Справа № 160/11797/19
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2020-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
25 листопада 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій просить:
визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови в зарахуванні до страхового стажу періоду роботи з 15.09.1976 р. по 01.03.1978 р. та з 07.06.1994 р. по 30.05.1996 р.;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу, вищевказані періоди, що становлять 3 роки 5 місяців 7 днів та призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію за віком, з 29.07.19 р. (з моменту звернення до ПФУ).
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що під час звернення до пенсійного органу за призначенням пенсії, після настання 59 років, на підставі наданих позивачем документів було розраховано страховий стаж у розмірі лише 23 років 6 місяців 3 дні. Вказує, що періоди роботи з 15.09.1976 р. по 01.03.1978 р., з 07.06.1994 р. по 30.05.1996 р. не враховані їй до страхового стажу. Позивач зазначає, що пенсійний орган порушує таким чином її законні права та інтереси, що й змусило позивача звернутися до суду із даним позовом.
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на таке.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 29.07.2019 р. звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»
Дії пенсійного органу щодо неврахування спірних періодів роботи, позивач вважає незаконними та протиправними, що й стало підставою для звернення до суду.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбачений Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. №1058-IV (далі по тексту Закон № 1058-IV).
Згідно з ч.1 ст.8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон України № 1058-ІV) право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.
Так, статтею 1 Закону № 1058-IV, визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.
Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі по тексту Закон №1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. N 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі по тексту Порядок № 637).
Згідно п. 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до п. 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Аналіз наведених положень законодавства дає суду підстави дійти висновку, що надання особою до пенсійного органу уточнюючих довідок на підтвердження наявного трудового стажу потрібно лише в тих випадках, коли відсутня трудова книжка або відповідні записи в ній.
Як встановлено судом, у випадку позивача, запис про спірний період роботи з 07.06.1994 р. по 30.05.1996 р. у трудовій книжці відсутній, зазначений факт не заперечується позивачем, водночас, на підтвердження вказаного спірного періоду роботи з 07.06.1994 р. по 30.05.1996 р. ОСОБА_1 надала уточнюючу довідку від 08.08.2019р. №17, видану малим приватним підприємством «Галина», з тексту якої вбачається, що ОСОБА_1 дійсно працювала на МПП «Галина», відповідно до наказу від 07.06.1994 р. №95 прийнята на роботу заготівельником та 30.05.1996 р. була звільнена згідно наказу №96 від 30.05.1996 р. у зв`язку з припиненням господарської діяльності підприємства та відсутністю доходу.
Окрім цього, період роботи позивача з 15.09.1976 р. по 01.03.1978 р. підтверджується відповідними записами в трудовій книжці ОСОБА_1 (запис №1, №2).
Як вказує відповідач в своєму відзиві, період з 15.09.1976 р. по 01.03.1978 р. не може бути зарахований до страхового стажу з підстав того, що в трудовій книжці за цей період немає посилання на статтю КЗпП України, а довідка №7 від 25.07.2019, яка надана на підтвердження вказаного періоду роботи, видана на підставі записів №1 та № 2 трудової книжки, але не згідно первинним документам.
Суд такі доводи відповідача не приймає до уваги та зазначає, що обов`язок щодо оформлення та ведення трудових книжок покладається на роботодавця або уповноважену ним особу, які здійснюють заповнення трудової книжки, а не на працівника, а відсутність в записах трудової книжки посилання на статтю КЗпП України не може бути підставою для неврахування вказаного періоду роботи до страхового стажу. Окрім цього, записи в трудовій книжці ніким не оспорювались та недійсними не визнавались, а довідка від 25.07.2019 р. №7, видана ТОВ «Побутові послуги» дійсно підтверджує період роботи позивача з 15.09.1976 р. по 01.03.1978 р.
Таким чином, на думку суду, позивачем підтверджено належними та допустимими доказами періоди її роботи з 15.09.1976 р. по 01.03.1978 р., з 07.06.1994 р. по 30.05.1996 р.
Наведені обставини свідчать про те, що Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області безпідставно не врахувало спірні періоди роботи ОСОБА_1 з 15.09.1976 р. по 01.03.1978 р., з 07.06.1994 р. по 30.05.1996 р. до загального страхового стажу, чим порушило право позивача на отримання належного пенсійного забезпечення.
Положеннями статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не врахування до страхового стажу періоду роботи ОСОБА_1 з 15.09.1976 р. по 01.03.1978 р. та з 07.06.1994 р. по 30.05.1996 р., є протиправними, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу позивача періоди роботи з 15.09.1976 р. по 01.03.1978 р. та з 07.06.1994 р. по 30.05.1996 р. і призначити ОСОБА_1 пенсію за віком, з 29.07.19 р. (з моменту звернення до ПФУ).
Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір в розмірі 768,40 грн., який підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст.ст. 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов задовольнити.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови в зарахуванні до страхового стажу періодів роботи ОСОБА_1 з 15.09.1976 р. по 01.03.1978 р. та з 07.06.1994 р. по 30.05.1996 р.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу періоди роботи ОСОБА_1 з 15.09.1976 р. по 01.03.1978 р. та з 07.06.1994 р. по 30.05.1996 р. і призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію за віком з дня звернення до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 29.07.2019 р.
Присудити на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області судові витрати у розмірі 768, 40 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.М. Олійник