Справа № 127/146/20
Суддя: Михайленко А. В.
Дата ухвалення: 2020-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 127/146/20
Провадження № 2-а/127/15/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" лютого 2020 р.м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі: головуючого судді Михайленка А.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора другої роти першого батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області Овчара Василя Михайловича про визнання дій протиправними та, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області з адміністративним позовом звернувся ОСОБА_1 , в якому просить скасувати постанову винесену поліцейським другої роти першого батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області Овчарем В.М. серії ЕАК № 1904622 від 25.12.2019 року.

Позов мотивовано тим, що 25.12.2019 року ОСОБА_1 був зупинений працівниками патрульної поліції по вул. Київська, 50/1 в м. Вінниця. Поліцейський Овчар В.М. пояснив, що ОСОБА_1 рухався без увімкненого світла фар, в підтвердження чого відповідач показав відео на якому був зафіксований автомобіль схожий на автомобіль позивача. Позивач вказує, що керував автомобілем з увімкненим світлом фар, а на відео не було чітко видно чи дійсно автомобіль рухався без увімкненого світла фар чи лише на габаритному світлі, а також не було видно хто був за кермом. Проте відповідач не взяв до уваги пояснення ОСОБА_1 та виніс постанову про притягнення до адміністративної відповідальності. Однак дана постанова була винесена без будь-якої підготовки до розгляду справи, відповідачем не було досліджені докази, не вирішені клопотання, не з`ясовано чи взагалі було вчинено правопорушення та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такими діями відповідач порушив вимоги ст.ст. 278, 279, 280 КУпАП та право на захист, визначене ст. 268 КУпАП, ст. 59, 63 Конституції України. Позивач вказує, що відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП настає у разі початку руху без увімкненого світла фар, а коли автомобіль уже рухається без світла фар то це свідчить про порушення ст. 125 КУпАП. Отже, позивач вважає постанову серія ЕАК № 1904622 від 25.12.2019 року протиправною та незаконною, оскільки винесена з грубим порушенням законодавства України. Враховуючи зазначене ОСОБА_1 просив позов задовольнити.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Подав заяву про розгляд справи у відсутність відповідача.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомив. Представник УПП у Вінницькій області Липовська Н.Ю. подала відзив на позовну заяву з додатками (відеозапис з місця події), в якому просила відмовити у задоволенні позову.

Згідно ч.1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до ч.3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанції.

Дослідивши матеріали справи, відповідно та при дотриманні норм матеріального і процесуального права, суд приходить до наступного висновку.

Положенням ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Зі змісту постанови серія ЕАК №1904622 від 25.12.2019 встановлено, що 25.07.2019 року в м. Вінниця по вул. Київська, 50/1, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 , без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби, чим порушив п. 19.1.а ПДР.

Згідно ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями).

Так відповідно до п. 1.3. Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно п. 19.1.а ПДР у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені світлові пристрої на всіх механічних транспортних засобах - фари ближнього (дальнього) світла.

Таким чином, порушення вимог п. 19.1.а ПДР тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Згідно ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тож, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 77 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Представник відповідача, обґрунтовуючи заперечення надав суду відеозаписи з відео-реєстратора та нагрудної камери працівників поліції.

На даних записах зафіксовано розмову водія ОСОБА_1 з працівниками патрульної поліції. Зокрема працівниками було роз`яснено суть правопорушення, надано позивачу докази вчиненого правопорушення, роз`яснено його права, оголошено постанову та вручено ОСОБА_1 . Крім того, на відеозаписі зафіксовано, що позивач заперечував скоєння правопорушення, однак жодних клопотань до винесення постанови не заявляв.

Отже, із досліджених відеозаписів було встановлено, що відповідачем було вірно кваліфіковано вчинене ОСОБА_1 правопорушення та проведено розгляд справи з дотриманням вимог чинного законодавства.

При цьому, суд дослідивши матеріали справи встановив, що позивач не надав жодних доказів в підтвердження обставин на яких ґрунтуються його пояснення, а саме, що працівниками поліції зафіксовано автомобіль, який рухався без ближнього світла фар під керуванням іншої особи, а також керування позивачем автомобілем з увімкненим світлом ближніх фар.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на вищенаведене, в судовому засіданні було встановлено, що дії відповідача під час винесення постанови серія ЕАК № 1904622 від 25.12.2019 у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст. 122 КУпАП були обґрунтованими, законними та правомірними.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що обставини викладені в позовній заяві є необґрунтованими, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 5, 6, 19, 77, 90, 159, 241-246, 268-272, 286, 293 КАС України,суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до інспектора другої роти першого батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області Овчара Василя Михайловича про визнання дій протиправними та, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя