівській області, понесені позивачем витрати на правову допомогу на суму 6000,00грн. у зв`язку із розглядом справи №1.380.2019.005495, у якій 29.01.2020 ухвалено рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Львівській області (79003, м. Львів, вул. Стрийська, 35, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, вимоги задоволено повністю; визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Львівській області від 27.07.2017 № ; визнано протиправною та скасовано податкову вимогу Головного управління ДФС у Львівській області (79003, м. Львів, вул. Стрийська, 35, ) від 13.10.2017 № 26812-17 в частині 32713,84 грн.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення позивач обґрунтовує тим, що після відкриття провадження та ухвалення судом вищевказаного рішення позивачем подано докази понесених витрат на професійну правничу допомогу на загальну суму 6000,00 грн., а саме позивачем подано копії договору про надання правової (професійної правничої) допомоги, замовлення та акт до цього договору на вказану суму, а також копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю.

Про очікувані витрати на суму 6000,00грн. позивач заявив у позовній заяві.

Представником відповідача подано письмове заперечення на заяву позивача про ухвалення додаткового судового рішення, у якій представник відповідача зазначила, що у додатках до заяви про ухвалення додаткового судового рішення відсутні будь-які відомості з приводу фактично понесених витрат на правову допомогу, вважає також, що такі витрати не могли не бути неминучими, оскільки з аналогічним за змістом позовом позивач звертався до суду у травні 2019 року, за цим позовом було відкрито провадження у справі №1.380.2019.002452 та прийнято рішення.

Відповідно до п.3 ч.1 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно з ч.2 вказаної статті заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

За змістом норм ч.ч. 1 і 2 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються втому числі витрат, пов`язаних з розглядом справи, - витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з ч.ч. 1, 2 і 3 ст. 134 цього Кодексу витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат береться:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 4 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Положеннями ч. ч. 6, 7 ст. 134 КАС України передбачено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Крім того, суд звертає увагу на те, що у своєму рішенні від 01.10.2018 у справі №569/17904/17 (76885538) Верховий Суд зауважив, що на підтвердження здійсненної правової допомоги, необхідно долучати й розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором.

Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

При цьому, зміст ст. 134 КАС України свідчить, що підлягають розподілу судові витрати на професійну правничу допомогу, яка надається саме адвокатами.

Така позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 12.09.2018 у справі №810/4749/15 (76397938).

Також у даному рішенні поряд з іншим підкреслено на необхідності детального аналізу та вивчення документів, поданих на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, з метою уникнення випадків її присудження за доцільні, дублюючі одна одну, послуги, які не мали впливу на хід розгляду справи та не потребували спеціальних професійних навиків. Крім того, у даному ж рішенні вказано й про те, що витрати за час перебування адвоката у судовому засіданні повинні підтверджуватися хронометричними даними протоколу судового засідання.

Як свідчать матеріали справи, на підтвердження понесених витрат позивачем надано:

- копію договору б/н про надання правової допомоги від 27.09.2019;

- копію замовлення 21.10.2019 до договору б/н про надання правової допомоги від 27.09.2019;

- копію акта про надання правової допомоги від 31.01.2020 за договором б/н про надання правової допомоги від 27.09.2019;

-копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю адвоката Стасишина Р.М.

Проаналізувавши вказані документи, суд звертає увагу на таке.

У пункті 4.2 Договору зазначено, що при визначенні розміру вартості послуг враховується обсяг і час роботи, що потрібний для належного виконання доручення; ступінь складності правових питань, що стосуються доручення; важливість доручення з точки зору клієнта, характер та тривалість професійних відносин адвоката з клієнтом, професійний досвід науково-теоретична підготовка та репутація адвоката тощо.

Водночас як видно із замовлення від 21.10.2019 всі послуги, зазначені в цьому замовленні, як-от: ознайомлення з матеріалами, наданими клієнтом, визначення способу та заходи захисту інтересів клієнта, підготовка позовної заяви, підготовка відповіді на відзив на позовну заяву зайняли в часі по 2 години кожна, а їх ціна становить 1000,00грн/год. кожна.

Відтак, зазначене у замовленні не відповідає критеріям щодо визначення розміру вартості послуг адвоката, встановленим у п.4.2 Договору.

Щодо оплати наданих Адвокатом послуг.

Відповідно до п.4.3 Договору Клієнт зобов`язаний внести плату за замовлені послуги у повному розмірі, визначеному у Замовленні (Додаток №1).

Водночас, як видно із Замовлення (в якому є відмітка, що це Додаток №3), оплата правової допомоги проводиться протягом 30 календарних днів з моменту ухвалення Львівським окружним адміністративним судом рішення по суті позовних вимог.

Крім того, у наданих до заяви про ухвалення додаткового судового рішення додатках, відсутня інформація про порядок оплати послуг, однак позивачем не надано доказів щодо реальності оплати послуг адвоката у майбутньому, наприклад, шляхом надання виставлених рахунків, доручень чи ін. При цьому суд враховує, що станом на день звернення позивача із заявою про ухвалення додаткового судового рішення (07.02.2020), Львівський окружний суд ухвалив рішення по суті позовних вимог.

Суд також бере до уваги покликання представника відповідача на ту обставину, що Львівським окружним адміністративним судом розглядалася справа №1.380.2019.002452, яка є аналогічною до справи №1.380.2019.005495, відтак ознайомлення з матеріалами справи та визначення способів захисту інтересів Клієнта не потребувало додаткового тривалого дослідження.

Крім того, як видно з позовної заяви у справі №1.380.2019.002452, то вона за змістом є ідентичною до позовної заяви у справі №1.380.2019.005495.

Тому, суд погоджується з аргументами представника відповідача, що адвокатові адвокатського об`єднання «Справедливість» не було необхідності виробляти нову тактику захисту, збирати нові докази, аналізувати судову практику.

Таким чином, надані правові послуги, які не мали впливу на хід розгляду справи та не потребували спеціальних навиків.

Суд також зауважує, що позивач особисто брав участь у судовому розгляді, представляючи свої інтереси.

З огляду на викладене, враховуючи документи, надані позивачем на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку, що вказані документи не можуть слугувати належними та допустимими доказами для підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу у справі № 1.380.2019.005495, а тому суд не знаходить підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 134, 139, 143, 248, 293, 295 КАС України, суд

у х в а л и в:

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається через Львівський окружний адміністративний суд до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено та підписано 20.02.2019.

Суддя Лунь З.І.