Справа № 522/19581/19
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2020-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Юхтенко Л.Р.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (, місцезнаходження: 65091, м. Одеса, вул. Разумовського, 37), за участю третьої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 04 грудня 2019 року адміністративну справу №522/19581/19 за позовом ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області (, місцезнаходження: 65091, м. Одеса, вул. Розумовського, 37), за участю третьої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, а саме: виявити рахунки боржника у банках чи інших фінансових установах; здійснити арешт коштів боржника з внесенням постанови про арешт коштів боржника або про опис та арешт коштів боржника; здійснити стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржникау банках; винести постанову про накладення на боржника штрафу; надіслати органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вжити заходів для примусового виконання рішень; встановити строк для подання звіту виконання рішення, передано на розгляд Одеського окружного адміністративного суду.

На обгрунтування своїх позовних вимог, позивач зазначив, що 17 січня 2019 року відповідачем відкрито виконавче провадження за заявою позивача та винесена відповідна постанова ВП №58102304. Цього ж дня винесена постанова про стягнення виконавчого збору.

Так, позивач зазначив, що 01 листопада 2019 року звернувся до відповдіача із заявою про невиконання рішення суду, в якій просив прийняти відповідні міри для примусового виконання рішення суду у справі №522/13692/17 та повідомити позивача про прийняті міри, надати інформацію про стан виконавчого провадження серії ВП №58102304.

Проте, як вбачається з інформації про виконавче провадження серії ВП №58102304 станом на 13 листопада 2019 року жодних дій відповідачем всупереч Закону України «Про виконавче провадження» для виконання рішення суду по справі №522/13692/17 так і не здійснив.

Таким чином, позивач вважає, що відповідач всупереч вимог ст.ст. 10,18,26,28, 52, 56 Закону Україн «Про виконавче провадження», не виконав необхідних заходів примусового виконання рішення суду, чим допустив протиправну бездіяльність.

Ухвалою від 24 грудня 2019 року цю позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за окремою категорією термінових справ та призначено справу до судового розгляду на 27 грудня 2019 року, та зобовязано відповідача надати суду належним чином засвідчену копію матеріалів виконавчого провадження.

Статтею 287 КАС України встановлені особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

Частиною 4 статті 287 КАС України передбачено, що адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

На судове засідання від 27 грудня 2019 року учасники справи не зявилися. Належним чином повідомлені засобоми електронною поштою відповідно до ст. 268 КАС України.

Позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутністю. Інші учасники не повідомили про причини нез`явлення на судове засідання.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Ухвалою від 27 грудня 2019 року витребувано від Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження №58102304, а також витребувано від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області належним чином засвідчену копію пенсійної справи ОСОБА_1 , які суд зобовязав надати у п`ятиденний строк з моменту отримання копії ухвали.

Також вказаною ухвалою суду було зупинено провадження у цій справі до одержання витребуваних судом документів.

До суду 17 січня 2020 року (вхід. № ЕП/441/20) від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти задоволення позову заперечував та просив відомовити у задоволенні позову, зазначивши, що відповідачем відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» вчинені всі дії на виконання рішення суду посправі №522/13692/17.

Так, відповідач зазначив, що 01.07.2019 року державним виконавцем до органу ПФУ направлено запит щодо стану виконання рішення суду. 17.01.2020 року державним виконавцем винесено постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 5100 грн. Тому, на думку відповідача, бездіяльності державного виконавця при виконанні вищевказаного виконавчого листа не вбачається.

До відзиву додані матеріали виконавчого провадження на 32 аркушах.

До суду 27 грудня 2019 року від ГУПФУ в Одеській області надійшли письмові пояснення, відповідно до яких ГУПФУ в Одеській області зазначило, що рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05.02.2018 року по справі № 522/13692/17 виконано у такому порядку: доплата пенсії з дня набрання рішенням законної сили, тобто з 31.08.2018 року по 31.10.2018 року в сумі 13759, 08 грн. виплачена ОСОБА_1 ; залишок доплати пенсії за період з 01.06.2017 року по 30.08.2018 року в сумі 90462, 62 грн. буде виплачено згідно з Порядком затвердженим постановою № 649 та розробленому відповідно до постанови Порядком ведення обліку рішення суду в реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, затвердженим правлінням Пенсійного фонду України від 26.09.2018 року № 20-1, про що ГУПФУ в Одеській області листом від 01.02.2019 року повідомило орган державної виконавчої служби.

Також, до суду 03 січня 2020 року від ГУПФУ в Одеській області надійшли матеріали пенсійної справи ОСОБА_1 .

У зв`язку з тим, що до суду надійшли витребувані документи, розгляд справи було призначено на 13 лютого 2020 року.

На судове засідання 13 лютого 2020 року учасники справи не зявились, належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання у порядку, встановленому ст. 268 КАС України.

Від позивача надійшла заява (вхід. № 4755/20 від 03.02.2020 року) про розгляд справи за його відсутністю. Також надійшла заява від третьої особи про розгляд справи без участі його представника (вхід. № ЕП/1450/20 від 13.02.2020 року). Відповідач не повідомив про причини незявлення на судове засідання.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Ухвалою, що занесена до протоколу судового засідання від 13 лютого 2020 року провадження по справі поновлено зі стадії, на якій воно було зупинено.

Ухвалою від 13 лютого 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про залишення позову без розгляду.

З огляду на те, що учасники справи не зявились на судове засідання та відсутня потреба у заслуховуванні свідка чи експерта, керуючись ч. 9 ст. 205 КАС України, суд постановив ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання від 13.02.2020 року про розгляд справи у письмовому провадженні.

Ухвалою суд від 19 лютого 2020 року замінено сторону у справі відповідача на його правонаступника - Відділ примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (, місцезнаходження: 65091, м. Одеса, вул. Розумовського, 37).

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, суд встановив таке.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 05.02.2018 року по справі № 522/13692/17, частково скасованим постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 31.08.2018 року, зобовязано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити виплату ОСОБА_1 суми недоплаченої частини основного розміру пенсії з 01 червня 2017 року.

Матеріалами справи виконавчого провадження підтверджено, що 10 грудня 2018 року Приморським районним судом м. Одеси позивачу видано виконавчий лист по справі № 522/13692/17 про зобовязання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити виплату ОСОБА_1 суми недоплаченої частини основного розміру пенсії з 01 червня 2017 року.

Постановою старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в Одеській обалсті від 17 січня 2019 року відкрито виконавче провадження за зазначеним виконавчим листом (ВП № 58102304).

Супровідним листом від 17.02.2019 року копію зазначеної постанови направлено позивачу та ГУПФУ в Одеській області.

Окрім того, 17 січня 2019 року державним виконавцем прийнята постанова про стягнення виконавчого збору в розмірі 16692 гривень, яка згодом була скасована у судовому порядку постановою Пятого апеляційного адміністративного суду від 22.04.2019 року по справі № 420/611/19.

Листом від 01.02.2019 року № 1762/03 «Про виконання рішення» боржник повідомив Головне територіальне управління юстиції в Одеській області Управління державної виконавчої служби Відділу примусового виконання рішень про те, що на підставі рішення Приморського районного суду міста Одеси від 05.02.2018 року, зміненого постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 31.08.2018 року, ОСОБА_1 головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області 01.10.2018 року проведено перерахунок пенсії з 01.06.2017 року згідно з довідкою від 13.05.2017 року № 443 про нараховане грошове забезпечення, отримане протягом останніх 13 місяців підряд перед звільненням з військової служби, з урахуванням щомісячної грошової винагороди, винагороди за перебування в зоні АТО, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації та винагороди за виконання поставлених бойових завдань на території противника.

Розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.11.2018 року становить 13607,04 гривні.

Доплата пенсії з дня набрання рішенням суду законної сили, тобто з 31.08.2018 року по 31.10.2018 року в сумі 13759,08 зарахована на його поточний рахунок по додатковій відомості 05.11.2018 року.

Доплата пенсії за період з 01.06.2017 року по 30.08.2018 року в сумі 90462,62 гривень буде виплачена згідно з Порядком погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 року № 649 та Порядком введення обліку рішення суду у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, затвердженим правлінням Пенсійного фонду України від 26.09.2018 року № 20-1.

На даний час на запит Пенсійного фонду України головним управлінням для формування реєстру в електронній формі підготовлено та листом від 18.01.2019 року № 1049/02 відправлено інформацію про судові рішення, ухвалені починаючи з 01.01.2018 року по 31.12.2018 року, за якими наявна сума невиплачених коштів, у тому числі про виконання рішення по справі № 522/13692/17. Копія перерахунку пенсії з 01.10.2018 року та розрахунку на доплату додаються.

Відповідно до перерахунку пенсії за пенсійною справою № ОСОБА_1 здійснено перерахунок пенсії з 01 січня 2018 року та щомісячна пенсія становить 13607,04 грн.

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що позивач неодноразово звертався до державного виконавця із листами про хід виконання рішення суду.

Так, як вбачається із наданих суду матеріалів, 12 березня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до виконавчої служби із заявами про прийняття мір про примусове виконання рішення суду, виявлення рахунків боржників у банках чи фінансових установах, здійснення арешту коштів боржника з винесенням постанови про арешт коштів боржника або про опис та арешт коштів боржника.

Матеріалами справи підтверджено, що 01 липня 2019 року № 091-5293 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Заліпаєвим Ю.В. складена вимога державного виконавця боржнику, якою в порядку ст.ст.18, 19 Закону України «Про виконавче провадження» зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області терміново надати на адресу відділу інформацію щодо виконання вимог встановлених виконавчим листом, виданого Приморським районним судом м.Одеси від 10.12.2018 року по справі № 522/13692/17.

Листом від 17.07.2019 року ГУПФУ в Одеській обалсті вих. № 14462/02-26 повідомило Відділ примусового виконання рішень Управління ДВС Головного теріторіального управління юстиції про здійснення перерахунку пенсії та надало витяг із реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою про включення до нього інформації про виконання рішення по справі №522/13692/17.

Також матеріалами виконавчого провадження підтверджено, що 17.01.2020 року державним виконавцем прийнято постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 5100 грн. за невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії.

Також, суд встановив, що 01 листопада 2019 року позивач звернувся із заявою до Старшого державного виконавця Носенко С.Б. відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області про невиконання рішення суду по справі №522/13692/17, в якій просив прийняти міри з виконання рішення суду, виявити рахунки боржника у банках чи інших фінансових установах; здійснити арешт коштів боржника з винесенням постанови про арешт коштів боржника або про опис та арешт коштів боржника; здійснити стягнення на кошти, що перебувають на рахунок боржника банках та інших установах; надіслати органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржника кримінального правопорушення та вжити заходи для примусового виконання рішення. Також заявник просив повідомити про прийняті міри та проведені дії. Зазанчений лист отримано відповідачем 04.11.2019 року (а.с.8-9).

Позивач зазначає, що будь-якої відповіді на вказану заяву він не отримав, а тому звернувся з даним позовом до суду.

Проаналізувавши положення чинного законодавства України, що регулює спірні правовідносини, враховуючи обставини справи, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд зробив висновки щодо задоволення позову частково з таких підстав.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 2 червня 2016 року (надалі Закон № 1404-VIII).

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Відповідно до ст.ст. 1, 2 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; виконавчих написів нотаріусів.

Частиною 1 статті 5 цього Закону встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, крім певних випадків.

Згідно з п. 5,6 ст. 26 Закону № 1404, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Матеріалами справи підтверджено, що постановою старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного територільного управління юстиції в Одеській області від 17 січня 2019 року відкрито виконавче провадження за зазначеним виконавчим листом (ВП № 58102304).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний, зокрема: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

Так, суд встановив, що 01 листопада 2019 року позивач рекоменлованим листом надіслав до Старшого державного виконавця Носенко Н.Б. Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області заяву про невиконання рішення суду, в якій просив прийняти міри щодо виконання рішення суду по справі № 522/13692/17 та повідомити позивача про прийняті міри.

Зазначений лист отримано відділом 04.11.2019 року, що підтверджується витягом із реєстру поштових відправлень (а.с.9).

Дослідивши матеріали виконавчого провадження № 58102304, а також зміст відзиву на позовну заяву, суд встановив, що зазначений лист у наданих суду матеріалах виконавчого провадження відсутній, а також відсутня будь-яка відповідь на нього.

У відзиві на позовну заяву відповідач взагалі нічого не пояснив з приводу звернення ОСОБА_1 від 01.11.2019 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладені та встановлені обставини, суд доходить висновку, що відповідач не довів виконання свого обов`язку щодо розгляду в установлені законом строки заяви сторони виконавчого провадження, встановленого п. 3 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Тому, суд доходить висновку, що відповідач допустив бездіяльність у нерозгляді заяви позивача від 01 листопада 2019 року, а тому позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності відповідача належать задоволенню шляхом визнання бездіяльності відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 від 01.11.2019 року протиправною.

У зв`язку з тим, що суд дійшов такого висновку, з метою ефективного захисту прав позивача, керуючись приписами ст. 9 КАС України, суд вважає необхідним вийти за межі позовних вимог та зобов`язати відповідача розглянути заяву ОСОБА_1 про невиконання рішення суду від 01 листопада 2019 року, в строки та порядку встановлені чинним законодавством.

Стосовно позовних вимог про зобовязання виявити рахунки боржника (Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Код ) у банках чи інших фінансових установах; здійснити арешт коштів боржника (Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Код ) з винесенням постанови про арешт коштів боржника або про опис та арешт коштів боржника; здійснити стягнення на кошти, що перебувають на рахунок боржника (Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Код ) у банках та інших установах; винести постанову про накладення на боржника (Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Код ) штрафу; надіслати органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржника (Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Код ) кримінального правопорушення та вжити заходи для примусового виконання рішення, суд зазначає таке.

Згідно з п.5,6,7 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Частинами 1,2 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження», за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження", арешт коштів боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт коштів боржника у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

В Рекомендації R(80)2 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980 року, під дискреційним повноваженням розуміються повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Суди не вправі втручатися в діяльність державних органів та органів місцевого самоврядування при здійсненні ними функцій та повноважень, визначених законодавством, не вправі переймати на себе функції суб`єктів владних повноважень, оскільки чинним законодавством України суди не наділені правом створювати норми права, а наділені лише компетенцією перевіряти уже створені норми права на їх відповідність вищестоящим в ієрархії нормативно-правовим актам.

Суб`єкти владних повноважень застосовують надані їм в межах закону повноваження на власний розсуд, без необхідності узгодження у будь-якій формі своїх дій з іншими суб`єктами (дискреційні повноваження). Втручання в дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Таким чином, суд не вправі підміняти собою державні органи, компетенція яких чітко регламентована чинним законодавством. Зазначення судом конкретних дій відповідача під час розгляду скарги, є виходом за межі повноважень суду, наданих чинним законодавством при постановленні судових рішень.

Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі та важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

Відповідач має виключні повноваження на вирішення питань: виявити рахунки боржника у банках чи інших фінансових установах; здійснити арешт коштів боржника з винесенням постанови про арешт коштів боржника або про опис та арешт коштів боржника; здійснити стягнення на кошти, що перебувають на рахунок боржника у банках та інших установах; винести постанову про накладення на боржника штрафу; надіслати органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржника кримінального правопорушення та вжити заходи для примусового виконання рішення.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що позовні вимоги у цій частині належать до дискреційних повноважень відповдіача, а тому не підлягають задоволенню.

Окрім того, матеріалами справи підтверджено, що 17 січня 2020 року старшим державним виконацем відділу примусового виконання рішень Управілння забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністрества юстиції України Заліпаєвим Ю.В. прийнято постанову про накладення штрафу на ГУПФУ в Одеській області за невиконання без поважних причин рішення суду у розмірі 5100 грн.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що відповдіачем вжиті певні заходи на виконання рішення в межах виконавчого провадження №58102304.

Згідно з ч.1 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючі встановлені факти, позовні вимоги належать задовленню частково.

Також позивач просить встановити судовий контроль за виконанням судового рішення.

Щодо зазначеного клопотання, суд вважає необхідним зазначити таке.

Частиною 2 ст. 14 КАС України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Оцінюючи всі докази у справі у сукупності та кожний окремо, приймаючи до уваги значимість виконання цього судового рішення для позивача, суд вважає необхідним задовольнити клопотання позивача та встановити відповідачу строк для подачі звіту про виконання цього судового рішення 30 днів з дати набуття законної сили цього судового рішення.

Відповідно до ч. 3, 5 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З огляду на те, що позивач звільнений від сплати судового збору та відсутні докази понесені ним інших судових витрат, жодні судові витрати не належать стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись положенням Конституції України, Закону України «Про виконавче провадження»,ст.ст. 6, 14, 77, 90, 139, 161, 255, 271, 269, 287 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (, місцезнаходження: 65091, м. Одеса, вул. Разумовського, 37), за участю третьої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (, місцезнаходження: 65091, м. Одеса, вул. Разумовського, 37) щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) від 01.11.2019 року.

Зобовязати Відділ примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (, місцезнаходження: 65091, м. Одеса, вул. Разумовського, 37) розглянути заяву ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) від 01.11.2019 року в строки та порядку встановлені чинним законодавством.

В іншій частині позовнихї вимог, - відмовити.

Зобов`язати Відділ примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (, місцезнаходження: 65091, м. Одеса, вул. Разумовського, 37) подати до суду протягом 30 днів з дня набрання рішенням законної сили звіт про виконання судового рішення.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в сроки, встановлені ст.287 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя: Л.Р. Юхтенко

.