Справа № 520/7831/19
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2020-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

21 лютого 2020 р.Справа № 520/7831/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мінаєвої О.М.,

Суддів: Старосуда М.І. , Макаренко Я.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження клопотання Головного управління ДФС у Харківській області про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.09.2019 року по справі № 520/7831/19

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-будівельна компанія СМП-17"

до Державної фіскальної служби України , Головного управління ДФС у Харківській області

про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12.09.2019 року задоволено позов товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-будівельна компанія СМП-17" до Державної фіскальної служби України , Головного управління ДФС у Харківській області про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії.

Головне управління ДФС у Харківській області 12.02.2020 року подало до Харківського окружного адміністративного суду апеляційну скаргу на зазначену рішення. Апелянт також просить суд поновити пропущений строк на апеляційне оскарження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи заяви та матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 295 КАС України строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

В обґрунтування заявленого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.09.2019 року, відповідач зазначає, що вперше апеляційну скаргу було подано в строки, передбачені на апеляційне оскарження, а також відповідачем вживались заходи щодо отримання коштів на сплату судового збору, і на думку податкового органу, наявні підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження.

З матеріалів справи встановлено, що оспорюване рішення було прийнято Харківським окружним адміністративним судом 12.09.2019 року у порядку спрощеного позовного провадження за процедурою письмового провадження. Із апеляційною скаргою відповідач звернувся вперше 09.10.2019 р.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 23.10.2019 року апеляційну скаргу залишено без руху через несплату судового збору.

08.11.2019 року відповідач звернувся до суду апеляційної інстанції з клопотанням про продовження строку на усунення недоліків поданої апеляційної скарги та/або відстрочення сплати судового збору. 13.11.2019 року ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду у задоволенні клопотання Головного управління ДФС у Харківській області про продовження строку на усунення недоліків та/або відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.09.2019 року по справі № 520/7831/19 відмовлено.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 15.11.2019 р. апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.09.2019 р. по справі № 520/7831/19 за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-будівельна компанія СМП-17" до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Харківській області про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії повернуто скаржнику.

03.01.2020 року Головне управління Державної фіскальної служби у Харківській області вдруге подало апеляційну скаргу на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.09.2019 року. Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 24.01.2020 р. апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.09.2019 року по справі № 520/7831/19 повернуто скаржнику у зв`язку з тим, що апеляційна скарга підписана представником відповідача без відповідних повноважень.

12.02.2020 року Головне управління Державної фіскальної служби у Харківській області втретє подало апеляційну скаргу на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.09.2019 року, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження. Поважною причиною пропуску строку зазначає те, що вперше апеляційну скаргу було подано в строки, передбачені на апеляційне оскарження, та на момент первинного звернення з апеляційною скаргою відповідач був позбавлений можливості сплати судового збору за подання апеляційної скарги через відсутність на рахунках відповідних коштів, і вважає, що строк на апеляційне оскарження був пропущений з поважних причин.

Відповідачем не надано доказів вчинення будь-яких дій на отримання коштів на сплату судового збору, відсутності коштів на рахунках та доказів неможливості усунення недоліків апеляційної скарги з дня отримання копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, а саме з 30.10.2019 року (дата отримання ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху від 23.10.2019 р.) до дати звернення до суду з апеляційною скаргою вдруге (03.01.2020 р.).

Таким чином, скаржнику було надано достатній строк для усунення недоліків, як це передбачено ст. 169 КАС України, а тому клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Проте, дослідивши матеріали справи та надане відповідачем клопотання, суд не вбачає поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Слід зазначити, що поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами. Отже, строк має бути пропущено виключно з поважних причин.

Згідно ч. 1 ст. 45 КАС України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, у тому числі фінансовими.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 «Інші поточні платежі», розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Враховуючи викладене та беручи до уваги, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, суд вважає, що невжиття суб`єктом владних повноважень заходів щодо виділення коштів для сплати судового збору чи перерозподілу наявних кошторисних призначень не може вважатися поважною причиною пропуску процесуального строку для звернення до суду.

У справі «Рисовський проти України» Європейський Суд з прав людини «... підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок … і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси…».

Тобто, виходячи з принципу «належного урядування», державні органи зобов`язати діяти вчасно та в належний спосіб, а держава не повинна отримувати вигоду у вигляді поновлення судами строку на оскарження судових рішень та виправляти допущені органами державної влади помилки за рахунок приватної особи, яка діяла добросовісно (у даному випадку - за рахунок платника податку у зв`язку з порушенням принципу остаточності судового рішення, прийнятого на користь такого платника податку).

У ситуації з пропуском строків державними органами поважними причинами пропуску строку не може виступати необхідність дотримання внутрішньої процедури виділення та погодження коштів на сплату судового збору податковим органом чи тимчасова відсутність таких коштів.

Відсутність бюджетного фінансування не надає суб`єкту владних повноважень право у будь-який час після сплину строку апеляційного оскарження реалізовувати право на апеляційне оскарження судового рішення.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Устименко проти України» від 06.10.2015 Європейський суд з прав людини наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним о основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є обмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків.

Таким чином колегія суддів вважає, що вказані відповідачем причини пропуску строку оскарження не виправдовують втручання у принцип res judicata, що також виключає підстави для визнання причин пропуску строку апеляційного оскарження поважними.

Аналогічний висновок щодо застосування процесуальних норм викладено в постанові Верховного Суду від 08.07.2019 р. у справі № 825/1916/15-а. Згідно із ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Колегія суддів вважає безпідставним посилання заявника апеляційної скарги на ухвали Верховного Суду від 19.07.2019 р. у справі №2040/5181/18, оскільки оцінка Верховним Судом конкретних обставин конкретної справи в питанні строків сплати судового збору та наявності або відсутності коштів на його сплату у певний проміжок часу не є висновком Верховного Суду щодо вибору і застосування норм права. Крім того, у справі №2040/5181/18 податковий орган своєчасно направив копію платіжного доручення про сплату судового збору.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність встановлених законом підстав для поновлення процесуального строку для подання апеляційної скарги, а тому клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 118, 121, ч. 3 ст. 243, ч. 6 ст. 250, 295, ч.2 ст. 321, ст. 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви Головного управління ДФС у Харківській області про поновлення строку на апеляційне оскарження відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)Мінаєва О.М.
Судді(підпис) (підпис)Старосуд М.І. Макаренко Я.М.