Справа № 300/2476/19
Суддя: Грицюк П.П.
Дата ухвалення: 2020-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"17" лютого 2020 р. справа № 300/2476/19
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
судді Грицюка П.П.,
за участю секретаря судового засідання Савченко Н.С.,
представника позивача - Поглат О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Ліквідаційна комісія УМВС в Івано-Франківській області, про визнання дій протиправними, скасування рішення у формі висновку від 04.11.2019 та зобов`язання до вчинення дій, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Міністерства внутрішніх справ України (ділі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Ліквідаційна комісія УМВС в Івано-Франківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення дій.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19.12.2019 відкрито провадження у даній справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.1-2).
04.02.2020 ухвалою суду призначено судовий розгляд справи на 17.02.2020 та залучено Ліквідаційну комісію УМВС в Івано-Франківській області, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача (а.с. 68-70).
Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, що надійшов на адресу суду 31.12.2019, в якому проти заявлених позовних вимог заперечив з підстав, наведених у відзиві, який міститься в матеріалах справи (а.с. 45-49). Зокрема, просив суд в задоволенні позову відмовити у зв`язку з тим, що з моменту первинного огляду МСЕК позивача пройшло більше 2 років, МВС України не має законних підстав для виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 . Разом з тим, вважає безпідставною вимогу позивача щодо прийняття рішення про призначення йому одноразової грошової допомоги, тому, що вказана вимога є втручанням в дискреційні повноваження відповідача та виходить за межі завдань адміністративного судочинства. Крім того, на МВС України покладено обов`язок стосовно перерахування коштів, для виплати допомоги, органу внутрішніх справ, у якому проходив службу працівник міліції, а не проводити виплату таких коштів безпосередньо особі.
Третя особа проти заявленого позову заперечила з мотивів, викладених у письмових поясненнях від 13.02.2020 (а.с. 77-79). Зазначено, що з дати первинного медичного огляду (21.07.1998) та до повторного медичного огляду (05.07.2017) пройшло більше ніж два роки, що за умовами п. 4 Постанови КМ України від 02.10.2015 № 850 не дає права ОСОБА_1 на отримання грошової одноразової допомоги в більшому розмірі.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з мотивів викладених в позовній заяві. Просила позов задовольнити повністю.
Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не з`явились з невідомих суду причин, клопотань про відкладення чи розгляд без їхньої участі справи суду не подавали.
Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення позивача, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши і оцінивши докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Встановлено, що рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05 червня 2019 року у справі №300/649/19 позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України щодо неприйняття рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850. Зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України розглянути матеріали щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до статті 23 Закону України Про міліцію та в порядку, визначеному пунктом 9 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850, з прийняттям відповідного рішення. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а.с. 21-24).
Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 19.09.2019 апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України залишено без задоволення. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05 червня 2019 року залишено без змін.
04.11.2019 Міністерство внутрішніх справ України відмовило в затвердженні поданого УМВС України в Івано-Франківській області Висновку про призначення одноразової грошової допомоги відповідно до рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05.06.2019 у справі № 300/649/19 (а.с. 51). Листом від 15.11.2019 №591/108/05/29-2019 повідомлено позивача про те, що Міністерство внутрішніх справ України прийнято рішення про відмову у виплаті одноразової грошової допомоги (а.с. 25).
Не погоджуючись з такими діями Міністерства внутрішніх справ України позивач звернувся з цим адміністративним позовом до Івано-Франківського окружного адміністративного суду.
У вказаному рішення судом встановлено, що виплата ОСОБА_1 11.07.2000 року 555 гривень є виплатою страхової суми, а не виплатою одноразової грошової допомоги у порядку ч. 6 с. 23 Закону «Про міліцію» (зворотній бік а.с. 18).
08.02.2019 на адресу ОСОБА_1 ліквідаційною комісією УМВС України направлено листа, у якому зазначалось, що на виконання рішення суду від 30.10.2018 ліквідаційною комісією УМВС України направлено матеріали до Міністерства внутрішніх справ України. Однак, дані матеріали МВС України повернуло без прийняття рішення з огляду на те, що з дати первинного огляду МСЕК - 11.07.2000 до повторного огляду 01.06.2017 пройшло більше 2 років, що перевищує передбачений Порядком дворічний термін та не дає позивачу права на отримання одноразової грошової допомоги (а.с. 20).
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05 червня 2019 року у справі №300/649/19, яким позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України щодо неприйняття рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850. Зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України розглянути матеріали щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до статті 23 Закону України Про міліцію та в порядку, визначеному пунктом 9 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850, з прийняттям відповідного рішення. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а.с. 21-24).

Львівським апеляційним адміністративним судом постановою від 19.09.2019 апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України залишено без задоволення. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05 червня 2019 року залишено без змін.

Відповідно до постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 19.09.2019 колегія суддів прийшла до висновку, що судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що відповідно до довідки №21 ВЛК ДУ ТМО МВС України по Івано-Франківській області від 13.05.2017, згідно протоколу №4 засідання військово-лікарської комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Івано-Франківській області від 21.07.1998 на момент фактичного звільнення з органів внутрішніх справ 19.03.1998, пенсіонеру ОСОБА_1 встановлено захворювання, пов`язане з проходженням служби. Відповідно до довідки Івано-Франківської обласної дирекції ПАТ НАСК ОРАНТА від 19.07.2017 №03-01/406 колишньому працівнику Управління Міністерства внутрішніх справ України в Івано-Франківській області ОСОБА_1 за час проведення державного обов`язкового особистого страхування проводилася виплата страхової суми відповідно до Постанови Кабінету міністрів України від 29.06.1991 №59 в редакції Постанови Кабінету міністрів України від 19.11.1992 №627 Про порядок та умови державного обов`язкового особистого страхування осіб рядового начальницького та вільнонайманого складу органів і підрозділів внутрішніх справ України в розмірі 15 % втрати працездатності в сумі 555 (п`ятсот п`ятдесят п`ять) гривень. Згідно довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках від 05.07.2017 серії АГ 0023735 ОСОБА_1 визначено ступінь втрати працездатності 60 %, причиною втрати працездатності вказано захворювання, пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ. Відповідно до виписки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 05.07.2017 серії АВ №0790226 ОСОБА_1 встановлено третю групу інвалідності з 01.06.2017 без переогляду, причиною втрати працездатності вказано захворювання, пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, а огляд інваліда проводився вперше.

Частиною 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України Про міліцію, держава гарантує працівникам міліції соціальний захист.

Згідно з ч. 6 ст. 23 Закону України Про міліцію, у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Статтею 23 Закону України Про міліцію, Кабінет Міністрів України постановою №850 від 21.10.2015 року затвердив Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції (набрав чинності 31.10.2015 року).

Відповідно до п.п. 2 п. 2 Порядку №850, днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

З матеріалів справи встановлено, що відповідно до виписки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 05.07.2017 серії АВ №0790226 ОСОБА_1 встановлено третю групу інвалідності з 01.06.2017 без переогляду, причиною втрати працездатності вказано захворювання, пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, а огляд інваліда проводився вперше (а.с. 15).

Відповідно до довідки до Акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ № 0790226 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено III групу інвалідності з 01.02.2017, захворювання пов`язане з проходженням служби в ОВС, огляд проведений вперше, інвалідність встановлено на строк без переогляду (а..с 13).

Згідно довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках Серія АГ № 0023735 від 05.07.2017 позивачу встановлено 60 % втрати працездатності травма, яка пов`язана з виконанням службових обов`язків (а.с. 14).

Підпунктом 2 п. 3 Порядку №850 також визначено, що грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі: 250-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності I групи; 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи; 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.

Згідно з пунктом 4 Порядку №850, якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Відповідно до п.14 Порядку №850, призначення і виплата грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність чи часткова втрата працездатності без установлення інвалідності працівника міліції за висновком комісії з розслідування нещасного випадку є наслідком: учинення ним злочину, адміністративного правопорушення або дисциплінарного проступку; учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, установленого судом); подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати грошової допомоги.

Такі підстави є вичерпними, розширеному тлумаченню не підлягають та щодо позивача таких не встановлено.

Так, п. 3 Порядку №850 встановлює підстави для призначення та виплати одноразової грошової допомоги: загибель (смерть) працівника міліції, який перебував на службі в органах внутрішніх справ, під час виконання ним службових обов`язків; установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ; часткова втрата працездатності працівником міліції без установлення йому інвалідності внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків.

Вказані підстави визначені як самостійні та надають право на отримання одноразової грошової допомоги при настанні хоча б однієї з них. При цьому, право на отримання одноразової грошової допомоги, у зв`язку з установленням працівникові міліції інвалідності не обмежено у часі, вирішальним є лише наявність причинно-наслідкового зв`язку між інвалідністю та службою в органах внутрішніх справ.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 05.07.2017 при огляді позивача встановлено інвалідність ІІІ групи вперше.

Зокрема, п. 7 Порядку №850 передбачено, що працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

До заяви додаються копії: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).

Згідно п. 8 Порядку №850, керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції: витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу; витяг з особової справи про склад сім`ї загиблого (померлого) працівника міліції.

Пунктом 9 Порядку №850 встановлено, що МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Аналіз зазначених норм Порядку дає підстави для висновку, що повноваження на прийняття рішення про призначення чи про відмову в призначенні одноразової допомоги є виключною компетенцією Міністерства внутрішніх справ України, а на орган внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, покладено обов`язок по проведенню відповідних процедурних дій по оформленню відповідних документів для вирішення питання про виплату такої допомоги та реалізації рішення головного розпорядника коштів (МВС) розпорядниками нижчої ланки.

Таким чином, у постанові Львівського апеляційного адміністративного суду від 17.09.2019 у спірних правовідносинах визначено повноваження на прийняття рішення про призначення чи про відмову в призначенні одноразової допомоги, які є виключною компетенцією Міністерства внутрішніх справ України.

Поряд з цим, суд вважає, що позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги, відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію" у розмірі, визначеному Порядком № 850. Дані обставини, підтверджуються матеріалами справи та не підлягають доказуванню, оскільки встановлені постановою від 17.09.2019 Львівського апеляційного адміністративного суду, яка набрала законної сили.

Щодо визначення розміру одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 слід зазначити наступне.

Відповідно до висновку про призначення одноразової грошової допомоги прийнятого відповідно до рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05.06.2019, справа № 300/649/19, Ліквідаційною комісією УМВС в Івано-Франківській області визначено розмір даної грошової допомоги на підставі п.п. 3 п. 2 Порядку № 850 в сумі 252045 грн (а.с. 26).

Зокрема, згідно ч. 6 ст. 23 Закону України Про міліцію, у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Пунктом 1 Порядку № 850, передбачено, що ці Порядок та умови визначають механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги (далі - грошова допомога) у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.

Пунктом 2 Порядку № 850, що встановлено, днем виникнення права на отримання грошової допомоги є: у разі загибелі (смерті) працівника міліції - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть; у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Підпунктом 2 пункту 3 Порядку № 850 визначено, що грошова допомога призначається і виплачується у разі: установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі: 250-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності I групи; 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи; 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи;

Підпунктом 3 пункту 3 Порядку № 850 встановлено, що грошова допомога призначається і виплачується у разі: часткової втрати працездатності працівником міліції без установлення йому інвалідності внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, залежно від ступеня втрати працездатності, який установлюється медико-соціальними експертними комісіями, - у розмірі, що визначається у відсотках 100-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення ступеня втрати працездатності. При цьому розмір грошової допомоги не повинен бути меншим за 20-кратний прожитковий мінімум, установлений законом для працездатних осіб, та більшим за 100-кратний прожитковий мінімум, установлений законом для працездатних осіб.

Пунктом 7 Порядку № 850 передбачено, що працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

Враховуючи вищенаведені норми Закону України Про міліцію та Порядку № 850, суд констатує, що законодавцем розмежовано порядок нарахування грошової допомоги в разі установлення інвалідності і нарахування грошової допомоги при частковій втраті працездатності без установлення інвалідності.

У даному випадку не йдеться про повторне отримання одноразової грошової допомоги за однією підставою: як вказано вище, у 2000 році позивачу було виплачено відповідну суму в зв`язку з отриманням поранення під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому, а у 2017 році у позивача виникло право на отримання одноразової грошової допомоги в зв`язку з встановленням йому інвалідності, що настала внаслідок виконання обов`язків військової служби.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_1 встановлено інвалідність IIІ групи, при призначенні і виплаті даної грошової допомоги слід застосувати норми підпункту 2 пункту 3 Порядку № 850. При цьому, в даному випадку нарахування і виплата грошової допомоги не залежать від ступеня втрати працездатності позивача.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 18 жовтня 2018 року у справі № 809/395/18.

За таких обставини, Міністерство внутрішніх справ України, в порядку визначеному Постановою Кабінету Міністрів України за № 850, зобов`язане прийняти рішення про призначення позивачу одноразову грошову допомогу в розмірі 150 - кратному прожитковому мінімумі, установленому Законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності.

З урахуванням цього, суд дійшов висновку про те, що відповідач протиправно відмовив ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги, тому рішення Міністерства підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, позовні вимог є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України в особі начальника відділу МОПСВ ДФОП МВС України Немченка Н.В. та в особі директора ДФОП МВС України Шевніна С.М. щодо непогодження висновку від 04.11.2019 про призначення одноразової грошової допомоги Гошію Івану Васильовичу відповідно до рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05 червня 2019 (справа №300/649/19) та щодо відмови у призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 .

Визнати протиправним та скасувати рішення у формі висновку від 04.11.2019 про призначення одноразової грошової допомоги Гошію ОСОБА_2 Васильовичу відповідно до рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05 червня 2019 (справа №300/649/19), яким у виплаті одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 відмовлено.

Зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №850 від 21 жовтня 2015 року, у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення відсотка втрати працездатності, а саме на 05.07.2017, та провести виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення відсотка втрати працездатності, а саме на 05.07.2017.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), АДРЕСА_1 .

Міністерство внутрішніх справ України (), вул. Академіка Богомольця, 10, м. Київ, Центральна Частина Києва, Київ, 01024.

Ліквідаційна комісія УМВС в Івано-Франківській області, вул. А. Сахарова, 15, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківська область, 76018.

Суддя /підпис/ Грицюк П.П.

Рішення складене в повному обсязі 21 лютого 2020 р.