Справа № 520/10117/19
Суддя: Білова О.В.
Дата ухвалення: 2020-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

10 лютого 2020 р. № 520/10117/19

Харківський окружний адміністративний суд

у складі: головуючого судді - Білової О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Ділбаряна А.А.,

за участю представника позивача Єлізарова І.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку загального позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) до Московського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області (пл. Повстання, буд. 7/8, 7 пов., м. Харків, 61001, ), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 р. АДРЕСА_3 .), АТ КБ ПРИВАТБАНК (, вул. Грушевського, 1 д, м. Київ 01001, Україна, адреса для листування: вул. Набережна Перемоги, 30, м. Дніпро, 49094, Україна), КП Жилкомсервіс (, 61052, м.Харків, вул. Конторська,35) про зняття арешту з майна, -

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернулася позивач, ОСОБА_1 , з адміністративним позовом до Московського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, в якому просить суд зняти арешт та заборону на відчуження майна ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_4 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, обтяження №8505389 від 27.02.2009 та №8638590 від 13.04.2009, накладений постановою державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції серія АК №526139, знятого з оригіналу постанови серії АА № 023763; доручити виконання рішення ДП НАІС.

Ухвалою суду від 09.12.2019 залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 р. АДРЕСА_3 .), АТ КБ ПРИВАТБАНК (, вул. Грушевського, 1д, м. Київ 01001, Україна, адреса для листування: вул. Набережна Перемоги, 30, м. Дніпро, 49094, Україна), КП Жилкомсервіс (, 61052, м.Харків, вул. Конторська, 35).

Ухвалою суду від 13.01.2020 відмовлено в задоволенні клопотання представника третьої особи, АТ КБ ПРИВАТБАНК, про закриття провадження у справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що перебувала у шлюбі з ОСОБА_3 . Вироком Московського районного суду від 19.04.2001 ОСОБА_3 засуджено к 6 рокам позбавлення волі, з конфіскацією всього майна, що є в його власності. 30.06.2013 ОСОБА_3 помер. Позивач зверталася до нотаріуса з метою оформлення спадщини, однак їй було відмовлено у зв`язку з тим, що на майно ОСОБА_3 накладено арешт. Звернувшись до відповідача, позивач дізналася, що на підставі виконавчого листа № 1-370/01, виданого Московським районним судом про стягнення коштів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 та накладено арешт на частину квартири АДРЕСА_4 . 05.05.2009 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п. 4 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження». Позивач вважає, що наявність вказаного арешту порушує її права.

Представник відповідача правом подання відзиву на позов не скористався.

Від третьої особи, ОСОБА_2 , надійшла заява від 10.01.2020, в якій в якій він зазначив, що повністю підтримує та просить задовольнити позов ОСОБА_1 , просить розглянути цю справу без його участі.

Представник позивача, ОСОБА_1 - Єлізаров І.Є. в судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві.

Представники відповідача, третіх осіб та третя особа, ОСОБА_2 , в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідач правом подання відзиву не скористався.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини.

Позивач, ОСОБА_1 , є спадкоємцем ОСОБА_3 , що підтверджується копією матеріалів спадкової справи, яка була витребувана судом та долучена до матеріалів справи (а.с. 75-112).

ОСОБА_3 зазначений як співвласник квартири АДРЕСА_4 , що підтверджується даними реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с. 11, 7).

Також з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вбачається, що на квартиру АДРЕСА_4 , що належить ОСОБА_3 , накладено арешт 13.04.09 на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА № 023763 від 10.04.2009, винесеної Московським ВДВС ХМУЮ. (а.с. 9-11)

Як вбачається з відповіді КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради, з матеріалів архівної справи на квартиру АДРЕСА_4 , запитувана постанова Московського відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції АА № 023763 від 10.04.2009 відсутня. При цьому, на запит надано копію постанови Московського відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції серія: АК № 526139, знято з оригіналу серія: АА № 023763.

Також позивачу надіслано копію постанови Московського відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції серія: АК № 526139, знятої з оригіналу серія: АА № 023763.

Судом, з копії постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 26.02.2009 серії АК № 526139, знятого з оригіналу серія: АА № 023763, вбачається, що державним виконавцем при примусовому виконанні виконавчого листа № 1-370/01, виданого 09.07.2002 Московським районним судом м. Харкова, накладено арешт на майно, що належить ОСОБА_3 - на квартиру АДРЕСА_4 .(а.с.13)

З огляду на те, що постанова державного виконавця Московського ВДВС ХМУЮ АК № 526139, знята з оригіналу серія АА № 023763, на підставі якої внесено інформацію про обтяження майна боржника - ОСОБА_3 збігається за даними реєстру, однак наявні різні дати 26.02.2009 та 10.04.2009, суд, враховуючи незбереження на цей час інших, ніж долучено до матеріалів справи документів виконавчого провадження, робить висновок, що підставою для накладення арешту на майно була одна й та сама постанова серії АА № 023763.

Вказана постанова прийнята при примусовому виконанні виконавчого листа № 1-370/01, виданого 09.07.2002 Московським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_3 суми боргу у розмірі 36342,00 грн на користь ОСОБА_4 .

Отже, позивач не була ані стороною, ані особою, залученою до проведення виконавчих дій, у вказаному виконавчому провадженні.

Як вбачається з вироку Московського районного суду м. Харкова (а.с. 19-20) від 19.04.2001 по справі № 1-370, ним, зокрема, задоволено цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 та стягнуто з засудженого ОСОБА_5 на користь останнього грошові кошти у розмірі 36342 грн.

Листом від 02.07.2015 №10-30/ДВ-9 Московський відділ Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції повідомив позивача, що виконавчий лист № 1-370/01, виданий 09.07.2002 Московський районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 36342,00 грн., надійшов в провадження державного виконавця Черняк А.В. 04.08.2004. Відповідно до ст.ст. 3, 18, 24 Закону України «Про виконавче провадження» 20.09.2004 державним виконавцем відділу винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 9868599. Одночасно з постановою про відкриття ВП № 9868599 державним виконавцем було накладено арешт на частину квартири АДРЕСА_4 , що належить ОСОБА_3 05.05.2009 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п. 4 ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження". Інформацію надано згідно даних, що містяться в ЄДРВП (Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень), оскільки дане виконавче провадження було передано у 2009 році в архів та на теперішній час знищено.

В постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13.12.2010 № 3 Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби зазначено, що судам слід звертати увагу на те, що до цивільної юрисдикції належать лише спори щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби, вчинених під час виконання рішень, ухвалених загальними судами за правилами Цивільного процесуального кодексу України, який набрав чинності з 1 вересня 2005 року. Спори з приводу оскарження рішень, дій або бездіяльності державної виконавчої служби, вчинених під час виконання рішень судів цивільної юрисдикції, ухвалених до 1 вересня 2005 року, відповідно до статті 181 КАС України повинні розглядатися за правилами адміністративного судочинства, але з обов`язковим дослідженням судового провадження, за яким ухвалено рішення, що перебуває на примусовому виконанні в органах державної виконавчої служби.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV в редакції, чинній на момент прийняття постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 05.05.2009, виконавчий документ, прийнятий державним виконавцем до виконання, за яким стягнення не провадилося або було проведено частково, повертається стягувачеві: у разі якщо стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій або не здійснює авансування витрат на проведення виконавчих дій, якщо їх авансування передбачено цим Законом, незважаючи на попередження державного виконавця про повернення йому виконавчого документа.

Згідно зі ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV в редакції, чинній на момент прийняття постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 05.05.2009, у разі закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 цього Закону, крім направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа стягувачу згідно із статтею 40 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно із статтею 40-1 цього Закону, припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку з завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника. За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, вказаної у частині другій цієї статті, для її пред`явлення до органу нотаріату та інших органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження для зняття арешту з майна.

Оскільки судом встановлено, що державним виконавцем за результатами прийняття рішення про повернення виконавчого документа стягувачеві у 2009 році не вирішено питання щодо скасування арешту, накладеного на майно боржника, у відповідному реєстрі, а вказаний арешт порушує права позивача на оформлення права на спадщину, суд вважає, що позов належить задовольнити шляхом зобов`язання Московського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області зняти арешт та заборону відчуження майна ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_4 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно (обтяження №8505389 від 27.02.2009 та №8638590 від 13.04.2009), накладений постановою державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції серія АК №526139.

При цьому, суд зазначає, що не наділений повноваженнями власним рішенням знімати арешт та заборону відчуження майна, оскільки такі дії має вчиняти відповідний суб`єкт владних повноважень, який такий арешт наклав - Московський відділ державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Також, відповідно, не підлягають задоволенню вимоги в частині встановлення порядку виконання судового рішення шляхом доручення виконання рішення суду ДП НАІС.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Щодо заявлених у тексті позову вимог позивача в порядку ст. 382 КАС України про встановлення судового контролю, суд зазначає, що в силу положень ч.1 ст. 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, зазначене є правом суду, а не обов`язком, водночас, позивачем не наведено обставин, які б викликали у суду сумнів у тому, що відповідач може ухилятись від виконання судового рішення.

Таким чином, у даному випадку суд не знаходить підстав для застосування приписів ст. 382 КАС України щодо встановлення судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 241-247, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Зобов`язати Московський відділ державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області (пл. Повстання, буд. 7/8, 7 пов., м. Харків, 61001, ) зняти арешт та заборону відчуження майна ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_4 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно (обтяження №8505389 від 27.02.2009 та №8638590 від 13.04.2009), накладений постановою державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції серія АК №526139.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення складено 20 лютого 2020 року.

Суддя Білова О.В.