Справа № 640/20775/19
Суддя: Патратій О.В.
Дата ухвалення: 2020-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2020 року м. Київ № 640/20775/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Патратій О.В., розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва

Головного територіального управління юстиції у м. Києві

про визнання бездіяльності протиправною та скасування постанов про відкриття

виконавчих проваджень № 53424787 від 20.02.2017р., № 54440990 від 03.08.2017р.,

№ 56338172 від 10.05.2018р.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві (далі - Відповідач), в якому просить суд:

1) визнати неправомірною бездіяльність відповідача, щодо не скасування постанов про відкриття виконавчих проваджень № 53424787 від 20.02.2017р., № 54440990 від 03.08.2017р., № 56338172 від 10.05.2018р.;

2) зобов`язати відповідача скасувати постанови про відкриття виконавчих проваджень № 53424787 від 20.02.2017р., № 54440990 від 03.08.2017р., № 566338172 від 10.05.2018р.

Ухвалою суду від 21.11.2019р. відкрито провадження по справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що вказані всі три виконавчі провадження відкриті на підставі однієї і тієї їж вимоги про сплату боргу від 01.12.2016р. № Ю91У, виданої Центральним об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві, проте на один виконавчий документ може бути відкрите лише одне виконавче провадження.

Крім того, як зазначає позивач, вказані виконавчі провадження було відкрито на підставі заяв представника Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в той час як відповідно до вимоги про сплату боргу від 01.12.2016р. № Ю91У та постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.09.2015 року у справі № 826/11632/15 стягувачем є Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва.

Відповідач у визначений судом строк відзив на позовну заяву не надав, заява про визнання позову також суду не надходила, що не перешкоджає розгляду справи по суті враховуючи скорочені строки розгляду справ даної категорії передбачені ст. 287 КАС України.

На виконання вимог ухвали суду від 17.01.2020р. відповідачем на адресу суду були надіслані матеріали виконавчих проваджень № 53424787, № 54440990, № 56338172.

Згідно з частиною четвертою статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Дослідивши обставини справи та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.02.2017р. постановою старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві відкрито виконавче провадження ВП № 53424787 з примусового виконання вимоги № 91 від 01.12.2016р. Центрального об`єднання УПФУ у м. Києві на суму боргу 496,24 грн.

Відповідно до матеріалів виконавчого провадження ВП № .05.2017 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" державним виконавцем у виконавчому провадженні ВП № 53424787 прийнято постанову про повернення виконавчого документу стягувачу.

Також, 03.08.2017р. постановою старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві відкрито виконавче провадження ВП № 54440990 з примусового виконання вимоги № 91 від 01.12.2016р. Центрального об`єднання УПФУ у м. Києві на суму боргу 496,24 грн.

Відповідно до матеріалів виконавчого провадження ВП № .12.2017 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" державним виконавцем у виконавчому провадженні ВП № 54440990 прийнято постанову про повернення виконавчого документу стягувачу.

Також, 10.05.2018р. постановою старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві відкрито виконавче провадження ВП № 56338172 з примусового виконання вимоги № 91 від 01.12.2016р. Центрального об`єднання УПФУ у м. Києві на суму боргу 496,24 грн.

Відповідно до матеріалів виконавчого провадження ВП № .06.2018 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" державним виконавцем у виконавчому провадженні ВП № 56338172 прийнято постанову про повернення виконавчого документу стягувачу.

Крім того, щодо виконавчого провадження № 56338172 суд приходить до висновку, що у резолютивній частині позовної заяви позивачем допущено описку зазначивши виконавче провадження № 53638172, оскільки в тексті позовної заяви та в доданих до позовної матеріалах позивачем зазначається саме виконавче провадження № 56338172.

Отже, на виконанні у Шевченківському районному відділі державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві перебували три виконавчі провадження ВП № 53424787, ВП № 54440990, ВП № 56338172, які відкритті на примусове виконання вимоги про сплату боргу Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 01.12.2016р. № Ю91У.

Наведене обумовлено тим, що за результатами здійснення вищевказаних виконавчих проваджень державними виконавцями приймались рішення щодо повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII) передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Як передбачено ч. 1 ст. 14 Закону № 1404-VIII учасниками виконавчого провадження є виконавець, сторони, представники сторін, прокурор, експерт, спеціаліст, перекладач, суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання, особи, права інтелектуальної власності яких порушені, - за виконавчими документами про конфіскацію та знищення майна на підставі статей 176, 177 і 229 Кримінального кодексу України, статті 512 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У відповідності до ст. 15 Закону № 1404-VIII сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону № 1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу, якщо, зокрема, у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

А згідно ч. 5 ст. 37 Закону № 1404-VIII повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Аналізуючи матеріали справи суд приходить до висновку, що оскільки у виконавчих провадженнях № 53424787, № 54440990, № 56338172 винесені постанови про повернення виконавчого документу стягувачу, відповідно підстави для їх скасування у суду відсутні, оскільки жодних правових наслідків для позивача вони не створюють.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.02.2020р. у справі № 640/13597/19.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись статтями 77, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя О.В. Патратій