Справа № 1.380.2019.003498
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2020-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2020 рокуЛьвівСправа № 1.380.2019.003498 пров. № А/857/465/20
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Довгої О.І., Матковської З.М.,

при секретарі судового засідання: Галаз Ю.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року (суддя- Клименко О.М., ухвалене в м. Львові о 14:59, повний текст складено 29.11.2019) у справі № 1.380.2019.003498 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом до Головного управління Державної податкової служби у Львівській області (Відповідач), в якому просить: - податкове повідомлення-рішення Стрийського управління Головного управління ДФС у Львівській області від 26.06.2019 року № , згідно якого збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування» на 383929,40 грн. та застосовано штраф у розмірі 19196,47 грн. скасувати повністю; - податкове повідомлення-рішення Стрийського управління Головного управління ДФС у Львівській області від 26.06.2019 року № , згідно якого збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «Військовий збір» на 28840,38 грн. та застосовано штраф у розмірі 1442,02 грн. скасувати повністю; - стягнути на користь ОСОБА_2 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Львівській області судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 4799,66 гривень.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 19.11.2019 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, його оскаржив відповідач - Головне управління ДПС у Львівській області, подавши до Восьмого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу, в якій покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги, апелянт зазначає, що позивачем при заповнені податкової декларації було допущено порушення, зокрема у рядку 24 податкової декларації позивача вказано суму податку на доходи фізичних осіб та військового збору 0,00 грн., що підлягали перерахуванню до бюджету за даними раніше поданої декларації за звітний (податковий) період, у якому виявлена помилка, а саме за 2015 рік. У рядку 25 уточненні суми податкових зобов`язань або сума до повернення за звітний (податковий) період, у якому виявлена помилка сума податку на доходи фізичних осіб відображена у розмірі 383929,40 грн. та військовий збір у розмірі 28840,38 грн.

Вказує, що відповідно до вимог Інструкції № 859, якщо сума рядка 25 є більшою суми рядка 24, в рядку 26.1 декларації проставляється сума податкового зобов`язання до збільшення, яка підлягала перерахуванню до бюджету. Платником податків ОСОБА_2 заповнено рядок 26.2 до зменшення, що не відповідає вимогам Інструкції щодо заповнення декларації. Стверджує, що позивачем неправильно проведено розрахунок податкових зобов`язань і оскільки рядок 25 є більшим ніж рядок 24, в рядку 26.1 даний платник податку зобов`язаний вказати до збільшення 383929,40 грн. податку на доходи фізичних осіб та 28840,38 грн. військового збору. Таким чином, на думку відповідача позивачем занижено сплату до бюджету податку на доходи фізичних осіб у розмірі 383929,40 грн. та військового збору у розмірі 28840,38 грн.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу не погоджується з доводами апелянта, вважає їх безпідставними та просить оскаржуване рішення суду залишити без змін.

В судовому засіданні представник апелянта надав пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі, просив оскаржуване судове рішення скасувати та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Представник позивача в судовому засіданні заперечив проти вимог апеляційної скарги, просив відмовити в задоволені апеляційної скарги, а оскаржуване судове рішення залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи, апеляційну скаргу в межах наведених доводів, відзив, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 25.04.2019 року ОСОБА_2 подав до Стрийської державної податкової інспекції Стрийського управління Головного управління ДФС у Львівській області уточнюючу податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2015 рік.

У рядках 10 та 10.9 уточнюючої податкової декларації про майновий стан і доходи позивач відобразив: загальну суму доходів, які включаються до загального річного оподаткованого доходу -1922692,00 грн., суму податку на доходи фізичних осіб -383929,40 грн., суму військового збору -28840,38 грн. У рядку 12 уточнюючої податкової декларації про майновий стан і доходи позивач відобразив загальну суму річного доходу -1922692,00 грн., у рядку 18 відобразив загальну суму податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб -383929,40 грн., у рядку 22.2 відобразив суму податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету за результатами звітного (податкового) року 383929,40 грн., у рядку 23.1 відобразив суму податкових зобов`язань з військового збору, що підлягає сплаті до бюджету самостійно платником податків за результатами звітного (податкового) року -28840,38 грн. У рядку 24 уточнюючої податкової декларації про майновий стан і доходи позивач відобразив суму податку та/або збору, які підлягали перерахуванню до бюджету або поверненню за даними звітного (податкового) періоду, в якому виникла помилка, а саме: сума податку на доходи фізичних осіб 0,00 грн., сума військового збору 0,00 грн. У рядку 25 уточнюючої податкової декларації про майновий стан і доходи позивач відобразив уточнені суми податкових зобов`язань або суму до повернення за звітний (податковий) період, у якому виявлена помилка: сума податку на доходи фізичних осіб 383929,40 грн., сума військового збору 28840,38 грн. У рядку 26.2 уточнюючої податкової декларації про майновий стан і доходи позивач відобразив зменшення суми, яка підлягала перерахування до бюджету: сума податку на доходи фізичних осіб 383929,40 грн., сума військового збору 28840,38 грн.

26 квітня 2019 року позивач звернувся із заявою до Стрийської державної податкової інспекції Стрийського управління Головного управління ДФС у Львівській області у якій просив повернути йому, як помилково сплачені кошти з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 383929,62 грн. та військовий збір у розмірі 28840,38 грн. на його банківський розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 у АТ КБ Приватбанк МФО 305299, , одержувач ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , призначення платежу: повернення помилково сплачених грошових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб та військового збору.

23.05.2019 року Стрийським управлінням Головного управління ДФС у Львівській області проведено камеральну перевірку уточнюючої податкової декларації про майновий стан і доходи за 2015 рік суцільним порядком вх. № 12617 від 25.04.2019 року, поданої громадянином ОСОБА_2 .

За наслідками камеральної перевірки контролюючим органом складено акт про результати камеральної перевірки податкової декларації про майновий стан і доходи від 23.05.2019 року № 1/54.13/, яким встановлено порушення: - п.п.168.1.3 п.168.1,пп.168.2.1 п.168.2 ст.168 Податкового кодексу України, згідно з яким платник податку, що отримує доходи від особи, яка не є податковим агентом та іноземні доходи зобов`язаний включити суму таких доходів до загального річного оподатковуваного доходу та подати податкову декларацію за наслідками звітного податкового року, а також сплатити податок з таких доходів; - п.п.1.2, п.п.1.3, п.п.1.5, п.п.1.6, п. 16 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України; - вимоги Інструкції щодо заповнення податкової декларації про майновий стан і доходи, затвердженої Наказом Міністерства фінансів України від 02 жовтня 2015 року № 859: так в рядках 10 та 10.9 податкової декларації про майновий стан і доходи (уточнюючої) відображено суму доходу та суму податку на доходи та військового збору, що підлягає сплаті з мінусовим значенням, а саме: відповідно: -1922692,00 грн., -383929,40 грн., -28840,38 грн. У розділі IV рядок 12 загальна сума річного доходу відображена також з мінусовим значенням, а саме: -1922692,00 грн. У розділі VІ рядок 18 загальна сума податкових зобов`язань з ПДФО відображена з мінусовим значенням, а саме: -383929,40 грн. У рядку 22.2 зазначено суму ПДФО до повернення 383929,40 грн. та в рядку 23.1 суму податкових зобов`язань з військового збору, що підлягає сплаті до бюджету самостійно платником податків з мінусовим значенням, а саме: 28840,38 грн. У рядку 24 податкової декларації громадянина ОСОБА_2 вказано суму податку на доходи фізичних осіб та військового збору 0,00 грн., що підлягали перерахуванню до бюджету за даними раніше поданої декларації за звітний (податковий) період, у якому виявлена помилка, а саме за 2015 рік. У рядку 25 - уточненні суми податкових зобов`язань або сума до повернення за звітний (податковий) період, у якому виявлена помилка сума податку на доходи фізичних осіб відображена 383929,40 грн. та військовий збір 28840,38 грн. Відповідно до вимог Інструкції № 859, якщо сума рядка 25 є більшою суми рядка 24, в рядку 26.1 декларації проставляється сума податкового зобов`язання до збільшення, яка підлягала перерахуванню до бюджету. Платником ОСОБА_2 заповнено рядок 26.2 до зменшення, що не відповідає вимогам Інструкції щодо заповнення декларації. Громадянином ОСОБА_2 неправильно проведено розрахунок податкових зобов`язань і оскільки рядок 25 є більшим ніж рядок 24, в рядку 26.1 даний платник податку зобов`язаний вказати до збільшення 383929,40 грн. податку на доходи фізичних осіб та 28840,38 грн. військового збору. Отже, виходячи з вищенаведеного, контролюючий орган дійшов до висновку про заниження громадянином ОСОБА_2 до сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб у розмірі 383929,40 грн. та військового збору у розмірі 28840,38 грн.

В подальшому, 07 червня 2019 року ОСОБА_2 подав до Стрийської державної податкової інспекції Стрийського управління Головного управління ДФС у Львівській області заперечення на Акт про результати камеральної перевірки податкової декларації про майновий стан і доходи від 23.05.2019 року № 1/54.13/ НОМЕР_2 , у яких просив, зокрема, врахувати заперечення на Акт про результати камеральної перевірки податкової декларації про майновий стан і доходи від 23.05.2019 року № 1/54.13/ НОМЕР_2 під час прийняття/не прийняття податкового повідомлення-рішення та повернути йому, як помилково сплачені кошти з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 383929, 62 грн. та військовий збір у розмірі 28840,38 грн.

Згідно із листом Головного управління ДФС у Львівській області «Про надання відповіді на заперечення» за результатами розгляду заперечення постійно діючою комісією з розгляду спірних питань прийнято колегіальне рішення: аргументи, наведені в запереченні комісії не спростовують висновків акта перевірки від 23.05.2019 року № 1/54.13/ НОМЕР_2 , висновки акта перевірки вважати правомірними та такими, що відповідають нормам чинного законодавства, а заперечення громадянина ОСОБА_2 від 07.06.2019 року (вх. Стрийського управління ГУ ДФС у Львівській області від 13.06.2019 року № 85661/10) залишити без задоволення.

26 червня 2019 року Стрийським управлінням ГУ ДФС у Львівській області прийнято податкове повідомлення-рішення № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування» в тому числі за податковими зобов`язаннями на суму 383929,40 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на суму 19196,47 грн. та податкове повідомлення-рішення № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «Військовий збір» в тому числі за податковими зобов`язаннями на суму 28840,38 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на суму 1442,02 грн.

Не погоджуючись з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з відсутності порушень позивачем вимог податкового законодавства в межах даного спору.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Підпунктом 14.1.54 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що дохід з джерелом їх походження з України це будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді: а) процентів, дивідендів, роялті та будь-яких інших пасивних (інвестиційних) доходів, сплачених резидентами України; б) доходів від надання резидентам або нерезидентам в оренду (користування) майна, розташованого в Україні, включаючи рухомий склад транспорту, приписаного до розташованих в Україні портів; в) доходів від продажу рухомого та нерухомого майна, доходів від відчуження корпоративних прав, цінних паперів, у тому числі акцій українських емітентів; г) доходів, отриманих у вигляді внесків та премій на страхування і перестрахування ризиків на території України; ґ) доходів страховиків - резидентів від страхування ризиків страхувальників - резидентів за межами України; д) інших доходів від діяльності, у тому числі пов`язаних з повною або частковою переуступкою прав та обов`язків за угодами про розподіл продукції на митній території України або на територіях, що перебувають під контролем контролюючих органів (у зонах митного контролю, на спеціалізованих ліцензійних митних складах тощо); е) спадщини, подарунків, виграшів, призів; є) заробітної плати, інших виплат та винагород, виплачених відповідно до умов трудового та цивільно-правового договору; ж) доходів від зайняття підприємницькою та незалежною професійною діяльністю.

Згідно із пунктом 164.1 статті 164 Податкового кодексу України, базою оподаткування податком на доходи фізичних осіб є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Відповідно до підпункту «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 25 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Тобто, законодавець під додатковим благом розуміє тільки основну суму боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, і не включає в цю суму боргу (кредиту) проценти, прощені (анульовані) кредитором.

Отже, боржник, який отримав додаткове благо у вигляді прощення (анулювання) основної суми боргу за кредитом та який був належним чином повідомлений про прощення (анулювання) такого боргу, зобов`язаний відобразити анульовану суму боргу у складі оподатковуваного доходу з обчисленням та перерахуванням до бюджету відповідної суми податку. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується наявними в матеріалах справи документами, 10 квітня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Селянський комерційний банк «Дністер» та ОСОБА_2 укладено договір № 77960/101-27 про відкриття кредитної лінії на суму кредиту 350000 доларів США.

01 червня 2019 року між Відкритим акціонерним товариством «Селянський комерційний банк «Дністер» (Первісний кредитор), Акціонерним банком «Український Бізнес Банк» (Новий кредитор) та ОСОБА_2 (Боржник) укладено Договір №1 про уступку права вимоги, згідно якого Первісний кредитор уступає, а Новий кредитор приймає на себе право вимоги за фінансовим договором, яке належить Первісному кредиторові, і одержує право вимоги коштів по договору про відкриття кредитної лінії № 77960/101-27 від 10 квітня 2008 року та додаткових угод до нього, укладеному між Первісним кредитором та Боржником.

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 10 жовтня 2012 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Український бізнес банк» 3000000 грн. заборгованості за кредитним договором № 77960/101-27 від 10 квітня 2008 року.

В подальшому, 05 грудня 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЕС-Д» (Фактор) та Публічним акціонерним товариством «Український бізнес банк» (Клієнт) укладено договір факторингу № 7 відповідно до якого в порядку та на умовах, визначених цим договором Клієнт продає (переуступає) Фактору Право Вимоги до Боржника, які включають в себе Кредитний договір № 77960/101-27 від 10 квітня 2008 року, а Фактор приймає такі права Вимоги та зобов`язується передати Фінансування в розпорядження Клієнта за плату.

З матеріалів справи слідує, що 19 травня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЕС-Д» (Кредитор) та ОСОБА_2 (Боржник) укладено договір прощення боргу за Кредитним договором № 77960/101-27 від 10.04.2008 року. Відповідно до пункту 3 вказаного Договору підписанням цього Договору сторони домовилися, що відносно боржника застосовується наступний варіант прощення боргу за Кредитним договором № 77960/101-27 від 10.04.2008 року: Боржник зобов`язується сплатити Кредитору в рахунок повного погашення заборгованості за Кредитним договором № 77960/101-27 від 10.04.2008 року частину боргу в сумі 320000,00 грн. до 25.05.2015 року шляхом зарахування вказаних коштів на рахунок Кредитора.

Відповідно до пункту 4 Договору прощення боргу за Кредитним договором № 77960/101-27 від 10.04.2008 року при виконанні Боржником у повному обсязі зобов`язань, встановлених пунктом 3 цього Договору, Кредитор зобов`язується простити частину заборгованості Боржника по кредитному договору № 77960/101-27 від 10.04.2008 року в розмірі 3286369,68 грн., що складається з:- суми основного боргу 1930000,00 грн.; - нарахованих несплачених процентів 1181999,35 грн.; - нараховані несплачені комісії у відповідності до Кредитного договору 174370,33 грн.

Отже, при виконанні Боржником у повному обсязі зобов`язань, встановлених пунктом 3 цього Договору сплачена Кредитором сума в рахунок повного погашення заборгованості за Кредитним договором № 77960/101-27 від 10.04.2008 року направляється Кредитором на погашення суми основного боргу.

На виконання вимог підпункту «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України позивачем задекларовано суму прощеного боргу по Кредитному договору № 77960/101-27 від 10.04.2008 року, який відображено у річній податковій декларації за 2015 рік, поданої до Стрийської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області.

Згідно із наявними у матеріалах справи копіями квитанцій від 21.07.2016 року на суму 116570,00 грн., від 19.07.2016 року на суму 21800,00 грн., від 14.07.2016 року на суму 106400, 00 грн., від 08.07.2016 року на суму 19159,62 грн., від 30.06.2016 року на суму 55000,00 грн., від 10.06.2016 року на суму 64000,00 грн., від 07.06.2016 року на суму 1000,00 грн. позивачем сплачено податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на загальну суму 383929,62 грн.

Як вбачається з наявних у матеріалах справи копій квитанцій від 08.07.2016 року на суму 27840,38 грн., від 07.06.2016 року на суму 1000, 00 грн. позивачем сплачено військовий збір на загальну суму 28840,38 грн.

Нормами підпункту 168.1.3 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України визначено, що якщо згідно з нормами цього розділу окремі види оподатковуваних доходів (прибутків) не підлягають оподаткуванню під час їх нарахування чи виплати, але не є звільненими від оподаткування, платник податку зобов`язаний самостійно включити суму таких доходів до загального річного оподатковуваного доходу податку та подати річну декларацію з цього податку.

Підпунктом 168.2.1 пункту 168.2 статті 168 Податкового кодексу України встановлено, що платник податку, який отримує доходи від особи, яка не є податковим агентом, та іноземні доходи, зобов`язаний включити суму таких доходів до загального річного оподатковуваного доходу та подати податкову декларацію за наслідками звітного податкового року, а також сплатити податок з таких доходів.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновком суду першої інстанції та вважає, що позивач, отримавши додаткове благо у вигляді прощення основної суми боргу за Кредитним договором № 77960/101-27 від 10.04.2008 року, про що був повідомлений кредитором шляхом укладення відповідного договору прощення боргу, належним чином відобразив анульовану суму основного боргу у складі оподатковуваного доходу у річній податковій декларації за 2015 рік та перерахував до бюджету відповідні суми податку на доходи фізичних осіб у сумі 383929,62 грн. та військового збору у сумі 28840,38 грн.

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду вважає правильним висновок суду першої інстанції, що зазначені контролюючим органом в акті про результати камеральної перевірки податкової декларації про майновий стан і доходи від 23.05.2019 року № 1/54.13/ НОМЕР_2 твердження про порушення позивачем вимог підпункту 168.2.1 пункту 168.2, підпункту 168.2.1 пункту 168.2 статті 168 Податкового кодексу України є безпідставними та необґрунтованими, оскільки повністю спростовуються наявними у матеріалах справи доказами та фактичними обставинами справи.

Однак, поруч із цим, з матеріалів справи слідує, що у подальшому рішенням Господарського суду міста Києва від 11.05.2017 року визнано договір факторингу від 05.12.2014 року № 7, укладений Публічним акціонерним товариством «Український Бізнес Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЕС-Д» недійсним.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.10.2017 року зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЕС-Д» повернути Публічному акціонерному товариству «Український Бізнес Банк» документи отримані згідно з Додатком № 3 до договору факторингу №7 від 05.12.2014 року. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 12 березня 2019 року замінено стягувача Публічне акціонерне товариство «Український бізнес банк» правонаступником Рип`яком Володимиром Степановичем у виконавчому листі, виданому на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області 10.10.2012 року у справі № 1323/4574/2012 за позовом Публічного акціонерного товариства «Український бізнес банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Видано дублікат виконавчого листа за рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 10.10.2012 року, ухваленого у цивільній справі № 1323/4574/2012 за позовом Публічного акціонерного товариства «Український бізнес банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Також у вказаній ухвалі зазначено, що «рішеннями Господарського суду міста Києва від 11.05.2017 та 02.10.2017 укладений між ПАТ «Укрбізнесбанк» та ТОВ «Велес-Д» 05.12.2014 Договір факторингу № 7 визнано недійсним та застосовано двосторонню реституцію. Таким чином, усі укладені правочини ТОВ «Велес-Д» після укладення 05.12.2014 Договору факторингу № 7, що стосувалися прав, набутих ТОВ «Велес-Д» за цим договором факторингу втратили свою силу, а ПАТ «Укрбізнесбанк» знову набула прав кредитора за Кредитним договором № 77960/101-27 від 10.07.2008».

З огляду на викладене, 25 квітня 2019 року позивач подав до Стрийської державної податкової інспекції Стрийського управління Головного управління ДФС у Львівській області уточнюючу податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2015 рік, а також 26 квітня 2019 року звернувся до Стрийської державної податкової інспекції Стрийського управління Головного управління ДФС у Львівській області із заявою, у якій просив повернути йому помилково сплачені кошти з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 383929,2 грн. та військовий збір у розмірі 28840,38 грн.

Як вбачається з акту про результати камеральної перевірки податкової декларації про майновий стан і доходи від 23.05.2019 року № 1/54.13/ НОМЕР_2 контролюючим органом зроблено висновок, що громадянином ОСОБА_2 занижено до сплати до бюджету податок на доходи фізичних осіб у розмірі 383929,40 грн. та військовий збір у розмірі 28840,38 грн. Вказаний висновок податковий орган робить, зокрема, на підставі того, що позивачем порушено вимоги Інструкції щодо заповнення податкової декларації про майновий стан і доходи, затвердженої Наказом Міністерства фінансів України від 02 жовтня 2015 року № 859, а саме: «у рядку 24 податкової декларації громадянина ОСОБА_2 вказано суму податку на доходи фізичних осіб та військового збору 0,00 грн., що підлягали перерахуванню до бюджету за даними раніше поданої декларації за звітний (податковий) період, у якому виявлена помилка, а саме за 2015 рік. У рядку 25 - уточненні суми податкових зобов`язань або сума до повернення за звітний (податковий) період, у якому виявлена помилка сума податку на доходи фізичних осіб відображена 383929,40 грн. та військовий збір 28840,38 грн. Відповідно до вимог Інструкції № 859, якщо сума рядка 25 є більшою суми рядка 24, в рядку 26.1 декларації проставляється сума податкового зобов`язання до збільшення, яка підлягала перерахуванню до бюджету. Платником ОСОБА_2 заповнено рядок 26.2 до зменшення, що не відповідає вимогам Інструкції щодо заповнення декларації. Громадянином ОСОБА_2 неправильно проведено розрахунок податкових зобов`язань і оскільки рядок 25 є більшим ніж рядок 24, в рядку 26.1 даний платник податку зобов`язаний вказати до збільшення 383929,40 грн. податку на доходи фізичних осіб та 28840,38 грн. військового збору».

З приводу наведеного, колегія суддів зазначає наступне.

Як вірно зазначив суд першої інстанції та слідує зі змісту уточнюючої податкової декларації про майновий стан і доходи за 2015 рік у рядку 24 уточнюючої податкової декларації про майновий стан і доходи позивач відобразив суми податку та/або збору, які підлягали перерахуванню до бюджету або поверненню за даними звітного (податкового) періоду, в якому виникла помилка, а саме: сума податку на доходи фізичних осіб 0,00 грн., сума військового збору 0,00 грн. У рядку 25 уточнюючої податкової декларації про майновий стан і доходи позивач відобразив уточнені суми податкових зобов`язань або суму до повернення за звітний (податковий) період, у якому виявлена помилка: сума податку на доходи фізичних осіб 383929,40 грн., сума військового збору 28840,38 грн. У рядку 26.2 уточнюючої податкової декларації про майновий стан і доходи позивач відобразив зменшення суми, яка підлягала перерахуванню до бюджету: сума податку на доходи фізичних осіб 383929,40 грн., сума військового збору 28840,38 грн.

Відповідно до пункту 7 Інструкції щодо заповнення податкової декларації про майновий стан і доходи, затвердженої наказом Міністерства фінансів України 02.10.2015 року № 859 (у редакції, чинній на момент існування спірних правовідносин) У розділі VII декларації «Розрахунок податкових зобов`язань у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок у попередніх звітних періодах» значення сум податкових зобов`язань у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок у попередніх звітних періодах відображається окремо з податку на доходи фізичних осіб та військового збору в графах «податок на доходи фізичних осіб» та «військовий збір» розділу VII декларації:

1) у рядку 24 вказується сума податку та/або збору, які підлягали перерахуванню до бюджету або поверненню, за даними раніше поданої декларації за звітний (податковий) період, у якому виявлена помилка;

2) у рядку 25 вказується уточнена сума податкових зобов`язань або сума до повернення за звітний податковий період, у якому виявлена помилка;

3) у рядку 26.1 вказується сума, на яку збільшується податкове зобов`язання з податку у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок.

Рядок 26.1 декларації заповнюється у разі, якщо в результаті виправлення самостійно виявлених помилок виявлено факт заниження податкових зобов`язань (значення рядка 25 декларації більше, ніж значення рядка 24 декларації).

Значення рядка 26.1 розраховується як різниця між значеннями рядка 25 та рядка 24.

У разі заповнення рядка 26.1 декларації платник податку зобов`язаний відобразити суму штрафу у рядку 27 декларації;

4) у рядку 26.2 вказується сума, на яку зменшується податкове зобов`язання з податку у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок.

Рядок 26.2 декларації заповнюється у разі, якщо в результаті виправлення самостійно виявлених помилок виявлено факт завищення податкових зобов`язань (значення рядка 25 декларації менше ніж значення рядка 24 декларації).

Значення рядка 26.2 розраховується як різниця між значеннями рядка 25 та рядка 24, значення вказується без знака «»;

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що позивачем при заповненні уточнюючої податкової декларації про майновий стан і доходи 2015 рік були помилково вказані показники рядка 25 (уточнені суми податкових зобов`язань за даними звітного (податкового) періоду, в якому виявлена помилка) в сумах 383929,40 грн. та 28840,38 грн., які підлягали відображенню у рядку 24 (сума податку та/або збору, які підлягали перерахуванню до бюджету за даними звітного (податкового) періоду, в якому виявлена помилка. В той же час, рядки 22.2 уточнюючої податкової декларації про майновий стан і доходи 2015 рік сума податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету за результатами звітного (податкового) періоду та 26.2 зменшення суми, яка підлягала перерахуванню до бюджету заповнені правильно.

Таким чином, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що технічна помилка, допущена позивачем при заповненні уточнюючої податкової декларації про майновий стан і доходи за 2015 рік не породжує у нього обов`язку зі сплати податку з доходів фізичних осіб, позаяк таке декларування не є самостійним юридичним фактом з яким закон пов`язує безумовне виникнення у платника податкового обов`язку.

Як зазначалося вище, визначальною ознакою доходу платника податку, як об`єкта та бази оподаткування податком з доходу фізичних осіб та військового збору, є фактичне отримання такого доходу платником податків.

Відтак, зважаючи на те, що рішеннями Господарського суду міста Києва від 11.05.2017 року та 02.10.2017 року укладений між ПАТ «Укрбізнесбанк» та ТОВ «Велес-Д» 05.12.2014 року Договір факторингу № 7 визнано недійсним та застосовано двосторонню реституцію, у зв`язку з чим усі укладені правочини ТОВ «Велес-Д» після укладення 05.12.2014 року Договору факторингу № 7, що стосувалися прав, набутих ТОВ «Велес-Д» за цим договором факторингу втратили свою силу, а ПАТ «Укрбізнесбанк» знову набуло прав кредитора за Кредитним договором № 77960/101-27 від 10.07.2008 року, боржником за яким є ОСОБА_2 , колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, що обставини, за яких позивач отримав додаткове благо у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором, відпали. Отже, у позивача відсутній дохід, отриманий як додаткове благо у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необґрунтованість та безпідставність тверджень контролюючого органу про заниження позивачем податку на доходи фізичних осіб у розмірі 383929,40 грн. та військового збору у розмірі 28840,38 грн., оскільки такі доводи повністю спростовуються наявними в матеріалах справи та дослідженими судом доказами, відтак оскаржувані податкові повідомлення-рішення Стрийського управління ГУ ДФС у Львівській області № від 26.06.2019 року та № від 26.06.2019 року є протиправними та скасовані судом першої інстанції правильно.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позову, а доводи апелянта не спростовують висновків суду з вищенаведених мотивів.

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року у справі № 1.380.2019.003498- без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.

На постанову протягом тридцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя І. І. Запотічний
судді О. І. Довга
З. М. Матковська
Повне судове рішення складено 21.02.2020 року.