Справа № 233/409/20
Суддя: Мартишева Т. О.
Дата ухвалення: 2020-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

233 № 233/409/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2020 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Мартишева Т. О.

за участю секретаря Кюсєвої Т.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача -

представника третьої особи -

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов*янськ Управлення патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Шпиця Олексія Миколайовича, третя особа Батальйон патрульної поліції у містах Краматорську та Слов*янську Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ВСТАНОВИВ:

28 січня 2020 року до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до взводу № 1 роти № 2 батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов*янськ Управлення патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Шпиця О.М., третя особа Батальйон патрульної поліції у містах Краматорську та Слов*янську Управління патрульної поліції в Донецькій області, в якій позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК № 2003253 від 21 січня 2020 року, а також закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування заявлених вимог позивач послався на те, що 21 січня 2020 року о 08 год 42 хв він рухався на автомобілі Мерседес Бенц, державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. О.Тихого у м. Краматорську, де був зупинений працівниками патрульної поліції з приводу порушення п. 8.7.3 (ґ) Правил дорожнього руху, а саме проїзду перехресті вул.. О. Тихого пр. Миру на заборонений жовтий сигнал світлофора. Відносно позивача було складено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 425 грн. Вважає, що його було притягнуто до адміністративної відповідальності незаконно та необґрунтовано. Так, відповідачем не було пред*явлено посвідчення, при зупинці автомобіля не пояснено причину зупинки, перевірки та огляду транспортного засобу, що є порушенням прав та інтересів позивача. Також, відповідач під час спілкування з позивачем проявив неповагу, поводився грубо, провокував позивача на сварку, не дотримався високої культури спілкування. Інспектор поліції не роз*яснив позивачеві права та обов*язки, відмовив у розгляді клопотання позивача про відкладення розгляду справи у зв*язку із необхідністю скористатися правовою допомогою, чим грубо порушив норми діючого законодавства. Крім того, будь-яких доказів вини позивача у вчиненні правопорушення відповідачем не надано, оскаржувана постанова взагалі не містить відомостей щодо здійснення фіксації правопорушення, в ній не вказано технічний засіб, яким було здійснено відеозапис та такий відеозапис поліцейським не було надано водію для ознайомлення.

Разом із тим, відповідачем не було взято до уваги пояснення позивача, у яких він зазначив, що не згоден із викладеними у постанові фактами, рухаючись на транспортному засобі по вул.. О. Тихого, наближуючись до перехрестя з пр. Миру у момент переключення сигналу світлофора з зеленого на жовтий він знаходився приблизно в 5 м від межі перехрестя, та рухався із швидкістю 50 км/год, дозволеною для руху у населеному пункті. Навіть якщо б позивач вдався до різкого гальмування, гальмівний шлях склав би більше 10 м та міг би призвести до зіткнення з транспортними засобами, що рухалися позаду. Тому, свої дії вважає не просто правомірними, а єдиними, що відповідають вимогам Правил дорожнього руху у даній дорожньо-транспортній ситуації, зокрема, п. 8.11 Правил. Таким чином, поліцейським не були повно з*ясовані обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини, пояснив, що на підтвердження факту порушення ним Правил дорожнього руху відповідач надав відеозапис, на якому було видно інший світлофор, з боку якого на перехрестя виїжджав автомобіль відповідача. На відео можна побачити як автомобіль позивача пересікає перехрестя, видно бік транспортного засобу, але сигнал світлофора, за яким він рухався, не зафіксовано. Наполягав, що проїхав перехрестя зі швидкістю 50 км/год, керуючись Правилами дорожнього руху, які дозволяють завершити маневр та забороняють вживати екстрене гальмування. Перешкод у русі іншим транспортним засобам ним не було створено. Просив задовольнити позовні вимоги.

У подальшому позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з*явився, звернувся до суду із заявою про закінчення судового розгляду справи за його відсутності, позов підтримує (а.с. 31).

Відповідач інспектор взводу № 1 роти № 2 батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов*янськ Управлення патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Шпиця О.М., будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, у відзиві на позовну заяву просив справу розглядати у його відсутність (а.с. 21 зворот).

З письмового відзиву відповідача інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов*янськ Управлення патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Шпиця О.М. (а.с. 20-22) вбачається, що у встановлений час та місці при виявленні факту порушення з боку водія ОСОБА_1 та зупинки транспортного засобу він належним чином представився, пояснив причину зупинки і перевірки документів та попросив водія надати для перевірки документи. У подальшому було прийнято рішення про винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення, перед чим водієві було роз*яснено його права як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені КУпАП та Конституцією України. Позивача було ознайомлено зі змістом постанови та запропоновано поставити підпис у графі про отримання копії документу. Твердження позивача про те, що він не припускався порушення Правил дорожнього руху не відповідають дійсності та обставинам справи, факт його вчинення було зафіксовано нагрудним відеореєстратором поліцейського. З відеозапису вбачається, що водій проїхав перехрестя на заборонний «жовтий» сигнал світлофора, не зупинився у визначеному законом місці, чим порушив п. 8.7.3 ґ), п. 8.10 ПДР. До того, ж вбачається відсутність будь-яких транспортних засобів позаду автомобіля позивача, тобто, жодних підстав перетнути умовну лінію на заборонний сигнал світлофора позивач не мав. Клопотань з боку позивача в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення подано не було. Зазначив, що ним було повно та всебічно розглянуто справу про адміністративне правопорушення та прийнято обґрунтоване та законне рішення. Просив відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Представник третьої особи Батальйону патрульної поліції у містах Краматорську та Слов*янську Управління патрульної поліції в Донецькій області, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причину неявки представника не було повідомлено, письмові пояснення на адресу суду не надходили.

Дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, суд прийшов до таких висновків.

Судом установлено, що постановою серії ЕАК № 2003253 від 21 січня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 піддано адміністративному стягненню за ч.2 ст.122 КУпАП у виді штрафу у розмірі 425,00 грн.

Як вбачається із оскаржуваної постанови (а.с. 8, 27), 20 січня 2020 року о 08 год 42 хв в м. Краматорську на перехресті вул. О. Тихого, 10, водій, керуючи транспортним засобом MERCEDES-BENZ, державний номерний знак НОМЕР_1 , проїхав перехрестя на заборонний жовтий сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 ґ ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Позивачем ОСОБА_1 21 січня 2020 року при розгляді справи про адміністративне правопорушення надано письмові пояснення (а.с. 13), з яких вбачається, що у встановлений час та місці він був зупинений працівниками патрульної поліції з приводу порушення правил дорожнього руху. Зазначив, що рухаючись по пр. Ол. Тихого на перехресті з вул. Миру перед ним почало миготіти зелене світло світлофора, він не мав змоги зупинити транспортний засіб без різкого гальмування, що заборонено правилами дорожнього руху (крім випадків, коли без цього неможливо запобігти дорожньо-транспортній пригоді). Він керувався вимогами п. 8.11 Правил дорожнього руху, згідно якого у такій ситуацій дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, закінчив маневр та проїхав перехрестя, не створивши перешкод іншим учасникам дорожнього руху. Вважає, що винесена відносно нього постанова має бути скасована у зв*язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення. Зазначив, що докази вчинення правопорушення йому не були надані, свідки відсутні.

Даючи оцінку оскаржуваній постанові суд прийшов до такого.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За правилами ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, що визначено ст. 245 КУпАП.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частини перша, друга, третя і п`ята статті 122, статті 124-1 - 126.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

В статті 258 КУпАП зазначені випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається.

За приписами ч.2 наведеної статті протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу (ч.4 ст. 258 КУпАП).

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 8. 7. 3 ґ ПДР України, жовтий сигнал світлофора забороняє рух та попереджає про наступну зміну сигналів.

Пунктом 8.10 ПДР України передбачено, що у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Відповідно до ч.2 ст.122 КУпАП, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Також, згідно п. 8.11 ПДР України, водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Судом переглянуто схему меж перехрестя, фото та відеозаписи подій, зафіксованих 21 січня 2020 за допомогою персональних нагрудних відеореєстраторів поліцейських, що записані на диск і додані відповідачем до відзиву в адміністративній справі (а.с. 23).

З перегляду фото та відеозапису вбачається, як автомобіль MERCEDES-BENZ, державний номерний знак НОМЕР_1 , проїхав перехрестя вул. О. Тихого та пр. Миру в м. Краматорську Донецької області, в саме видно бік транспортного засобу.

Згідно статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1). Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2). Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (ч.3).

Відповідно до ст. 76 КАС України, достатніми є докази, які у своїй сукупності діють змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1). Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.2).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Як зазначено в ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як вбачається з оскаржуваної постанови (а.с. 8, 27) в ній взагалі відсутні відомості про технічний засіб, яким здійснено відеозапис та фотозйомку.

Тобто, відеозапис та фото, подані відповідачем на підтвердження факту порушення позивачем ОСОБА_1 . Правил дорожнього руху України, в розумінні приписів ст.ст. 73-76 КАС України, не можуть вважатися належними доказами по справі про адміністративне правопорушення, оскільки оскаржувана постанова не містить відомостей про технічний засіб, яким здійснено відеозапис та фотозйомку.

Аналогічна позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 15 листопада 2018 року у справах № 524/5536/17 та № 524/7184/16-а, від 24 січня 2019 року у справах № 428/2769/17 та №592/5576/17.

Інші докази на підтвердження факту порушення ОСОБА_1 21 січня 2020 року Правил дорожнього руху України відсутні.

Так, відповідачем не зафіксовано який саме сигнал світлофора по вул. О. Тихого був увімкнений при переїзді позивачем перехрестя, а також розташування дорожньої лінії 1.12 «стоп лінія» по вул. О. Тихого в м. Краматорську з боку руху позивача.

Під час розгляду адміністративної справи не було надано відповідної оцінки доводам позивача, викладеним останнім у поясненні, їх не перевірено, що свідчить про неповне встановлення відповідачем приписів ст. 9 КУпАП, а саме наявності у діях ОСОБА_1 протиправної, винної поведінки.

З огляду на імперативний обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати обставини, передбачені ст. 280 КУпАП, а також у порядку, передбаченому ч. 2 ст. 77 КАС України довести у подальшому перед судом правомірність своїх дій, і такі обставини повинні бути підтвердженні як належними, допустимими, достовірними, так і достатніми доказами, суд не може прийняти як доказ правомірності дій працівника поліції та законність винесення оскаржуваної постанови лише саму постанову.

Отже, відповідач беззаперечно правомірність свого рішення не довів, а повідомлені відповідачем у якості заперечень обставини, не спростовують доводів позивача.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, серії ЕАК № 2003253 від 21 січня 2020 року відносно ОСОБА_1 підлягає скасуванню, із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст.139 КАС України суд вважає, що судові витрати слід віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 77, 139, 243, 244, 245, 246, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов*янськ Управлення патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Шпиця Олексія Миколайовича (адреса місцезнаходження: Донецька область, м. Краматорськ, вул.. Магістральна, буд. 20), третя особа Батальйон патрульної поліції у містах Краматорську та Слов*янську Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції (адреса місцезнаходження: Донецька область, м. Краматорськ, вул.. Магістральна, буд. 20), про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК № 2003253 від 21 січня 2020 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП у виді штрафу у розмірі 425,00 грн, винесену інспектором взводу № 1 роти № 2 батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов*янськ Управлення патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Шпиця Олексієм Миколайовичем.

Закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Рішення може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повне судове рішення складено 20 лютого 2020 року.

Суддя: