Справа № 520/2218/2020
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2020-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

21 лютого 2020 р. справа № 520/2218/2020

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Сліденко А.В., розглянувши питання наявності правових підстав для прийняття до розгляду позову ОСОБА_1 до Приватного виконавця Бабенка Дмитра Анатолійовича , треті особи - ТОВ "Оціночна компанія ВВК", Акціонерне товариство "Альфа-Банк" про визнання неправомірним виконаного суб`єктом оціночної діяльності ТОВ "Оціночна компанія ВВК" "Звіт про незалежну оцінку майна від 31.01.2020 р." про наведену оцінку вартості нерухомого майна трикімнатної квартири, загальною площею 64,4 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 у сумі 512902,53 грн., який прийнятий Приватним виконавцем Бабенком Дмитром Анатолійовичем при здійсненні виконавчого провадження №609842243 з примусового виконання Виконавчого напису №2761 від 13.12.2019р., -

встановив:

За договором купівлі-продажу від 27.06.2013р. заявник придбав квартиру АДРЕСА_2 за 456.400,00грн. (далі за текстом - Квартира).

27.06.2013р. у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відносно Квартири було вчинено реєстраційну дію з приводу обтяження - заборони на нерухоме майно на користь ПАТ "Укрсоцбанк" як іпотекодержателя за договором іпотеки реєстровий номер - 1685 від 27.06.2013р.

13.12.2019р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу - Михайленко Сергієм Анатолійовичем було вчинено виконавчий напис №2761 про звернення стягнення на Квартиру за договором іпотеки №825МІ1-ЗАСТ від 27.06.2013р.

15.01.2020р. приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області - Бабенком Дмитром Анатолійовичем (далі за текстом - Приватний виконавець) була винесена постанова ВП №60984243 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріусе Київського міського нотаріального округу - Михайленка Сергія Анатолійовича №2761 від 13.12.2019р.

За ініціативою Приватного виконавця ТОВ "Оціночною компанією ВВК" було проведено оцінку Квартири і складено Висновок про вартість від 31.01.2020р., згідно з яким ринкова вартість Квартири склала - 512.902,00грн. без податку на додану вартість (з наведенням еквіваленту показника вартості в іноземній валюті - долар США у розмірі 20.58,29 доларів США).

Листом від 05.02.2020р. №628 Приватний виконавець сповістив заявника про те, що у порядку ст.57 Закону України "Про виконавче провадження" вартість Квартири визначена у 512.902,53грн.

За ініціативою заявника ТОВ "Харківська інвестиційна агенція нерухомості" також було проведено оцінку Квартири і складено Звіт про оцінку майна від 12.02.2020р., згідно з яким ринкова вартість квартири склала - 1.181.000,00грн. без урахування податку на додану вартість (без з наведення еквіваленту показника вартості в іноземній валюті - долар США).

Не погодившись із правомірністю звіту про оцінку Квартири у 512.902,53грн., заявник заявив до Приватного виконавця вимогу про визнання неправомірним виконаного ТОВ "Оціночна компанія ВВК" Звіту про незалежну оцінку майна від 31.01.2020р.

З приводу даної вимоги суддя зазначає, що у розумінні ч.1 ст.12 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору.

З правової приводи цього письмового документу випливає, що звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання висновки і його дії щодо реалізації свої практичної діяльності, тобто є документом, що фіксує дії суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо оцінки майна, здійснювані ним у певному порядку та спрямовані на виконання його професійних обов`язків, визначених законом і встановлених відповідним договором.

До того ж звіт про оцінку майна не відповідає жодній із ознак індивідуального акту за визначенням п.19 ч.1 ст.4 КАС України.

Таким чином, правова природа звіту про оцінку майна унеможливлює здійснення судового розгляду щодо застосування до нього наслідків, пов`язаних зі скасуванням юридичних актів чи визнанням недійсними правочинів.

Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13.03.2018р. по справі №914/881/17.

Суддя зауважує, що відповідно до ч.3 ст.57 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання.

Отже, визначення вартості майна у межах виконавчого провадження здійснюється за волевиявленням виконавця і залучення до реалізації цієї управлінської функції третьої сторонньої особи - суб`єкта оціночної діяльності зі статусом суб`єкта господарювання об`єктивно не здатне змінити предмету судового оскарження - діяння виконавця з приводу визначення вартості майна.

Однак, вимог про визнання неправомірними дій виконавця з приводу визначення вартості Квартири у тексті позову не заявлено.

Суддя зважає, що за визначенням ст.4 КАС України, адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому, зокрема, хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Оскільки за правовою природою звіт про оцінку майна не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, і як письмовий докуент не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для заявника, то вимога про визнання неправомірним звіту про оцінку майна не може бути предметом взагалі будь-якого юридичного спору.

Відсутність юридичного спору виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту.

Підсумовуючи викладені вище міркування, суддя доходить до переконання про те, що з урахуванням змісту ст.19 КАС України заявлена вимога про визнання неправомірним звіту про оцінку майна не містить складу юридичного спору, а тому не підлягає розгляду та вирішенню у порядку адміністративного судочинства України і не може бути розглянута у судовому порядку взагалі.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 170 КАС України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Беручи до уваги те, що при вирішенні питання щодо наявності підстав для відмови у відкритті провадження в адміністративній справі за п.1 ч. 1 ст. 170 КАС України поняття спору, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, слід тлумачити в контексті ч.3 ст.124 Конституції України в ширшому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підпадають під юрисдикцію саме адміністративних судів, і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду, суддя не роз`яснює позивачеві, згідно ч.ч. 2, 6 ст.170 КАС України, в порядку якого судочинства мають бути вирішені спірні правовідносини.

Аналогічна по суті правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.03.2018 року у справі №800/559/17, від 03.04.2018 року у справі №9901/152/18, від 30.05.2018 року у справі №9901/497/18, від 05.02.2019 року у справі №9901/638/18 та від 27.02.2019 року у справі №9901/798/18.

Керуючись ст.ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 6-9, 19, 170, 241-243, 248, 256, 295 КАС України, суддя, -

ухвалив:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі.

Роз`яснити, що заявлені вимоги не підлягають розгляду та вирішенню у судовому порядку.

Роз`яснити, що рішення підлягає оскарженню до Другого апеляційного адміністративного суду у строк згідно з ч. 1 ст. 295 КАС України (тобто протягом 15 днів з дати складення повного судового рішення), а набирає законної сили відповідно до ст. 256 КАС України, тобто негайно після підписання.

Суддя Сліденко А.В.