Справа № 686/3743/17
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2020-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

Справа № 686/3743/17

19 лютого 2020 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Курка О. П. Гонтарука В. М.

розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про винесення додаткового судового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області, начальника управління Пенсійного фонду у м. Хмельницькому Мудрої Любові Антонівни, відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області, державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області Горбатюк Тетяни Валентинівни, третя особа - Головне управління Державної казначейської служби у Хмельницькій області про визнання рішень, дій і бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинення дій та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 травня 2019 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15 січня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 травня 2019 року скасовано.

Прийнято нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області, начальника управління Пенсійного фонду у м. Хмельницькому Мудрої Любові Антонівни, відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області, державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області Горбатюк Тетяни Валентинівни, третя особа - Головне управління Державної казначейської служби у Хмельницькій області про визнання рішень, дій і бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди задоволено частково.

Визнано незаконним і скасовано розпорядження Управління Пенсійного фонду у м. Хмельницькому від 20.07.2016.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області повторно прийняти розпорядження відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" про обчислення і виплату ОСОБА_1 пенсії за віком на виконання постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 01 червня 2016 року у справі №686/20623/15-а. В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

10 лютого 2020 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у даній справі, яка ухвалою від 14 лютого 2020 року призначена до розгляду.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, вивчивши доводи заяви про прийняття додаткового рішення та дослідивши матеріали справи, вважає, що зазначена заява не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до положень ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

У відповідності до змісту вказаної статті, додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.

Додатковими судовими рішеннями є додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал). Крім того, додаткові постанови (ухвали) можуть прийматися, якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати.

Виходячи із аналізу вказаної норми додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.

Перелік підстав за яких може бути постановлено додаткове рішення є вичерпним.

Згідно з п. 17 Постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про судове рішення в адміністративній справі" № 7 від 20.05.2013 встановлено, що додатковими судовими рішеннями є додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал). Крім того, додаткові постанови (ухвали) можуть прийматися (постановлятися), якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати.

Додаткове судове рішення не може змінювати суті основного рішення або містити висновки про права й обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

З матеріалів справи вбачається, що Хмельницьким окружним адміністративним судом 14 травня 2019 року розглянуто позовні вимоги позивача та прийнято рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Вказане рішення переглянуто Сьомим апеляційним адміністративним судом 15 січня 2020 року та скасоване. Прийнятою постановою, якою апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову.

Заявник у поданій заяві про ухвалення додаткового рішення вказує на те, що колегія суддів не розглянула всі позовні вимоги, у зв`язку із чим, просить в додатковому судовому рішенні надати оцінку та вирішити вимогу щодо зобов`язання управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області призначити (перерахувати) їй пенсію за віком згідно із законодавчим визначенням пенсії за віком за ст. 27 Закону "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та вимогами постанови суду від 01.06.2016, з наведенням у розрахунку усіх складових формули ст. 27 даного Закону у розрізі місяців і років до і після збільшення індивідуального коефіцієнта зарплати та виплатити різницю між розрахованим розміром новопризначеної пенсії за віком і фактично отриманою пенсією за віком за минулі періоди:

з 12.04.2004 по 30.06.2015 за показником середньої заробітної плати працівників за 2007 рік - 1 197,91 грн. у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої оплачено страхові внески, та яка відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" враховується для обчислення пенсії, індивідуальним коефіцієнтом зарплати 4,19678, коефіцієнтом страхового стажу 0,37333;

з 01.07.2015 по 30.09.2017 після подання нею заяви до УПФУ у м. Хмельницькому від 12.07.2015, за показником середньої заробітної плати працівників за 2012-2014 рік - 2 960,62 грн. у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої оплачено страхові внески, яка відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" враховується для обчислення пенсії, індивідуальним коефіцієнтом зарплати 4,19678, коефіцієнтом страхового стажу 0,37333.

При цьому, як встановлено зі змісту постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15 січня 2020 року, суд за результатами розгляду справи дійшов висновку, що вимоги позивача про зобов`язання ГУ ПФУ у Хмельницькій області призначити (перерахувати) їй пенсію за віком згідно із законодавчим визначенням пенсії за віком за ст. 27 Закону Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та вимогами постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 01.06.2016 р. не потребують окремого вирішення оскільки є передчасними, через відсутність рішення пенсійного органу з цього питання, прийнятого у встановленому законом порядку.

Суд не може підміняти будь-який державний орган, оскільки це суперечитиме завданню адміністративного судочинства, яке у відповідності до приписів ст. 2 КАС України полягає у справедливому, неупередженому та своєчасному вирішенню судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Захист порушених прав, свобод та інтересів може здійснюватись лише в спосіб, який не суперечитиме закону.

Крім цього колегія суддів зазначає, що заявник в заяві про ухвалення додаткового судового рішення фактично просить переглянути прийняту Сьомим апеляційним адміністративним судом 15 січня 2020 року постанову по справі та зазначити додаткові обставини.

Обставини, які зазначає позивач, не можуть бути підставами для ухвалення додаткового рішення, а є за своїм змістом, незгодою із постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Колегія суддів зазначає, що належним способом захисту позивачем свого інтересу у випадку незгоди із прийнятим рішенням у зазначеній справі, буде звернення з касаційною скаргою на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15 січня 2020 року до Верховного Суду.

Судова колегія також враховує, що Європейський Суд з прав людини в рішенні у справі "Правєдная проти Росії" від 18.11.2004 зазначив, що одним із аспектів принципу верховенства права є принцип правової певності, який, окрім іншого, передбачає, що, якщо суд ухвалив остаточне рішення по суті спору, таке рішення не може бути піддане сумніву (справа Брумареску проти Румунії, постанова від 28.10.1999). Цей принцип встановлює, що жодна сторона не вправі ставити питання про перегляд остаточного судового рішення, яке набрало законної сили, лише задля нового судового розгляду і нового рішення по суті. Відхилення від цього принципу допустимі лише за наявності виняткових обставин.

Прийняття додаткового судового рішення за юридичною природою є засобом доповнення вже ухваленого судового рішення у разі його неповноти, наявності невирішених позовних вимог, однак апеляційним судом при ухваленні постанови від 15 січня 2020 року вирішено всі заявлені позивачем вимоги, переглянуто рішення суду першої інстанції за наявними і додатково поданими доказами, перевірено законність і обґрунтованість зазначеного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність будь-яких законних підстав для ухвалення додаткового судового рішення у запропонований заявником спосіб, в зв`язку із чим, вважає за необхідне відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про ухвалення додаткового судового рішення у справі № 686/3743/17.

Керуючись ст.ст. 243, 252, 310, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі № 686/3743/17 - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Курко О. П. Гонтарук В. М.