Справа № 640/22414/18
Суддя: Глущенко Яна Борисівна
Дата ухвалення: 2020-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

21 лютого 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі судді-доповідача Глущенко Я.Б., суддів Мельничука В.П., Черпіцької Л.Т., перевіривши матеріали апеляційної скарги Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 вересня 2019 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Арров» до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Арров» (далі - позивач, ТОВ «Арров») звернулось у суд з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (далі - відповідач, апелянт, ГУ ДФС у м. Києві), Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 вересня 2019 року позов задоволено.

Не погоджуючись із рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Ухвалою апеляційного суду від 27 січня 2020 року апеляційну скаргу залишено без руху через невідповідність вимогам статей 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: відповідачем пропущено тридцятиденний строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції та не надано документ про сплату судового збору у розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір».

Апелянту було надано строк для усунення недоліків - десять днів з дня отримання копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Вказана ухвала суду отримана відповідачем 31 січня 2020 року.

10 лютого 2020 року відповідач подав клопотання, в якому зазначив, що основною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження стало повернення судом вперше поданої апеляційної скарги. Оскільки Кодекс адміністративного судочинства України не обмежує строків на подання апеляційної скарги після її повернення, відповідач просить строк на апеляційне оскарження поновити. До того ж наголошує на відсутності можливості сплатити судовий збір.

Дослідивши клопотання відповідача, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

За змістом процесуального закону поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Згідно з частиною 1 статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до пункту 6 частини 5 статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21 грудня 2010 року, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28 березня 2006 року, заява №23436/03).

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

Однак, у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження, дані про будь-які об`єктивні перешкоди, які не давали можливості відповідачу своєчасно реалізувати право на оскарження судового рішення в апеляційному порядку у строки, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України, відповідачем не наведені.

Обставини, пов`язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в нього коштів, призначених для сплати судового збору, не може бути підставою для реалізації суб`єктом владних повноважень права на оскарження судового рішення у будь-який необмежений час після закінчення такого строку та, відповідно, підставою для поновлення зазначеного строку.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 03 лютого 2020 року у справі №340/661/19.

До того ж суд звертає увагу, що розглядувана апеляційна скарга єдина апеляційна скарга, яку було подано на рішення суду у даній справі.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що причини, на які посилається апелянт для поновлення процесуального строку, є неповажними.

Відтак, наявні правові підстави для відмови у відкритті апеляційного провадження та повернення Головному управлінню Державної фіскальної служби у місті Києві апеляційної скарги.

Керуючись статтями 169, 248, 299, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати неповажними причини пропущення строку на апеляційне оскарження, зазначені у клопотанні Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві.

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 вересня 2019 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Арров» до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Повернути апелянту апеляційну скаргу та додані до неї матеріали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом тридцяти днів безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач Я.Б. Глущенко

Судді В.П. Мельничук

Л.Т. Черпіцька