Справа № 200/14621/19-а
Суддя: Кониченко О.М.
Дата ухвалення: 2020-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2020 р. Справа№200/14621/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Кониченка Олега Миколайовича при секретарі судового засідання Купріян В.Ю. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до Головного управління ДПС у Донецькій області (87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, буд. 59)

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Донецькій області, відповідно до якого просив суд визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення:

№0-0531 від 20.09.2018 року на суму 16731,67 грн.;

№0-0531 від 20.09.2018 року на суму 21660,91 грн.;

№0-0531 від 20.09.2018 року на суму 26570,67 грн.;

№0-0531 від 20.09.2018 року на суму 10511,34 грн.;

№131002-13 від 25.04.2017 року на суму 11892,14 грн.;

№131003-13 від 25.04.2017 року на суму 18929,59 грн.;

№131004-13 від 25.04.2017 року на суму 24506,35 грн.;

№0-0531 від 08.08.2018 року на суму 22545,80 грн.;

№0-0531 від 04.04.2019 року на суму 21979,20 грн.;

№0-0531 від 04.04.2019 року на суму 28454,40 грн.;

№0-0531 від 04.04.2019 року на суму 13808,00 грн.;

№0-0531 від 04.02.2019 року на суму 26483,93 грн.;

№0-0531 від 01.02.2019 року на суму 20457,14 грн.;

№0-0531 від 01.02.2019 року на суму 12851,80 грн.

В обґрунтування вимог зазначає про те, що , , ' ? , ? , , 2015, 2016, 2017, 2018 , .

Вказав на те, що позивач є власником:

приміщення корівника загальною площею 1373,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 ;

нежилого приміщення корівника загальною площею 863,0 кв.м. за адресою: Донецька область, Бахмутський район, село Берестове, вулиця Запрудного, будинок 1;

нежилого приміщення корівника загальною площею 1778,4 кв.м. за адресою: Донецька область, Бахмутський район, село Берестове, вулиця Центральна, будинок 64;

будівлі сільськогосподарського призначення (критий ток) загальною площею 2181,5кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 .

Вищезазначені об`єкти використовувались позивачем, який є фізичною особою підприємцем у власній підприємницькій діяльності з вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (основний вид діяльності), розведення великої рогатої худоби молочних порід, допоміжна діяльність у рослинництві, виробництво м`ясних продуктів, перероблення молока, виробництво масла та сиру, виробництва продуктів борошномельно - круп`яної промисловості, виробництво готових кормів для тварин, що утримуються на фермах, роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, розведення та вирощування великої рогатої худоби молочних порід, яка утримується в корівниках, та інше.

Посилається на "" 266.2.2. 266 ? , , ' , , .

Донецького окружного адміністративного суду від 23 грудня 2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 21 січня 2020 року.

03 січня 2020 року від відповідача до суду надійшов відзив на адміністративний позов, відповідно до якого відповідач позов не визнав з підстав визначених у відзиві.

У судовому засіданні 21 січня 2020 року оголошена перерва до 03 лютого 2020 року.

Судове засідання з 03 лютого 2020 відкладено до 11 лютого 2020 року, 11 лютого 2020 на 17 лютого 2020 року.

13 лютого 2020 року до суду від позивача надійшла заява, відповідно до якої позивач зазначив, що в тексті позовної заяви, у тому числі в її резолютивній частині допущена описка в зазначені календарного місяця складання податкових повідомлень - рішень замість 04.02.2019 року зазначена календарна дата - 04.04.2019 року.

Просив суд вважати правильним у заявлених позовних вимогах, у тому числі в резолютивній частині позовної заяви, податкові повідомлення - рішення за податковий період - 2017 рік у складі: № 0-0531 від 04.02.2019 року на суму 21979,20 грн.; №0-0531 від 04.02.2019 року на суму 28454,40 грн.; №0-0531 від 04.02.2019 року на суму 13808,00 грн.

Позивач, ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем, зареєстрований 27.04.2000 року та обліковується в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що підтверджується копіями Витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 20-29).

У відповідності до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 14.11.2019 року за: № 24920291 станом на 01.01.2015 року, № 24920314 станом на 01.01.2016 року, № 24920327 станом на 01.01.2017 року, № 24920341 станом на 01.01.2018 року, № 24920362 станом на 01.01.2019 року видами діяльності, які здійснює (здійснював) позивач є в тому числі, але не виключно: 01.11. В ( ), ? ? ( ?), 01.41 ? , 01.61 ?, 10.13 ' , 10.51 ?, , 10.61 - ' , 10.91 ? , ? , 47.81 (а.с. 20-29).

Позивач є власником:

приміщення корівника загальною площею 1373,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 (Свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 11.02.2005 року, видане Берестівською сільскою Радою (а.с. 30);

нежилого приміщення корівника загальною площею 863,0 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 область, Бахмутський район, село Берестове, вулиця АДРЕСА_3 1 (Свідоцтво про власності на майно придбане на прилюдних торгах, виданого Другою артемівською державною нотаріальною контрою 11.02.2005 року (а.с. 32);

нежилого приміщення корівника загальною площею 1778,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 (Свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 11.02.2005 року, видане Берестівською сільскою Радою (а.с. 31);

будівлі сільськогосподарського призначення (критий ток) загальною площею 2181,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 , АДРЕСА_4 (Свідоцтво про право власності на будівлю сільсько- господарського призначення від 11.04.2002 року, видане виконавчим комітетом Берестівської сільської Ради (а.с. 33).

Вищезазначене також підтверджується Відомостями з Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с. 34-35).

Крім того, позивачем до суду надані копії Державних актів на право власності на земельну ділянку із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва(а.с.36-39) та паспортами крупної худоби (а.с.39-49).

Відповідач, Головне управління ДПС у Донецькій області є правонаступником Головного управління ДФС у Донецькій області та суб`єктом владних повноважень, який здійснює владні управлінські функції передбачені Податковим кодексом України та іншими законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України.

Відповідно до пункту 61.1 статті 61 Податкового кодексу України, статті 94 Податкового кодексу України (надалі ПК України) податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

На підставі даних з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, правоустановчих документів Головним управлінням ДФС у Донецькій області сформовані та направлені податкові повідомлення-рішення:

№131002-13 від 25.04.2017 року на суму 11892,14 грн.;

№131003-13 від 25.04.2017 року на суму 18929,59 грн.;

№131004-13 від 25.04.2017 року на суму 24506,35 грн.; якими позивачу визначено податкове зобов`язання по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2016 рік (отримані позивачем 28.07.2017 року (а.с. 13)

№0-0531 від 08.08.2018 року на суму 22545,80 грн.; яким позивачу визначено податкове зобов`язання по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2016 рік (отримане позивачем 24.11.2018 року, а.с. 13);

№0-0531 від 20.09.2018 року на суму 16731,67 грн.;

№0-0531 від 20.09.2018 року на суму 21660,91 грн.;

№0-0531 від 20.09.2018 року на суму 26570,67 грн.;

№0-0531 від 20.09.2018 року на суму 10511,34 грн.; яким позивачу визначено податкове зобов`язання по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2015 рік (отримані позивачем 28.09.2018 року (а.с. 12 зворотній бік);

№0-0531 від 01.02.2019 року на суму 20457,14 грн.;

№0-0531 від 01.02.2019 року на суму 12851,80 грн. якими позивачу визначено податкове зобов`язання по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2018 рік (а.с. 18-19)

№0-0531 від 04.02.2019 року на суму 21979,20 грн.;

№0-0531 від 04.02.2019 року на суму 28454,40 грн.;

№0-0531 від 04.02.2019 року на суму 13808,00 грн.; якими позивачу визначено податкове зобов`язання по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2017 рік (а.с. 14-16);

№0-0531 від 04.02.2019 року на суму 26483,93 грн.; яким позивачу визначено податкове зобов`язання по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2018 рік (а.с. 17).

Законом України Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи № 71-VIII від 28.12.2014 року, запроваджено з 01.01.2015 року податок на майно, що відповідно до підпункту 266.7.2 пункту 266.7 ст. 266 ПК України включає в себе, зокрема, спірний податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Відповідно до п.п. 266.1.1 п. 266.1 ст. 266 ПК України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Позивач у зв`язку з тим, що є власником 4 об`єктів нежитлової нерухомості є платником податку на нерухоме майно, відмінного від земельної ділянки.

Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка (пп. 266.2.1 п. 266.2 ст. 266 ПК України).

Згідно з п.п. 266.3.1 - 266.3.2 п. 266.3 ст. 266 ПК України базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Підпунктом 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК встановлено перелік об`єктів нерухомості, які не є об`єктами оподаткування. Так, підпунктом «ж» підпункту 266.2.2 у редакції Закону України від 28.12.2014 №71-VIII, чинній станом на 2015 - 2018 роки (періоди, за які позивачу було визначено податкові зобов`язання у спірних податкових повідомленнях - рішеннях), визначено, що не є об`єктом оподаткування будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників, призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності.

У редакції Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів" № 2628-VIII (набрав чинності з 01.01.2019), яка діє у 2019 році підпункт «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК був викладений у наступній редакції: «Не є об`єктом оподаткування: ж) будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку».

Правовий аналіз цієї норми дає підстави для висновку, що її застосування передбачає наявність двох умов, перша з яких - власник об`єкта нерухомості (будівлі, споруди) є сільськогосподарським товаровиробником, а друга - об`єкт нерухомості (будівля, споруда) призначений для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності.

За визначенням підпункту 14.1.235 пункту 14.1 статті 14 ПК сільськогосподарський товаровиробник для цілей глави 1 розділу XIV цього Кодексу - юридична особа незалежно від організаційно-правової форми або фізична особа - підприємець, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції та/або розведенням, вирощуванням та виловом риби у внутрішніх водоймах (озерах, ставках та водосховищах) та її переробкою на власних чи орендованих потужностях, у тому числі власновиробленої сировини на давальницьких умовах, та здійснює операції з її постачання.

Суд вважає, що матеріалами справи підтверджено той факт, що позивач є сільськогосподарським товаровиробником. Основними видам його діяльності є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур, р (), ?, .

Позивач є власником зерносховища та корівників. Об`єкти нерухомості, які належить позивачу на праві приватної власності, і щодо яких контролюючим органом донараховані податкові зобов`язання, є будівлями/спорудами, призначеними для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності.

Так, відповідно до «Державного класифікатора будівель та споруд. ДК 018-2000», затвердженого і введеного в дію наказом Держстандарту України від 17.08.2000р. №507, клас «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства» включає: будівлі для використання в сільськогосподарській діяльності, наприклад, корівники, стайні, свинарники, кошари, кінні заводи, собачі розплідники, птахофабрики, зерносховища, склади та надвірні будівлі, підвали, винокурні, винні ємності, теплиці, сільськогосподарські силоси.

Відповідач також не оспорює призначення належних позивачу об`єктів нерухомості для безпосереднього використання у сільськогосподарській діяльності.

Спірним між сторонами є питання щодо тлумачення норми підпункту «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК, а саме: чи встановлює ця норма обов`язок сільськогосподарського товаровиробника безпосередньо використовувати такі будівлі/споруди у сільськогосподарській діяльності, чи достатньо того, що вони відповідають критерію здатності такого об`єкта слугувати цілям сільськогосподарського товарного виробництва.

Звільнення від сплати податку та збору - це одна із форм надання податкової пільги (підпункт «г» пункту 30.9 статті 30 ПК).

Відповідно до пункту 30.2 цієї статті 30 ПК підставами для надання податкових пільг є особливості, що характеризують певну групу платників податків, вид їх діяльності, об`єкт оподаткування або характер та суспільне значення здійснюваних ними витрат.

Пільга, встановлена підпунктом «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК, стосується сільськогосподарських товаровиробників і направлена на створення сприятливих умов для здійснення сільськогосподарської діяльності, стимулювання такої діяльності та досягнення її збалансованого податкового навантаження.

Виходячи із буквального тлумачення цієї норми, з урахуванням значення слова «призначення» як «мета використання чого-небудь», «відповідати меті», можна зробити висновок, що будівлі і споруди, про які йдеться в цій нормі, повинні відповідати меті, способу та критеріям використання у сільськогосподарській діяльності. Вимоги, що будівлі і споруди повинні використовуватися (експлуатуватися) у сільськогосподарській діяльності текст цієї норми не містить.

Накористь висновку, що норма підпункту «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК не ставить у залежність право на податкову пільгу від фактичного використання об`єкта нерухомості у сільськогосподарській діяльності, свідчить і подальше законодавче уточнення правового регулювання. Законом України від 23.11.2018 №2628-VIII, п/п. «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК викладено в новій редакції, згідно з якою не є об`єктом оподаткування будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства» (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку. Як і Законом України від 28.12.2014 №71-VIII, законодавець не встановив обов`язку сільськогосподарського товаровиробника безпосередньо використовувати будівлі/споруди у сільськогосподарській діяльності, а умовою звільнення таких об`єктів від оподаткування визначив цільове призначення їх використання та встановив вичерпний перелік підстав, коли податкова пільга не надається, а саме: у випадках, коли нерухомість здається власниками в оренду, лізинг, позичку.

Позиція суду відповідає позиції Верховного Суду викладена у Постанові від 01 жовтня 2019 року у справі № 0340/1905/18 (адміністративне провадження № К/9901/15596/19), яка у силу приписів ч.5 ст. 242 КАС України повинна бути врахована (застосована) судами.

Відповідно до частини першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідачем не надано до суду жодного доказу того, що позивач не є виробником сільськогосподарської продукції та не використовує у власній сільськогосподарській діяльності об`єкти нерухомого майна.

Згідно з частинами першою третьою статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність вказаних вище доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

У відповідності до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при поданні позову сплачений судовий збір у сумі 2773,90 грн., який підлягає відшкодуванню повністю за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись Конституцією України, Кодексом адміністративного судочинства України, Податковим кодексом України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень: №0-0531 від 20.09.2018 року на суму 16731,67 грн.; №0-0531 від 20.09.2018 року на суму 21660,91 грн.; №0-0531 від 20.09.2018 року на суму 26570,67 грн.; №0-0531 від 20.09.2018 року на суму 10511,34 грн.; №131002-13 від 25.04.2017 року на суму 11892,14 грн.; №131003-13 від 25.04.2017 року на суму 18929,59 грн.; №131004-13 від 25.04.2017 року на суму 24506,35 грн.; №0-0531 від 08.08.2018 року на суму 22545,80 грн.; №0-0531 від 04.02.2019 року на суму 21979,20 грн.; №0-0531 від 04.02.2019 року на суму 28454,40 грн.; №0-0531 від 04.02.2019 року на суму 13808,00 грн.; №0-0531 від 04.02.2019 року на суму 26483,93 грн.; №0-0531 від 01.02.2019 року на суму 20457,14 грн.; №0-0531 від 01.02.2019 року на суму 12851,80 грн. задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення Головного управління ДФС у Донецькій області №0-0531 від 20.09.2018 року на суму 16731,67 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення Головного управління ДФС у Донецькій області №0-0531 від 20.09.2018 року на суму 21660,91 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення Головного управління ДФС у Донецькій області №0-0531 від 20.09.2018 року на суму 26570,67 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення Головного управління ДФС у Донецькій області №0-0531 від 20.09.2018 року на суму 10511,34 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення Головного управління ДФС у Донецькій області №131002-13 від 25.04.2017 року на суму 11892,14 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення Головного управління ДФС у Донецькій області №131003-13 від 25.04.2017 року на суму 18929,59 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення Головного управління ДФС у Донецькій області №131004-13 від 25.04.2017 року на суму 24506,35 грн.;

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення Головного управління ДФС у Донецькій області №0-0531 від 08.08.2018 року на суму 22545,80 грн.;

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення Головного управління ДФС у Донецькій області №0-0531 від 04.02.2019 року на суму 21979,20 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення Головного управління ДФС у Донецькій області №0-0531 від 04.02.2019 року на суму 28454,40 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення Головного управління ДФС у Донецькій області №0-0531 від 04.02.2019 року на суму 13808,00 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення Головного управління ДФС у Донецькій області №0-0531 від 04.02.2019 року на суму 26483,93 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення Головного управління ДФС у Донецькій області №0-0531 від 01.02.2019 року на суму 20457,14 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення Головного управління ДФС у Донецькій області №0-0531 від 01.02.2019 року на суму 12851,80 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Донецькій області () на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати 2773,90 грн. (дві тисячі сімсот сімдесят три) гривні 90 копіойк.

Вступна та резолютивна частина рішення складена та підписана 17 лютого 2020 року.

Повний текст рішення складено та підписано 21 лютого 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя О.М. Кониченко