Справа № 229/49/20
Суддя: Попович І. А.
Дата ухвалення: 2020-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/933/3/20
Справа № 229/49/20
Р І Ш Е Н Н Я
21 лютого 2020 р. с. Олександрівка
Олександрівський районний суд Донецької області
у складі:
головуючого: - судді Попович І.А.
за участю
секретаря судового засідання: - Камак О.О.
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Олександрівка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , який зареєстрований в АДРЕСА_1 , до БПП в м. Краматорську та Слов`янську УПП Донецької області, місцезнаходження: м. Краматорськ, вул. Магістральна 20, в особі поліцейського капрала поліції Попченко Івана Сергійовича, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -
В С Т А Н О В И В:
12.12.2020 року з Дружківського міського суду Донецької області до Олександрівського районного суду Донецької області надійшов даний позов для розгляду за підсудністю.
Ухвалою судді від 12.02.2020 року відкрито провадження по справі та призначено справу до судового розгляду.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 29.12.2019 року близько 17:20 години він рухався на автомобілі Lanos, реєстраційний номер НОМЕР_1 . На думку інспектора ОСОБА_2 , він порушив вимоги п. 8.7.3 е), тобто проїзд перехрестя на червоне світло і виніс постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та наклав адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 425 гривень. У якості доказу йому було продемонстровано відеозапис невідомого походження. Вважає, що постанова є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки, він ПДР не порушував, доказів, що він проїхав перехрестя на червоне світло не наведено, поліцейський знаходився на значній відстані від перехрестя та не міг точно встановити момент перетину ним перехрестя. Стверджує, що він діяв відповідно до п. 16.8 ПДР. Також зазначає, що застосування невідомої камери для відеофіксації правопорушення є незаконним, оскільки суперечить п. 17.10 Наказу МВС № 111 відповідно до якого, співробітники поліції можуть застосовуватись лише сертифіковані технічні прилади.
Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого вважає, що позов задоволенню не підлягає, оскільки після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , він підійшов до водія, належним чином представився, пояснив причину зупинки і перевірки документів та попросив пред`явити документи. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме, порушення вимог п. 8.7.3.е) ПДР України, ним було прийнято рішення винести постанову у справі про адміністративне правопорушення, щодо водія ОСОБА_1 . Перед цим водію було роз`яснено його права. Зазначив, що твердження позивача про те, що він не порушував Правил дорожнього руху повністю не відповідають дійсності та обставинам справи, водій не стежив за дорожньою обстановкою, хоча зобов`язаний був це робити, проїхав перехрестя на заборонний «червоний» сигнал світлофора, факт вчинення правопорушення було зафіксовано нагрудним відеореєстратором поліцейського. Вважає, що навіть якщо враховувати п. 12.4 ПДР України - у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год., тому водію керуючи технічно справним транспортним засобом надано усі можливості для зупинки у місці передбаченим п. 8.10 ПДР України. До відзиву відповідач долучив DVD-R диск з відефайлами (а.с.18-21).
Позивач, належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду до суду не з`явився, надав суду заяву про проведення судового засідання без його участі (а.с. 22).
Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду до суду не з`явився, надав суду заяву про проведення судового засідання без його участі (а.с. 18-19).
Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Суд, дослідивши матеріали справи, відзив відповідача, відеозапис, встановив наступні обставини, та відповідні ним правовідносини.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року за № 580, передбачено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань: 11) регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Статтею 31 Закону України № 580, передбачено, що поліція може застосовувати такі превентивні заходи: 1) перевірка документів особи; 2) опитування особи; 3) поверхнева перевірка і огляд; 4) зупинення транспортного засобу; 5) вимога залишити місце і обмеження доступу до визначеної території; 6) обмеження пересування особи, транспортного засобу або фактичного володіння річчю; 7) проникнення до житла чи іншого володіння особи; 8) перевірка дотримання вимог дозвільної системи органів внутрішніх справ; 9) застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису; 10) перевірка дотримання обмежень, установлених законом стосовно осіб, які перебувають під адміністративним наглядом, та інших категорій осіб; 11) поліцейське піклування.
Під час проведення превентивних поліцейських заходів поліція зобов`язана повідомити особі про причини застосування до неї превентивних заходів, а також довести до її відома нормативно-правові акти, на підставі яких застосовуються такі заходи.
Відповідно до вимог п. п.п. 8.7.3. ґ)е) ПДР України, жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів; червоний сигнал, у томі числі миготливий, або два червоних миготливих сигнала забороняють рух.
Згідно до п.п. 8.11 ПДР України, водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.
Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.
За вимогами ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення: за частинами друга, третя статті 122 КУпАП.
Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Статтею 252 КУпАП, передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Статтею 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.
У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.
Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.
Відповідно до п. 2 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, - постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачена частинами другою, третьою ст. 122 виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.
За вимогами п. 5 розділу ІІІ Інструкції, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 10 розділу ХІV цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.
Постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи (стаття 285 КУпАП). Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається поштою рекомендованим листом особі, стосовно якої її винесено.

За вимогами ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Судом в судовому засіданні встановлено наступне.

Поліцейським БПП в м. Краматорську та Слов`янську УПП Донецької області капралом поліції Попченком Іваном Сергійовичем, була винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК №1918702 від 29.12.2019 року, відповідно до якої ОСОБА_1 , 29.12.2019року о 17:20:56 годині, керуючи транспортним засобом в м. Краматорськ по вул. Кондрата Гампера 2, проїхав перехрестя на червоний сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3.е ПДР України, та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. Прийняте по справі рішення: адміністративне стягнення у вигляді штрафу 425 гривень.

Постанова містить підпис посадової особи, та підпис водія про отримання копії постанови (а.с.4).

В судовому засіданні було досліджено DVD-R диск з відефайлами, долучений відповідачем до відзиву (а.с. 20).

DVD-R має два файли, з яких відефайл "Попченко 29.12.2019" - містить зображення розгляду поліцейським справи про адміністративне правопорушення стосовно позивача, згідно якого, поліцейський роз`яснює суть скоєного позивачем правопорушення, санкцію статті за дане правопорушення, роз`яснює позивачу його права та обов`язки. Позивач не заперечував проти суті правопорушення інкримінованого йому відповідачем.

Відеофайл "попченко" містить зображення, як автомобіль позивача виїхав на перехрестя на жовтий сигнал світлофора, що забороняє рух та перетнув перехрестя на червоний сигнал світлофора, після чого за ним прослідував патрульний автомобіль. Якість відео дозволяє належним чином ідентифікувати сигнали світлофора, що регулювали проїзд перехрестя. Швидкість автомобільного потоку невелика та дозволяла позивачу зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування.

Суд оцінює долучені відповідачем до відзиву відеозаписи на DVD-R диску, як належні, допустимі та достовірні докази, оскільки вони містять інформацію щодо правопорушення вчиненого позивачем та розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідачем, відео з фіксацією правопорушення, як зазначив сам позивач в позові, було йому надано для ознайомлення в якості доказу на місці розгляду справи, позивач не заперечував, що на відео зображений автомобіль під його керуванням, на підставі відеозапису відповідач мав можливість встановити дійсні обставини справи, що розглядалася.

Посилання позивача у позові на пункт 17.10 Інструкції, затвердженої наказом МВС від 27.03.2009 №111, є недоцільним, оскільки дана Інструкція втратила чинність 24.02.2017 року.

Дослідивши відзив відповідача, додані до позову та відзиву докази, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, за наступних підстав.

Досліджені докази, дають змогу суду дійти висновку про відсутність обставин, якими позивач обгрунтував свої вимоги в позовній заяві.

Доводи позивача, зазначені в позовній заяві про відсутність правопорушення, оскільки він діяв згідно п. 8.11 ПДР України, тобто виїхав на перехрестя при жовтому сигналі світлофора, оскільки не мав можливості зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, суд відхиляє, оскільки вони спростовані відеозаписом, який суд визнав належним, допустимим та достовірним доказом, з якого вбачається, що позивач завчасно бачив жовтий сигнал світлофора (що забороняє рух) та мав достатньо часу для запинки автомобіля, не вдаючись до екстреного гальмування.

Відповідач, будучи працівником підрозділу Національної поліції, що має спеціальне звання, відповідно до покладених на нього повноважень та відповідно до вимог ст.. 222 КУпАП має право розглядати справи про адміністративні правопорушення про порушення правил дорожнього руху, що передбачені частинами 1-3 статті 122, статті 124-1 126 КУпАП.

Визначена в постанові суть і обставини правопорушення відповідають обставинам встановленим судом в судовому засіданні.

Адміністративне стягнення в вигляді штрафу в розмірі 425 гривен, накладене постановою, відповідає санкції статті 122 ч. 2 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 122, 222, 258, 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, ст. 9, 10, 73, 77, 243-246, 286 КАС України суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до БПП в м. Краматорську та Слов`янську УПП Донецької області в особі поліцейського капрала поліції Попченка Івана Сергійовича, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, - відмовити.

Постанову серії ЕАК №1918702 від 29.12.2019 року винесену капралом поліції Попченком Іваном Сергійовичем про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , за ч. 2 ст. 122, - залишити без змін.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення через Олександрівський районний суд Донецької області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрований в АДРЕСА_1 .

Відповідач: БПП в м. Краматорську та Слов`янську УПП Донецької області, місцезнаходження: м. Краматорськ, вул. Магістральна 20, в особі поліцейського капрала поліції Попченка Івана Сергійовича.

Суддя Олександрівського

районного суду І.А.Попович