Справа № 560/3293/19
Суддя: Тарновецький І.І.
Дата ухвалення: 2020-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/3293/19
РІШЕННЯ

іменем України

10 лютого 2020 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Тарновецького І.І.

за участю:секретаря судового засідання Бачок О.В. позивача - ОСОБА_1 , представників позивача - Коцюби Н.О., Горбаня О.В., представників відповідача - Швеця Л.О., Поліщука Є.Р.
розглянувши адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 01.10.2019 № на суму 955050 грн., у т.ч. 764 040 грн. - ПДВ за основним платежем та 191010 грн. - штрафні санкції;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 01.10.2019 № на суму 382020 грн. - штрафні санкції;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 01.10.2019 № на суму 272625,44 грн., у т.ч. 218100,35 грн. - акцизний податок за основним платежем та 54525,09 грн. - штрафні санкції;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 01.10.2019 № на суму 510 грн. - штрафні санкції;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 01.10.2019 № на суму 104072,91 грн., у т.ч. 54525,08 грн. - військовий збір за основним платежем 40893,81 грн. - штрафні санкції та 5054,02 пеня.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Головним управлінням ДФС у Хмельницькій області проведено документальну планову виїзну перевірку суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2017 по 31.12.2018, дотримання законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2017 по 31.12.2018. За результатами перевірки складено Акт №0598/22-01-13-03/2295/07078 від 09.08.2019 згідно якого, податковим органом встановлено: не своєчасну сплату податку на доходи фізичних осіб в сумі 30654,68 грн. під час виплати доходів (авансу); не нараховано та не утримано військовий збір в сумі 54525,08 грн. з доходів, виплачених населенню за вторинну сировину; не належно ведено облік доходів і витрат в книзі обліку доходів і витрат за перевіряємий період; не відображено суми виплачені населенню за ознакою доходу «149» за пляшки з пива «Рівень» 0,5 л. за період з 01.01.2017 по 31.12.2018 на суму 3635005,80 грн.; занижено суму податку на додану вартість на 764040,00 грн.; не складено та не зареєстровано податкові накладні на загальну суму ПДВ 764040,00 грн.; не нараховано та не сплачено акцизний податок в сумі 218100,35 грн. за рахунок невключення до вартості пива реалізованих за період з 01.01.2017 по 31.12.2018 пляшок. На підставі Акту відповідачем 01.10.2019 винесено податкові повідомлення-рішення № на суму 955050 грн., № на суму 382020 грн.; № на суму 272625,44 грн., № на суму 510 грн., № на суму 104072,91 грн. Позивач не погоджується із винесеними податковими повідомленнями-рішеннями, вважає їх необґрунтованими та такими, що суперечать нормам чинного законодавства України в цілому, внаслідок чого звернувся до суду з адміністративним позовом.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 23.10.2019 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання.

07.11.2019 відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому останній зазначив, що Головне управління ДПС у Хмельницькій області приймаючи оскаржувані рішення діяло на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений чинним законодавством України, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

У судовому засіданні позивач та його представники позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили позов задовольнити, посилаючись на обставини, які у ньому викладені.

Представники відповідача в судовому засіданні заперечували проти позову з підстав, викладених у відзиві, вважають, що при прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень - рішень відповідач діяв правомірно та у відповідності до вимог чинного законодавства, просили у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення позивача та представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що ГУ ДФС у Хмельницькій області проведена документальна планова виїзна перевірка суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, за період з 01.01.2017 по 31.12.2018, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2017 по 31.12.2018.

За результатами перевірки контролюючим органом було складено акт №0598/22-01 1 -03/2295/07078 від 09.08.2019, яким встановлено наступні порушення податкового законодавства:

- п.п.168.1.2, п.п.168.1.4 п. 168.1 ст.168 Податкового кодексу України №2755-VI від 02.12.2010 щодо не своєчасної сплати податку на доходи фізичних осіб в сумі 30654,68 грн. під час виплати доходів (авансу);

- п.п. 1.2, п.п. 1.4 п.п. 1.7 п. 16 прим. 1 підрозділу 10 розділу XX, пп. 168.1.2 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України, не нараховано та не утримано військовий збір в сумі 54525,08 грн. з доходів, виплачених населенню за вторинну сировину, в тому числі за 2017 рік в сумі 24892,94 грн., за 2018 рік в сумі 29632,14 грн.;

- п. 6 Порядку ведення Книги обліку доходів і витрат, які ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 16.09.2013 № 481 п. 44.1 ст. 44, п.п. 16.1.2, п. 16.1, ст. 16, п.п. «а», п. 176.1. ст. 176 Податкового кодексу України, в частині неналежного ведення обліку доходів і витрат в книзі обліку доходів і витрат за перевіряємий період.;

- п. 3.2 - п. 3.6 Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 № 4, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 30 січня 2015 року за №111/26556 та підпункту „а п. 176.2 статті 176 розділу IV Податкового кодексу України, ФОП ОСОБА_1 не відображено суми виплачені населенню за ознакою доходу 149 (Сума доходу, отримана за здані (продані) вторинну сировину, побутові відходи, брухт кольорових металів, включаючи використані (виснажені) акумулятори електричні свинцево - кислотні, залишки та брухт електричних акумуляторів із вмістом свинцю, та брухт дорогоцінних металів, проданий Національному банку України (підпункт 165.1.25 пункту 165.1 статті 165 розділу IV Кодексу)), а саме за пляшки з пива "Рівень" 0,5 л. за період з 2017-2018рр. на суму 3635005,8 грн.;

- п. 188.1 ст. 188, п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України № 2755-VІ від 02.12.2010, із змінами та доповненнями ФОП ОСОБА_1 занижено суму податку на додану вартість на 764040 грн.;

- п.201.1, п.201.4 ст.201 Податкового Кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VІ, із змінами та доповненнями та пункту 14 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 №1307 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26 січня 2016 року за №137/28267), ФОП ОСОБА_1 не складено та не зареєстровано податкові накладні на загальну суму ПДВ 764040 грн.;

- п.п. 213.1.9 п. 213.1 ст. 213, п. 215.1 ст. 215 Податкового кодексу України, а саме, не нараховано та не сплачено акцизний податок в сумі 218100,35 грн. за рахунок не включення до вартості пива реалізованих за період з 01.01.2017 по 31.12.2018 пляшок.

За результатами проведеної перевірки та складеного акту перевірки ГУ ДПС у Хмельницькій області винесено:

- податкове повідомлення - рішення від 01.10.2019 №, яким збільшено суму грошового зобов`язання позивачу з податку на додану вартість на суму 955050 грн., у т.ч. 764040 грн. - ПДВ за основним платежем та 191010 грн. - штрафні санкції;

- податкове повідомлення - рішення від 01.10.2019 №, яким застосовано до позивача штрафні санкції з податку на додану вартість за відсутність складання та реєстрації податкових накладних на суму 382020 грн. - штрафні санкції;

- податкове повідомлення-рішення від 01.10.2019 №, яким збільшено суму грошового зобов`язання позивачу акцизного податку на суму 272625,44 грн., у т.ч. 218100,35 грн. - акцизний податок за основним платежем та 54525,09 грн. - штрафні санкції;

- податкове повідомлення-рішення від 01.10.2019 №, яким застосовано штрафні санкції з податку на доходи фізичних осіб по податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку на суму 510 грн. - штрафні санкції;

- податкове повідомлення-рішення від 01.10.2019 №, яким збільшено суму грошового зобов`язання позивачу військового збору на суму 104072,91 грн., у т.ч. 54525,08 грн. - військовий збір за основним платежем 40893,81 грн. - штрафні санкції та 5054,02 пеня.

Позивач не погоджуючись із винесеними рішенням відповідача звернувся до суду для захисту своїх прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає наступне.

Щодо правомірності винесення податкового повідомлення - рішення від 01.10.2019 №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 955050 грн., у т.ч. 764040 грн. - ПДВ за основним платежем та 191010 грн. - штрафні санкції, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 за період з 01.01.2017 по 31.12.2018 задекларовано податкових зобов`язань з податку на додану вартість у сумі 3477222 гривень.

Перевіркою повноти визначення податкових зобов`язань за період з 01.01.2017 по 31.12.2018 встановлено заниження податкових зобов`язань з податку на додану вартість на суму 764040,00 грн., в тому числі за січень 2017 року - 19358 грн., лютий 2017 року - 17681 грн., березень 2017 року - 21715 грн., квітень 2017 року - 30747 грн., травень 2017 року - 36778 грн., червень 2017 року - 41684 грн., липень 2017 року - 43832 грн., серпень 2017 року - 52464 грн., вересень 2017 року - 33936 грн., жовтень 2017 року - 26825 грн., листопад 2017 року - 20890 грн., грудень 2017 року - 23036 грн., січень 2018 року - 19913 грн., лютий 2018 року - 17644 грн., березень 2018 року - 23095 грн., грудень 2017 року - 23036 грн., січень 2018 року - 19913 грн., лютий 2018 року - 17644 грн., березень 2018 року - 23095 грн., квітень 2018 року - 33500 грн., травень 2018 року - 47633 грн., червень 2018 року - 44418 грн., липень 2018 року - 42770 грн., серпень 2018 року - 59532 грн., вересень 2018 року - 38295 грн., жовтень 2018 року - 26573 грн., листопад 2018 року - 19928 грн., грудень 2018 року - 21793 грн.

В період 2017-2018 роки позивачем реалізовувалося пиво виробництва ПрАТ Хмельпиво" у пляшках кінцевому споживачу (код УКТЗЕД ), яке попередньо придбавалось відповідно до Договору поставки від 02.01.2017 №Пр29-16, який укладено між Приватним акціонерним товариством "Хмельницький обласний пивзавод" та ФОП ОСОБА_1 .

Згідного даного Договору ПАТ "Хмельницький обласний пивзавод" - Постачальник, ФОП ОСОБА_1 - Покупець.

Предметом даного договору є зобов`язання Постачальника передати Товар (пиво), а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити цей Товар на умовах передбачених даним Договором. (підпункт Договору 1.1).

Покупець купує Товар в повному асортименті, що виготовляється Постачальником (пляшкове пиво та пиво в кегах) (підпункт Договору 2.1);

Передача Товару в пляшках "Рівень - 500" (ТУ26.1-1:2009) проводиться в контейнерах (ОТП-300), розливного пива в кегах ємкістю 50-л з фітінгом "Комбі". (підпункт Договору 5.1).

Пляшки (0,5 л "Рівень - 500"), контейнери, прокладки, кеги є зворотною тарою і підлягають обов`язковому поверненню Покупцем Постачальнику (підпункт Договору 5.2).

Відповідач зазначає, що позивачем за період з 01.01.2017 по 31.12.2018 в порушення п.188.1 ст.188 Податкового кодексу України не нараховано податкові зобов`язання з податку на додану вартість від реалізації 1964868 пляшок "Рівень" 0,5 л ціною 1,85 грн. в сумі 3635005,8 грн., в тому числі за 2017 р. в сумі 1659529,55 грн., за 2018 р. в сумі 1975476,25 грн.

Так, з матеріалів справи судом встановлено, що позивач реалізовував окремо пляшку "Рівень" та окремо пиво, що підтверджується наданими до суду представником позивача копіями фіскальних звітних чеків, дохід від реалізованих окремо пляшок "Рівень" не включався до складу доходу у 2017-2018рр.

Позивачем товар кінцевому споживачу реалізовувався без укладання договорів (контрактів), згідно з умовами яких пляшка "Рівень" 0,5 л визначена зворотною (заставною) тарою, вартість пляшок включається до бази оподаткування.

В період січня-лютого 2017 року ФОП ОСОБА_1 було реалізовано 100106 пляшок пива Хмельницького, попередньо придбаного відповідно до договору поставки №Пр29-16 від 02.01.2017 у ПрАТ Хмельпиво без реалізації пляшки Рівень" 0,5 л кінцевому споживачу та без прийняття у населення той самий день аналогічної кількості пляшок, на які ФОП ОСОБА_1 неправомірно не нараховано податкові зобов`язання з ПДВ.

Вартість пляшок Рівень" 0,5л, які були передані кінцевому споживачу, складає 185196,10 грн., в тому числі в січні 2017 року 96790,15 грн., в лютому 2017 року 88405,95 грн.

Вищезазначене підтверджується наявними в матеріалах справи копіями z-звітів (фіскальних звітних чеків) та книг обліку розрахункових операцій ФОП ОСОБА_1 за період 2017-2018 рр.

Згідно пп. 4.1.156 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до п. 14.1.178. ст. 14 ПК України податок на додану вартість - непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу.

Статтею 185 ПК України встановлено, що об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з:

постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;

ввезення товарів на митну територію України;

вивезення товарів за межі митної території України;

постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

З метою оподаткування цим податком до операцій з ввезення товарів на митну територію України та вивезення товарів за межі митної території України прирівнюється поміщення товарів у будь-який митний режим, визначений Митним кодекс

Пунктом 188.1 ст.188 ПК України визначено, що база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), за винятком: товарів (послуг), ціни на які підлягають державному регулюванню; газу, який постачається для потреб населення.

До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв`язку з компенсацією вартості товарів/послуг. До складу договірної (контрактної) вартості не включаються суми неустойки (штрафів та/або пені), три проценти річних та інфляційні, що отримані платником податку внаслідок невиконання або неналежного виконання договірних зобов`язань.

До бази оподаткування включаються вартість товарів/послуг, які постачаються (за виключенням суми компенсації на покриття різниці між фактичними витратами та регульованими цінами (тарифами) у вигляді виробничої дотації з бюджету та/або суми відшкодування орендодавцю - бюджетній установі витрат на утримання наданого в оренду нерухомого майна, на комунальні послуги та на енергоносії), та вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо отримувачем товарів/послуг, поставлених таким платником податку.

У випадках, передбачених статтею 189 цього Кодексу, база оподаткування визначається з урахуванням положень статті 189 цього Кодексу.

Відповідно до п. 189.2. ст. 189 Податкового кодексу України, вартість тари, що згідно з умовами договору (контракту) визначена як зворотна (заставна), до бази оподаткування не включається. У разі якщо у строк більше ніж 12 календарних місяців з моменту надходження зворотної тари вона не повертається відправнику, вартість такої тари включається до бази оподаткування отримувача.

Статтею 194 ПК України встановлено, що операції, зазначені у статті 185 цього Кодексу, крім операцій, що не є об`єктом оподаткування, звільнених від оподаткування, та операцій, до яких застосовується нульова ставка та 7 відсотків, оподатковуються за ставкою, зазначеною в підпункті "а" пункту 193.1 статті 193 цього Кодексу, яка є основною.

Податок становить 20 відсотків, 7 відсотків бази оподаткування та додається до ціни товарів/послуг.

Судом встановлено докази по справі, що підтверджують реалізацію пляшки позивачем кінцевому споживачу, про що видавалися фіскальні чеки покупцям. Зазначену обставину в судовому засіданні також підтверджено представниками позивача та про що містяться докази в матеріалах перевірки.

Щодо твердження представника позивача, що пиво реалізовувалося за умови повернення тари, то суд зазначає, що на підтвердження зазначених обставин позивачем не надано жодних доказів, а реалізація пляшки, у відповідності з нормами ст.ст. 185,194 ПК України, підлягають оподаткуванню податком на додану вартість.

Щодо твердження представників позивача про повернення пляшки, яка реалізовувалася під час продажу пива та відсутності права власності на неї, то суд зазначає, що позивачем здійснювалась реалізація товару (пляшки) за готівкові кошти про що підтверджено фіскальними звітами, також, за готівку, здійснювався і прийом (повернення ) пляшки. В свою чергу особливості оподаткування податком на додану вартість, в даному випадку, врегульовано вимогами ст. 192 ПК України, відповідно до ч. 1 якої якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов`язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Також суд зазначає, що посилання позивача на відсутність права власності на зворотну тару, відповідно до договору поставки від 02.01.17 №Пр 29-16, не звільняє позивача від зобов`язання сплати ПДВ із сум реалізації пляшки кінцевому споживачу за готівку. Також, відповідно до п.5.3 Договору зазначено, що у разі не повернення пляшки, покупець зобов`язаний сплатити повну їх вартість із врахуванням ПДВ.

В свою чергу, при розгляді справи судом встановлено, що реалізована пляшка позивачем кінцевому споживачу не містить ознак ідентифікації пляшки, визначеної за договором поставки № Пр 29-16, як зворотної тари.

Отже, на підставі вищенаведеного, ФОП ОСОБА_1 повинен був нарахувати ПДВ на вартість пляшок Рівень" 0,5 л, які реалізовувалися кінцевому споживачу, та відповідно зареєструвати податкові накладні згідно з вимогами Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI, із змінами та доповненнями.

Також, суд звертає увагу на положення ст. 685 Цивільного кодексу України, в якій зазначено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар у тарі та (або) в упаковці, якщо інше не встановлено договором купівлі - продажу або не випливає із суті зобов`язання. Обов`язок передання товару у тарі та (або) в упаковці не поширюється на товари, які за своїм характером не потребують застосування тари та (або) упакування Товар повинен бути переданий у тарі та (або) упакований звичайним для нього способом в упаковку, а за їх відсутності - способом, який забезпечує схоронність товару цього роду за звичайних умов зберігання і транспортування, якщо договором купівлі-продажу не встановлено вимог щодо гари та (або) упаковки. Продавець, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язаний передати покупцеві товар у тарі та (або) в упаковці, які відповідають вимогам, встановленим актами цивільного законодавства.

Відповідно до Порядку збирання, сортування, транспортування, переробки та утилізації використаної тари (упаковки), затвердженого наказом Мінекономіки від 02.10.2001 №224 (зареєстровано в Міністерстві юстиції 05.10.2001 за .№866/6057), тара - основний елемент упаковки, що є виробом для розміщення товару.

Аналізуючи зазначене суд дійшов висновку, що реалізація споживачам алкогольних напоїв, в тому числі і пива без одночасно реалізованої тари - не можлива.

Отже, беручи до уваги вищенаведене суд погоджується із висновками податкового органу, що позивачем в порушення п. 188.1 ст. 188 Податкового кодексу України не нараховано податкові зобов`язання з податку на додану вартість від реалізації 1964868 пляшок "Рівень" 0,5 л за ціною 1,85 грн. в сумі 3635005,80 грн., в тому числі за 2017 рік в сумі 1659529,55 грн., за 2018 рік в сумі 1975476,25 грн., чим занижено суму податкових зобов`язань з податку на додану вартість на суму 764040,00 грн., за період 2017-2018 р.р.

Дане порушення підтверджуються наданими для перевірки первинними документами, а саме копіями "Z звіту денного" та "звіту по арттикулам"виписками з фіскальними чеками.

Документів або доказів, які б спростовували встановлені в ході перевірки порушення позивачем суду не надано та не наведено.

Враховуючи встановлене, на підставі даних відображених у акті перевірки відповідачем правомірно було прийнято податкове повідомлення-рішення від 01.10.2019 року №.

Щодо правомірності винесення податкового повідомлення - рішення від 01.10.2019 №, яким застосовано до позивача штрафні санкції з податку на додану вартість за відсутність складання та реєстрації податкових накладних на суму 382020 грн. - штрафні санкції, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 201.1. ст. 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до п.201.4 ст.201 ПК України податкова накладна може бути складена за щоденними підсумками операцій (якщо податкова накладна не була складена на ці операції) у разі здійснення постачання товарів/послуг за готівку кінцевому споживачеві (який не є платником податку), розрахунки за які проводяться через касу/реєстратори розрахункових операцій або через банківську установу чи платіжний пристрій (безпосередньо на поточний рахунок постачальника).

Відповідно до пункту 12 Порядку заповнення податкової накладної №1307 від 31.12.2015р., у разі постачання товарів/послуг отримувачу (покупцю), який не зареєстрований як платник податку, та у разі складання податкової накладної за щоденним підсумком операцій у графі "Отримувач (покупець)" зазначається "Неплатник", а у рядку "Індивідуальний податковий номер отримувача (покупця)" проставляється умовний ІПН "00". рядок «Податковий номер платника податку або серія (за наявності) та номер паспорта» не заповнюється.

Відповідно до п.14 Порядку заповнення податкової накладної №1307, податкова накладна складається за щоденними підсумками операцій (якщо податкова накладна не була складена на ці операції) у разі здійснення постачання товарів/послуг за готівку кінцевому споживачеві (який не є платником податку), розрахунки за які проводяться через касу / реєстратори розрахункових операцій або через банківську установу чи платіжний пристрій (безпосередньо на поточний рахунок постачальника).

Відповідно до п. 120-1.2 ст. 120-1 Податкового кодексу України, відсутність реєстрації протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою), що зазначена у податковому повідомленні-рішенні, складеному за результатами перевірки контролюючого органу, - тягне за собою накладення на платника податку штрафу в розмірі 50 відсотків суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зазначеної у такій податковій накладній та/або розрахунку коригування до податкової накладної або від суми податку на додану вартість, нарахованого за операцією з постачання товарів/послуг, якщо податкову накладну на таку операцію не складено. У разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з пунктом 201.16 статті 201 цього Кодексу штрафні санкції, передбачені цим пунктом, не застосовуються на період зупинення такої реєстрації до прийняття відповідного рішення щодо відновлення реєстрації таких податкових накладних / розрахунків коригування згідно з підпунктом 201.16.4 пункту 201.16 статті 201 цього Кодексу.

Відсутність реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної, зазначених в абзаці першому цього пункту, після спливу 10 календарних днів, наступних за днем отримання платником податку податкового повідомлення-рішення, - тягне за собою накладення на платника податку штрафу в розмірі 50 відсотків суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зазначеної в такій податковій накладній та/або розрахунку коригування до податкової накладної або від суми податку на додану вартість, нарахованого за операцією з постачання товарів/послуг, якщо податкову накладну на таку операцію не складено.

У разі реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної, зазначених в абзаці першому цього пункту, протягом 10 календарних днів, наступних за днем отримання платником податку податкового повідомлення-рішення, штрафні санкції, передбачені абзацом другим цього пункту та пунктом 120 1.1 цієї статті, не застосовуються.

В ході розгляду справи судом встановлено, що позивачем протиправно не нараховано податкові зобов`язання з податку на додану вартість від реалізації 1964868 пляшок "Рівень" 0,5 л за ціною 1,85 грн. в сумі 3635005,80 грн., в тому числі за 2017 рік в сумі 1659529,55 грн., за 2018 рік в сумі 1975476,25 грн., чим занижено суму податкових зобов`язань з податку на додану вартість на суму 764040,00 грн., за період 2017-2018 р.р.

Позивачем податкові накладні на загальну суму ПДВ 764040 грн. не складалися та не реєструвалися в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений ПК України термін, а тому враховуючи зазначене суд приходить до висновку, що відповідачем правомірно винесення податкове повідомлення-рішення форми «ПН» від 01.10.2019 №, яким до позивача застосовано штрафні санкції з податку на додану вартість за відсутність складання та реєстрації податкових накладних на суму 382020 грн.

Стосовно правомірності винесення відповідачем податкового повідомлення-рішення від 01.10.2019 №, яким застосовано до позивача штрафні санкції з податку на доходи фізичних осіб по податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку на суму 510 грн. - штрафні санкції, суд виходить з наступного.

Відповідно до 14.1.180 156 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або не грошовій формі) зобов`язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу;

Відповідно до пункту 46.1 статті 46 Податкового кодексу України податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Згідно пункту 51.1 статті 51 Податкового кодексу України платники податків, в тому числі податкові агенти, зобов`язані подавати контролюючим органам у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків.

Податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя) (підпункт 49.18.2 пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України).

Додатком до Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (пункт 3.6 розділу III), довідник ознак доходів передбачена 149 ознака, а саме «сума доходу, отримана платником податку за здані (продані) ним вторинну сировину, побутові відходи, брухт чорних металів, брухт кольорових металів, включаючи використані (виснажені) акумулятори електричні свинцево-кислотні, залишки та брухт електричних акумуляторів із вмістом свинцю, та брухт дорогоцінних металів, проданий Національному банку України (підпункт 165.1.25 пункту 165.1 статті 165 розділу IV Кодексу)».

Згідно з пунктом 119.2 статті 119 Податкового кодексу України неподання, подання з порушенням встановлених строків, подання не у повному обсязі, з недостовірними відомостями або з помилками податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку, а також суми отриманої оплати від фізичних осіб за товари (роботи, послуги), якщо такі недостовірні відомості або помилки призвели до зменшення та/або збільшення податкових зобов`язань платника податку та/або до зміни платника податку - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 510 гривень.

Передбачені цим пунктом штрафи не застосовуються у випадках, коли недостовірні відомості або помилки у податковій звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку, а також суми отриманої оплати від фізичних осіб за товари (роботи, послуги), виникли у зв`язку з виконанням податковим агентом вимог пункту 169.4 статті 169 цього Кодексу та були виправлені відповідно до вимог статті 50 цього Кодексу.

Отже, з системного аналізу зазначених нормативно-правових актів слідує, що накладення штрафу за подання з недостовірними відомостями або з помилками податкової звітності про суми доходів, суми утриманого з них податку можливе у разі, коли такі помилки або недостовірні відомості призвели до заниження податкових зобов`язань з такого податку.

За період з 01.01.2017 по 31.12.2018 ФОП ОСОБА_1 нараховано податку на доходи фізичних осіб в сумі 112891,72 грн., перераховано до бюджету відповідно до даних карток особового рахунку та копій платіжних доручень податку на доходи фізичних осіб в сумі 14201,00 грн.

Відповідач зазначає, що станом на 01.01.2019 року має місце дебіторська заборгованість з податку на доходи фізичних осіб в сумі 1552,63 грн..

В ході розгляду справи судом встановлено, що ФОП ОСОБА_1 у період з 2017-2018 рр. здійснював прийом у населення (фізичних осіб) вторинної сировини, а саме пляшки пива "Рівень" 0,5 л.. Вказана операція проводилась позивачем через реєстратор розрахункових операцій і відображена в інформації про повернену тару починаючи з березня 2017р. по грудень 2018 р., копії якої наявні в матеріалах справи.

В період з 01.01.2017 по 31.12.2018 ФОП ОСОБА_1 прийнято у населення 1964868 пляшок пива "Рівень" 0,5 л за ціною 1,85 грн. на суму 3635005,80 грн., в тому числі за 2017 рік в сумі 1659529,55 грн., за 2018 рік в сумі 1975476,25 грн., що підтверджується копіями Z - звітів, наданими до суду представником відповідача.

Позивач під час здійснення господарської операції з прийому у населення (фізичних осіб) вторинної сировини, а саме пляшки пива "Рівень" 0,5 л. податкові накладні не складалися.

Враховуючи положення Податкового кодексу України, позивач в даних правовідносинах виступав податковим агентом до фізичних осіб, а тому повинен був відобразити в квартальних розрахунках по формі 1-ДФ - «дохід отриманий фізичними особами за ознакою 149».

Проте, в порушення п.3.2 - п. 3.6 Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 № 4, та п. 119.2, ст. 119, п.п. ,а п. 176.2 статті 176 розділу IV Податкового кодексу України, ФОП ОСОБА_1 не відображено суми виплачені населенню за ознакою доходу 149 (Сума доходу, отримана за здані (продані) вторинну сировину, побутові відходи, брухт кольорових металів, включаючи використані (виснажені) акумулятори електричні свинцево-кислотні, залишки та брухт електричних акумуляторів із вмістом свинцю, та брухт дорогоцінних металів, проданий Національному банку України (підпункт 165.1.25 пункту 165.1 статті 165 розділу IV Кодексу)), а саме за пляшки з пива "Рівень" 0,5 л за період з 2017-2018 рр. на суму 3635005,80 грн.

Оскільки позивачем не надано в спростування висновку контролюючого органу щодо неподання звітності, суд вважає ці висновки відповідача правомірними.

Враховуючи вищевикладене та оскільки у діях позивача наявна така обов`язкова ознака податкового правопорушення як протиправність в частині нанесення шкоди правам та інтересам держави, у тому числі Державному бюджету України, суд вважає висновок контролюючого органу щодо наявності підстав для застосування до позивача штрафних санкцій, передбачених пунктом 119.2 статті 119 Податкового кодексу України - правомірним.

Таким чином, суд оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності, приходить до висновку, що податкове повідомлення-рішення від 01.10.2019 №, яким застосовано штрафні санкції з податку на доходи фізичних осіб по податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку на суму 510 грн. - штрафні санкції, прийнято відповідачем обґрунтовано, з урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а отже є законним та скасуванню не підлягає.

Щодо збільшення позивачу суми грошового зобов`язання військового збору на суму 104072,91 грн., у т.ч. 54525,08 грн. - військовий збір за основним платежем 40893,81 грн. - штрафні санкції та 5054,02 пеня, суд зазначає наступне.

З 1 січня 2015 року набрали чинності зміни, внесені Законом України від 28.12.2014 № 71-VІІІ Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи до Податкового кодексу України, в частині оподаткування військовим збором доходів фізичних осіб-підприємців.

Так, відповідно до пункту 16-1. підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень ПК України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1. статті 162 ПК України, а саме: фізична особа - резидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні.

При цьому, об`єктом оподаткування військовим збором є доходи, визначені статтею 163 ПК України: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Відповідно до підпункту 164.1.3. пункту 164.1. статті 164 ПК України, загальний річний оподатковуваний дохід дорівнює сумі загальних місячних оподатковуваних доходів, іноземних доходів, отриманих протягом такого звітного податкового року, доходу, отриманих фізичною особою-підприємцем від провадження господарської діяльності згідно із статтею 177 цього Кодексу, та доходів, отриманих фізичною особою, яка проводить незалежну професійну діяльність згідно зі статтею 178 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 177.2. статті 177 ПК України, об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи-підприємця.

Відповідно до п. п. 1.2 п. 16 прим. 1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України об`єктом оподаткування військовим збором є доходи, визначені ст. 163 ПКУ, зокрема, загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

Відповідно до п. п. 1.7 п 16 прим. 1 підрозділу 10 розділу XX ПКУ звільняються від оподаткування військовим збором доходи, які згідно з розділом IV ПКУ не включаються до загального оподатковуваного доходу фізичних осіб (не підлягають оподаткуванню, оподатковуються за нульовою ставкою), крім доходів, зазначених у підпунктах 165.1.2, 165.1.18, 165.1.25, 165.1.52 п. 165.1 ст. 165 ПКУ.

Отже, військовий збір нараховується, утримується та перераховується із сум чистого доходу, який визначається виходячи із документально підтверджених витрат, пов`язаних з господарською діяльністю такої фізичної особи-підприємця.

Як зазначалося вище, позивачем в період з 01.01.2017 по 31.12.2018 прийнято у населення 1964868 пляшок пива "Рівень" 0,5 л за ціною 1,85 грн. на суму 3635005,80 грн., в тому числі за 2017 рік в сумі 1659529,55 грн., за 2018 рік в сумі 1975476,25 грн., що підтверджується копіями Z - звітів, наданими до суду представником відповідача.

Під час розгляду справи судом встановлено, що «дохід отриманий фізичними особами за ознакою 149» - суми виплачені населенню за вторинну сировину, а саме - 1964868 пляшок "Рівень" 0,5л, вартістю 3635005,8 грн. за період з 01.01.2017 по 31.12.2018, в тому числі за 2017 рік в сумі 24892,94 грн., за 2018 рік в сумі 29632,14 грн., ФОП ОСОБА_1 не відображено в податковій звітності та на останні в порушення п.п. 1.2. п.п.1.7 п. 16 прим. 1 підрозділу 10 розділу XX, пп. 168.1.2 п 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України, не нараховано та не утримано військовий збір в сумі 54525,08 грн. з такого доходу.

Аналізуючи вище викладені норми та матеріали справи, суд вважає, що відповідачем правомірно та у відповідності до приписів чинного законодавства позивачу нараховані штрафні санкції за несвоєчасність сплати податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб та військового збору. В зв`язку з вищенаведеним, суд дійшов висновку про правомірність прийнятого відповідачем податкового повідомлення-рішення від 01.10.2019 №, яким збільшено суму грошового зобов`язання позивачу військового збору на суму 104072,91 грн., що доводами позовної заяви та матеріалами справи в цій частині не спростовується.

Стосовно правомірності винесення відповідачем податкового повідомлення-рішення від 01.10.2019 №, яким збільшено суму грошового зобов`язання позивачу акцизного податку на суму 272625,44 грн., у т.ч. 218100,35 грн. - акцизний податок за основним платежем та 54525,09 грн. - штрафні санкції, суд виходить з наступного.

Відповідачем під час перевірки встановлено, що позивач реалізовуючи пиво в пляшках не оподатковував акцизним податком повну вартість товару (без вартості пляшки) за період березень 2017 року - грудень 2018 року здійснену операцію.

Відповідно до п.14.1.4 ст.14 ПК України, акцизний податок непрямий податок на споживання окремих видів товарів (продукції), визначених цим Кодексом як підакцизні, що включається до ціни таких товарів (продукції).

Згідно п.14.1.145 ст.14 ПК України, підакцизні товари (продукція) товари за кодами згідно з УКТ ЗЕД, на які цим Кодексом встановлено ставки акцизного податку.

Пунктом 14.1.212 ст. 14 ПК України передбачено, що реалізація підакцизних товарів (продукції) будь-які операції на митній території України, що передбачають відвантаження підакцизних товарів (продукції) згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами з передачею прав власності або без такої, за плату (компенсацію) або без такої, незалежно від строків її надання, а також безоплатного відвантаження товарів, у тому числі з давальницької сировини, реалізація суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Відповідно до п. 212.1 ст. 212 ПК України, платниками акцизного податку є: 212.1.11. особа суб`єкт господарювання роздрібної торгівлі, яка здійснює реалізацію підакцизних товарів.

Підпунктом 212.3.1-1 п. 212.3 ст. 212 ПК України зазначено, що особи суб`єкти господарювання роздрібної торгівлі, які здійснюють реалізацію підакцизних товарів, підлягають обов`язковій реєстрації як платники податку контролюючими органами за місцезнаходженням пункту продажу товарів не пізніше граничного терміну подання декларації акцизного податку за місяць, в якому здійснюється господарська діяльність.

Відповідно до п. 213.1 ст. 213 ПК України об`єктами оподаткування є операції з: 213.1.9. реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Згідно п.215.1 ст.215 ПК України, до підакцизних товарів належать: спирт етиловий та інші спиртові дистиляти, алкогольні напої, пиво; тютюнові вироби, тютюн та промислові замінники тютюну; пальне; автомобілі легкові, кузови до них, причепи та напівпричепи, мотоцикли, транспортні засоби, призначені для перевезення 10 осіб i більше, транспортні засоби для перевезення вантажів; електрична енергія.

П. 215.2 ст. 215 ПК України, визначено ставки податку та перелік товарів, з яких справляється податок: ставки податку встановлюються цією статтею і є єдиними на всій території України; ставки податку встановлюються відповідно до визначень розділу I цього Кодексу: адвалорні, специфічні, адвалорні та специфічні одночасно; ставки акцизного податку на бензин моторний за кодами згідно з УКТ ЗЕД 2710 11 51 00, 2710 11 59 00, що містить тетраетилсвинець, збільшуються в 1,5 раза.

Відповідно до п. 215.3 ст. 215 ПК України, податок справляється з таких товарів та обчислюється за такими ставками, зокрема, спирт етиловий та інші спиртові дистиляти, алкогольні напої, пиво: Код товару (продукції) згідно з УКТ ЗЕД - 2203 00 пиво із солоду (солодове) 2,78 гривень за 1 літр.

Відповідно до п. 216.9 ст. 216 ПК України, датою виникнення податкових зобов`язань щодо реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів є дата здійснення розрахункової операції відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», для безготівкових розрахунків - дата оформлення розрахункового документа на суму проведеної операції, який підтверджує факт продажу, відвантаження, фізичного відпуску товару, а у разі реалізації товарів фізичними особами - підприємцями, які сплачують єдиний податок, - дата надходження оплати за проданий товар.

Відповідачем під час проведення перевірки встановлено, що позивач реалізовуючи пиво в пляшках не оподатковував акцизним податком повну вартість товару за період березень 2017 року - грудень 2018 року за здійснену операцію, внаслідок чого позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з акцизного податку на суму 272625,44 грн..

На підтвердження зазначеного представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що реалізація пива з пляшкою є одним об`єктом при оподаткуванні акцизного податку, не залежно від того чи в чеку їхня вартість визначається окремо чи разом, оскільки пляшка (яка є тарою) є невід`ємною частиною товару.

Проте, суд не погоджується із таким твердженням відповідача, оскільки згідно п. 215.3 ст. 215 ПК України, податок справляється з підакцизних товарів, в даному випадку за 1 літр пива, а не за 1 пляшку, тобто, акцизний податок нараховується та сплачується з реалізації самого пива, як товару, зворотна тара (пляшки) не є предметом договору поставки у розумінні пп. 14.1.202 п. 14.1 ст. 14 ПК України та не відноситься до бази оподаткування.

Отже, висновки контролюючого органу про те, що позивачем не нараховано та не сплачено акцизний податок в сумі 218100,35 грн. за рахунок не включення до вартості пива реалізованих за період з 01.01.2017 по 31.12.2018 пляшок "Рівень" 0,5л, суперечать нормам податкового законодавства, а податкове повідомлення-рішення від 01.10.2019 №, яким збільшено позивачу суму грошового зобов`язання акцизного податку на суму 272625,44 грн., у т.ч. 218100,35 грн. - акцизний податок за основним платежем та 54525,09 грн. - штрафні санкції є таким, що підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень частково обґрунтував обставини щодо правомірності прийнятих ним рішень, а позивач частково довів ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

При зазначених обставинах, вимоги позивача частково правомірні, обґрунтовані і підлягають до задоволення частково.

Частиною 1 ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Оскільки факт наявності у позивача порушеного права знайшов своє часткове підтвердження у ході розгляду справи, то адміністративний позов слід задовольнити частково.

Згідно із ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Отже, на користь позивача слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Державної податкової служби у Хмельницькій області судові витрати у розмірі 1527,20 грн., сплачених згідно квитанції від 18.10.2019, оригінал якої наявний в матеріалах справи.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 01.10.2019 № .

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Хмельницькій області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судові витрати в сумі 1527,20 грн. (одна тисяча п`ятсот двадцять сім гривень двадцять копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 19 лютого 2020 року

Позивач:Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Головне управління ДПС у Хмельницькій області (вул. Пилипчука, 17, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29000 , код ЄДРПОУ - 43142957)

Головуючий суддя /підпис/ І.І. Тарновецький

Згідно з оригіналом
Суддя І.І. Тарновецький