Справа № 465/688/20
Суддя: Мигаль Г. П.
Дата ухвалення: 2020-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

465/688/20
2-а/465/410/20
У Х В А Л А

Іменем України

21.02.2020 року м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Мигаль Г.П., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» та Національної комісії, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, про визнання неправомірними/злочинними дій керівництва товариства з обмеженою відповідальністю "Львівенергозбут" та керівництва Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Франківського районного суду м. Львова з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» та Національної комісії, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання дій ТОВ «Львівенергозбут» та Національної комісії, що здійснює у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) протиправними та такими що нанесли шкоду життю та здоров`ю дружині позивача, а також життю і здоров`ю позивачу і членам його сім`ї; зобов`язання ТОВ «Львівенергозбут» та Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) відповідно до вимог п. 1 ст. 63 Закону України «Про ринок електричної енергії» від 13 квітня 2017 року № 2019-VIII укласти з позивачем договір постачання електричної енергії, якщо він дійсно не має права самостійно вибрати собі постачальника електроенергії до його квартири, крім ТОВ «Львівенергозбут»; захистити порушені права позивача та права членів його родини щодо захисту свого життя та здоров`я (перебування довгий час в неопалювальній квартирі в зимовий час, іншого джерела тепла в квартирі не існує), приниження їхньої честі та гідності, завдання їм психологічного тиску та нервового стресу, обмеження їхніх свобод та інтересів; винести рішення щодо стягнення з відповідачів коштів на відшкодування шкоди, заподіяної позивачу та членам його родини протиправними діями ТОВ «Львівенергозбут» та Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) в розмірі 50000 грн. з кожного; судові витрати покласти на ТОВ «Львівенергозбут» та Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) в рівних частинах.

Розглянувши матеріали позовної заяви та проаналізувавши відповідні норми законодавства доходжу такого висновку.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних ociб, прав та інтересів юридичних ociб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових ociб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частиною 1 ст. 5 КАС України передбачено, шо кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ч. 2 ст.26 КАС України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Розмежувння предметної юрисдикції адміністративних судів передбачено ст. 20 КАС України.

Відповідно до ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: 1) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності; 2) адміністративні справи, пов`язані з виборчим процесом чи процесом референдуму, щодо: оскарження рішень, дій чи бездіяльності дільничних виборчих комісій, дільничних комісій з референдуму, членів цих комісій; уточнення списку виборців; оскарження дій чи бездіяльності засобів масової інформації, інформаційних агентств, підприємств, установ, організацій, їх посадових та службових осіб, творчих працівників засобів масової інформації та інформаційних агентств, що порушують законодавство про вибори та референдум; оскарження дій чи бездіяльності кандидата у депутати сільської, селищної ради, кандидатів на посаду сільського, селищного голови, їх довірених осіб; 3) адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо: примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства; примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; затримання іноземців або осіб без громадянства до вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту в Україні; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою забезпечення їх передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 4) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті; 5) адміністративні справи щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років". Окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

Одним із відповідачів позивачем зазначено Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Приписами ч. 1 ст. 27 КАС України визначено, що адміністративні справи з приводу оскарження нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, міністерства чи іншого центрального органу виконавчої влади, Національного банку України чи іншого суб`єкта владних повноважень, повноваження якого поширюються на всю територію України, крім випадків, визначених цим Кодексом, адміністративні справи з приводу оскарження рішень Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель та рішень у сфері державної допомоги суб`єктам господарювання, адміністративні справи за позовом Антимонопольного комітету України у сфері державної допомоги суб`єктам господарювання, адміністративні справи, відповідачем у яких є дипломатичне представництво чи консульська установа України, їх посадова чи службова особа, а також адміністративні справи про оскарження актів, дій чи бездіяльності органу, що здійснює дисциплінарне провадження щодо прокурорів, та про анулювання реєстраційного свідоцтва політичної партії, про заборону (примусовий розпуск, ліквідацію) політичної партії вирішуються окружним адміністративним судом, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ.

Вимоги, зазначенні в позовній заяві, стосуються можливості споживачем обрати постачальника електроенергії та незгоди з рішенням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг .

Правовий статус Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, її завдання, функції, повноваження та порядок їх здійснення визначається Законом України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг" від 22 вересня 2016 року № 1540-VIII.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 зазначеного Закону, Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - Регулятор), є постійно діючим центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який утворюється Кабінетом Міністрів України.

Особливості спеціального статусу Регулятора обумовлюються його завданнями і повноваженнями та визначаються цим Законом, іншими актами законодавства і полягають, зокрема, в особливостях організації та порядку діяльності Регулятора, в особливому порядку призначення членів Регулятора та припинення ними повноважень, у спеціальних процесуальних засадах діяльності Регулятора та гарантії незалежності в прийнятті ним рішень у межах повноважень, визначених законом, встановленні умов оплати праці членів та працівників Регулятора.

Тобто, відповідач по справі - Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг - є органом, повноваження якого поширюються на всю територію України.

Крім того, пунктами 1 та 3 ч. 4 ст. 14 Закону України від 22 вересня 2016 року № 1540-VIII передбачено, що регулятор на своїх засіданнях: розглядає та приймає рішення з питань, що належать до його компетенції; приймає нормативно-правові акти з питань, що належать до його компетенції.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить до висновку, що зазначений адміністративний позов не підсудній Франківському районному суду м. Львова, а має вирішуватись відповідним окружним адміністративним судом, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, оскільки одним із відповідачів є НКРЕКП, і позивач оскаржує його дії у сфері державного регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.29 КАС України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі по тексту - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі "Zand v. Austria" від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з "..." поняттями, що належать до юрисдикції певних категорій судів. З огляду на це, не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, вирішує спір, що підлягає розгляду судом іншої юрисдикції.

Отже суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися "судом, встановленим законом", у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

Отже, розгляд даної справи саме Франківським районним судом м. Львова призведе до порушення правил підсудності.

З огляду на викладене, з урахуванням висновків суду про підсудність даної справи окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, суд вважає за необхідне передати адміністративну справу № 465/688/20 до Окружного адміністративного суду міста Києва. (вул. Болбочана Петра, буд. 8, корпус, 1, м. Київ, 01051)

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 26, 27, 29, 248, 256 , 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України,-

у х в а л и в :

Адміністративну справу №465/688/20 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» та Національної комісії, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання неправомірними/злочинними дій керівництва товариства з обмеженою відповідальністю "Львівенергозбут" та керівництва Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, передати до Окружного адміністративного суду міста Києва (вул. Болбочана Петра, буд. 8, корпус, 1, м. Київ, 01051) за виключною підсудністю.

Ухвала може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги. У разі, якщо ухвала була постановлена без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Г.П. Мигаль