Справа № 367/2403/19
Суддя: Карабаза Н. Ф.
Дата ухвалення: 2020-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №367/2403/19
Провадження № 2-а/367/32/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2020 року Ірпінський міський суд Київської області в складі

судді Карабаза Н.Ф.,

за участю секретаря Стародубець О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Поліцейського СРПП № 31 Ірпінського ВП ГУНП в Київській області Хоблова Олександра Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі

в с т а н о в и в:

До Ірпінського міського суду Київської області надійшов зазначений вище адміністративний позов, який позивач мотивує тим, що 12.03.2019 року близько 17 год. 30 хв. приїхав на автомобілі марки Chevrolet Lacetti, державний номерний знак НОМЕР_1 , блакитного кольору до будинку в якому проживає за адресою: м. Ірпінь, вул. Джерельна, 8 та припаркував автомобіль на стоянці біля вказаного будинку. Після цього, перебуваючи в авто, почув удар та звук дряпання багажника власного авто, вийшовши з автомобіля побачив гр. ОСОБА_2 . На запитання що він зробив, почув від ОСОБА_2 що він неправильно прапаркувався. Далі ОСОБА_2 в грубій формі почав доводити свою думку про неправильне паркування, наносячи подряпини на авто діяв умисно та думав, що в автомобілі нікого не має. Потім ОСОБА_2 викликав поліцію щоб зафіксувати порушення правил дорожнього руху, в період очікування працівників поліції автомобіль не зрушив з місця. Близько 18 год. 15 хв. прибула машина патрульної поліції у складі поліцейських СРПП № 31 Ірпінського відділу поліції ГУНП в Київській області. Як потім виявилось, це були працівники відділу - Хоблов Олександр Володимирович та Довгалюк Володимир Анатолійович . Не представившись, не показавши документи, які посвідчують осіб, один із працівників відділу запитав, що сталось і чому виникла конфліктна ситуація. ОСОБА_2 почав скаржитись, що у випадку заведення авто, вихлопні гази принесуть захворювання дітям. Причому, ОСОБА_2 наголошував працівникам відділу на тому, що він не перепарковував авто. У відповідь, пояснивши поліцейським, що дійсно, авто не зрушило з місця, адже чекали їх приїзду, задля з`ясування всіх обставин справи. Спершу, поліцейські повідомили громадянина ОСОБА_2 про відсутність правопорушення з його боку, так як автомобіль припаркований на відведеному для стоянки місці, згідно розмітки, а тому, немає підстав вживати будь-яких заходів для притягнення до відповідальності. В свою чергу, він пояснивши ситуацію та повідомивши про завдання майнової шкоди його майну у зв`язку із неправомірними діями громадянина ОСОБА_2 , а саме: нанесення подряпин та ударів на задню частину автомобіля. Крім того, зазначив, що відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана не правомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Після почутого гр. ОСОБА_2 запитав працівників поліції, чи буде в даному випадку щодо нього складений протокол. У відповідь на це, працівник поліції, Довгалюк В.А. , вказав, що підстави відсутні, а заяву можуть прийняти. Однак, не погодившись з рішенням поліції, ОСОБА_2 почав погрожувати працівникам поліції написанням скарги на них до керівника Ірпінського відділу поліції ГУНГІ в Київській області. Додатково повідомляє, що поведінка ОСОБА_2 була неадекватною, грубою та вульгарною, як по відношенню до нього, так і до поліцейських. Побоюючись, що гр. ОСОБА_2 напише скарги про бездіяльність, поліцейські Хоблов Олександр Володимирович та Довгалюк Володимир Анатолійович , взяли пояснення у гр. ОСОБА_2 та вирішили скласти щодо нього постанову серії ДПО18 № 380406 про скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Із такими діями працівників поліції не погоджується, а постанову вважає незаконною у зв`язку із наступним. У постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО 18 № 380406, поліцейський Хоблов Олександр Володимирович зазначив, що до постанови додаються пояснення свідка ОСОБА_2 , який, сказав, що зафіксував порушення Правил дорожнього руху. Суть адміністративного правопорушення полягала в тому, що він здійснив стоянку на тротуарі, чим порушив п.п. 15.10 ПДР. Враховуючи, що його транспортний засіб не перебував на тротуарі, що підтверджується фото, які були зроблені поліцейським Хобловим О.В. , гр. ОСОБА_2 та ним, вважає, що дії поліцейських Хоблова О.В. та Довгалюка В.А. є незаконними в частині винесення постанови, якою притягнуто його до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у розмірі 255 гривень. Також, після складання постанови, запитав у слідчих, на підставі чого його притягнуто до відповідальності. Працівник відділу, Довгалюк В.А. сказав, що він припаркував авто, наїхавши на тротуар, внаслідок чого зачепив гр. ОСОБА_2 , який у відповідь подряпав авто. При чому, поліцейський пояснив, що перед їхнім приїздом він з`їхав з тротуару і тепер авто припарковано правильно. Дане твердження поліцейського є виключного його домислом. Крім того, як зазначалося вище, авто не зрушило з місця за весь період, починаючи з часу виникнення суперечки між свідком ОСОБА_2 . Даний факт, як зазначалося вище, підтверджувалося відео зйомкою та фото, зробленими свідком. Також, дані фото і відео оглядалися працівниками поліції при отриманні пояснень від гр. ОСОБА_2 . З моменту приїзду поліції, також не заводив авто та не від`їжджав, адже майже весь час знаходився в автомобілі працівників поліції. Тобто, працівники поліції, знаючи про те, що авто не зрушило з місця, безпідставно та умисно скали постанову про притягнення його до відповідальності. Крім того, у постанові зазначалося, про пояснення свідка ОСОБА_2 . Однак, на вимогу ознайомитися із цими поясненнями - отримав відмову. А тому, що саме записав поліцейський не відомо. Також, працівники поліції не прийняли його заяву про завдання гр. ОСОБА_2 майнової шкоди (згідно ст. 1166 ЦК України), а саме: нанесення подряпин на його авто. Звертає увагу суду на те, що у постанові вказано, що вона складена на основі пояснень свідка. Однак, в усній формі свідок неодноразово наголошував на порушення ним п. 15.5 ПДР15.5: "Ставити транспортні засоби під кутом до краю проїзної частини дозволяється в місцях, де це не буде перешкоджати руху інших транспортних засобів. Біля тротуарів або інших місць із пішохідним рухом ставити транспортні засоби під кутом дозволяється лише передньою частиною, а на підйомах - тільки задньою частиною". А у постанові вказано на порушення ним п.п. "в" п.15.10 ПДР: Стоянка забороняється: в) на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м. При цьому, згідно коментаря, узгодженого з МВС України від 23.07.2013 року, лист №45/3348 (надалі - коментар МВС), "зазначені транспортні засоби не повинні ставитися для стоянки способом часткового виїзду на тротуар передньою або бічною частиною так, щоб не створювати перешкод для руху пішоходів ". Однак, у постанові поліцейськими було вказано наступне: "керуючи автомобілем, здійснив стоянку на тротуарі, де для руху пішоходів залишалося менше 2-х метрів, чим порушив пункт 15.10 "в"ПДР". Звертає увагу та не, що згідно коментаря МВС, "стоянка на тротуарі" передбачає заїзд передніми чи задніми колесами на тротуар. В даному випадку, колеса знаходилися на достатній відстані від тротуару. При чому, трактування "для руху пішоходів залишалося менше 2-х метрів" є придуманим і непідтвердженим, оскільки ширину від краю його авто до краю тротуару ніхто не заміряв, ширину самого тротуару також ніхто не вираховував, а отже, стверджувати про те, що для руху пішоходів було менше 2-х метрів - немає ніяких підстав. Крім того, його автомобіль був припаркований аналогічно, як стояли сусідні транспортні засоби на стоянці. А тому, у випадку дійсної наявності порушення п.п. "в" п. 15.10 ПДР, постанова про накладення адміністративного стягнення повинна була б бути складена і щодо сусідніх транспортних засобів, які перебували на стоянці. Однак, щодо інших авто, працівники поліції жодних заходів не вжили, що суперечить принципу рівності та вкотре підтверджує упереджене ставлення працівників поліції до нього. Працівниками поліції також не було роз`яснено положення ст. 268 КУпАП ні до моменту складання постанови, ні після її вручення. Збиранням доказів у діях працівників поліції обмежилось виключно допитом свідка, який погрожував написанням скарги на керівника Ірпінського відділу поліції ГУНП в Київській області. Також було здійснено фото-фіксацію на мобільний телефон Хобловим О.В. , де чітко видно, що порушення не було. Допит інших свідків, присутніх при виникненні суперечки, не здійснювався з незрозумілих причин. Вважає, що постанова винесена на підставі припущень, є надуманою та суперечить фактичним обставинам справи, а тому підлягає скасуванню. Також, не було надано фото- та відеофіксації того, як припарковано авто, хоча така фіксація була здійснена свідком та поліцейськими. Крім того, у постанові нічого не вказано про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, що суперечить вимогам до постанови, передбаченим ст. 283 КУпАП. Таким чином, вважаю що постанова серії ДПО 18 № 380406 є незаконно, необгрунтованою та такою, що винесена із порушенням вимог щодо її складання, а отже, така постанова підлягає скасуванню. Просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО 18 № 380406 від 14.03.2019 року та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Судом встановлено, що 14.03.2019 року поліцейським СРПП №31 Ірпінського ВП ст. лейтенантом Хобловим О.В. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДПО18 №380406, відповідно до якої 14.03.2019 року о 18 год. 50 хв. в м. Ірпінь по вул. Джерельна, 8. водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем здійснив стоянку на тротуарі, де для руху пішоходів залишалося менше 2-х метрів, чим порушив п. 15.10 в ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до положень пункту 9 розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року № 1395 чітко зазначено, що розгляд справи розпочинається з встановлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Пунктом 5 Розділу Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі встановлено, що поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до її компетенції розгляд цієї справи; 2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці); 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ч. 1 ст. 122 КУпАП України, передбачена відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звернено увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та зазначено про необхідність з`ясовування всіх обставин, перелічених у ст.247, 280 КУпАП.

Відповідач не надав до суду жодних доказів на спростування доводів позивача та будь - яких інших доказів на підтвердження протиправності та умислу на вчинення позивачем дій, які кваліфікуються як адміністративне правопорушення згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП.

У даній справі, крім висновків відповідача, який склав постанову у справі про адміністративне правопорушення, відсутні будь-які допустимі докази на підтвердження факту порушення позивачем правил дорожнього руху, у зв`язку із чим, з урахуванням положень ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.

А відтак, оскільки позивач категорично заперечив факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а відповідач належними та допустимими доказами факту правомірності своєї постанови через доведеність вини позивача у цьому адміністративному правопорушенні не довів, відзиву на адміністративний позов не надав, суд приходить до висновку про те, що оскаржувана постанова є протиправною, внаслідок чого підлягає скасуванню, а адміністративна справа - закриттю на підставі ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутності в діях останнього складу адміністративного правопорушення

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Виходячи з наведеного, постанову по справі про адміністративне правопорушення серія ДПО18 №380406 від 14.03.2019 року постановлену поліцейським СРПП №31 Ірпінського ВП ст. лейтенантом Хобловим О.В. слід скасувати, а провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП - закрити.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 9, 122, 222, 247, 268, 287, 288, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 77, 229, 242-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Поліцейського СРПП № 31 Ірпінського ВП ГУНП в Київській області Хоблова Олександра Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДПО18 №380406 від 14.03.2019 року, винесену поліцейським СРПП №31 Ірпінського ВП ст. лейтенантом Хобловим О.В. - скасувати, провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП - закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя Н.Ф. Карабаза