Справа № 300/104/20
Суддя: Кафарський В.В.
Дата ухвалення: 2020-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"20" лютого 2020 р. справа № 300/104/20
м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного судуКафарський В.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення дій, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі відповідач) про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо відмови позивачу у нарахуванні та виплаті компенсації втрати частини доходів у зв`язку із порушенням термінів виплати пенсії, нарахованої на підставі постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 05.11.2014 у справі №338/902/14-а за період з 01.01.2014 по 02.08.2014, починаючи з 01.01.2014 по день фактичної виплати пенсії, тобто по 22.11.2019 та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу таку компенсацію втрати частини доходів.
Позовні вимоги мотивовані тим, що у зв`язку з порушенням строків виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 05.11.2014 у справі №338/902/14-а позивач 17.12.2019 звернувся до відповідача із заявою про нарахування та виплату компенсації, у якій просив нарахувати та виплатити йому компенсацію втрати частини доходів відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати». Однак, листом від 03.01.2020 за №1785/Г-15 Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повідомило його, що відсутні правові підстави для нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсійної доплати у розмірі 47 115,94 грн.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.01.2020 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, відповідно до якого проти позову заперечив. У відзиві представник відповідача зазначив, що на виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 05.11.2014 у справі №338/902/14-а позивачу проведено перерахунок пенсії за період з 01.01.2014 по 02.08.2014. Доплата за даний період склала 47 115,94 грн. При цьому, органи Пенсійного фонду України фінансують вказані види пенсійних виплат за рахунок коштів Державного бюджету у межах виділених асигнувань. Таким чином, нарахована позивачу сума доплати до пенсії виплачена за рахунок коштів Державного бюджету України, водночас, проведення такої виплати не може бути здійснене за рахунок власних коштів Пенсійного фонду України, зокрема Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, що надійшли від сплати єдиного соціального внеску, а проводиться лише у разі наявності на це відповідних бюджетних асигнувань. Представник відповідача також вказує, що 22.08.2018 Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову №649 «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду», якою затверджено Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду та установлено, що для виконання судових рішень, якими на органи Пенсійного фонду України покладені зобов`язання з нарахування (перерахунку) пенсійних виплат, що фінансуються з державного бюджету, виплата коштів, нарахованих за період до набрання судовим рішенням законної сили, здійснюється відповідно до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого цією постановою. Відповідно до пункту 10 Порядку №649 виділення коштів для виплати здійснюється Пенсійним фондом України в межах наявних бюджетних призначень Пенсійному фонду України на цю мету, шляхом перерахування коштів органу Пенсійного фонду України.
Таким чином, виплата пенсії позивачу здійснена відповідно до Постанови №649, тобто після виділення коштів в межах наявних бюджетних призначень Пенсійному фонду України для виплати пенсій за рішеннями судів. В зв`язку з вищенаведеним, відповідач вважає, що вини органу Пенсійного фонду України щодо порушення строків виплати пенсії ОСОБА_1 немає, а отже, немає підстав для виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, адже строки не порушені. Як наслідок, відповідач вважає позовні вимоги позивача необґрунтованими, та такими, що не підлягають до задоволення (а.с. 28-33).
Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши докази і письмові пояснення, викладених у заявах по суті справи, встановив наступне.
ОСОБА_1 знаходиться на обліку в Головному Управлінні пенсійного фонду України Івано-Франківської області і отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Постановою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 15.07.2014 у справі №338/902/14-а в позові ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області про визнання неправомірними дій Управління пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області та зобов`язання провести перерахунок державної та додаткової пенсії, як особі постраждалої внаслідок ЧАЕС відмовлено.
Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 05.11.2014 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Постанову Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 15.07.2014 у справі за №338/902/14-а скасовано та прийнято нову якою позов задоволено. Визнано дії Управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області щодо відмови та перерахунку пенсії ОСОБА_1 як інваліду 2 групи, згідно частини 1 статті 50, частини 4 статті 54, частини 2 статті 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» протиправними. Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області провести перерахунок та виплатити ОСОБА_1 державну пенсію як інваліду 2 групи у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком яка дорівнює розміру прожиткового мінімуму для осіб які втратили працездатність встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» у відповідності до статей 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 01.01.2014 з урахуванням виплачених за вказаний період сум (а.с. 14-18).
На виконання вказаної постанови суду відповідачем 22.11.2019 здійснено нарахування і виплату позивачу заборгованості по пенсії у розмірі 47 115,94 грн.
У зв`язку з порушенням строків виконання постанови суду позивач 17.12.2019 звернувся до відповідача із заявою про нарахування та виплату компенсації, у якій просив нарахувати та виплатити йому компенсацію втрати частини доходів відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» (а.с. 10-11).
Листом від 03.01.2020 за №1785/Г-15 Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повідомило позивача про відсутність правових підстав для нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсійної доплати у розмірі 47 115,94 грн., яка нарахована за період з 01.01.2014 по 02.08.2014 (а.с. 12-13).
Вважаючи таку відмову відповідача щодо нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсійної доплати протиправною, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.
Частиною 1 статті 46 Конституції України передбачено, що громадяни України мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості та інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Згідно частини 2 статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.
Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.
Відповідно до статей 1, 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.
Із наведеного слідує, що дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).
Тобто, право на компенсацію частини доходів у громадянина пов`язується з настанням такого юридичного факту (події), як невиплата грошового доходу у встановлені строки його виплати.
Основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 46 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», статтею 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у даній справі пенсійним органом) добровільно чи на виконання судового рішення.
Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 за №159 (далі Порядок №159).
Відповідно до пункту 2 Порядку №159, компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).
Сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.
Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом (пункт 4 Порядку №159).
Сума компенсації виплачується громадянам у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць (пункт 5 Порядку №159).
Наведене свідчить, що основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 2 Закону України» Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядком №159 компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації громадянину частини доходу, в тому числі пенсії, у зв`язку з порушенням строків її виплати, мають компенсаторний характер.
Також, дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (зокрема, пенсії).
Виплата компенсації втрати частини доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його (доходу) нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.
Аналогічна правової позиції дотримується і Верховний Суд в постановах від 03.07.2018 у справі №521/940/17, від 24.01.2019 у справі №159/1615/17, від 15.04.2019 у справі №727/7818/16-а та від 14.05.2019 у справі №487/6312/16-а.
Судом встановлено, підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами, що позивачу 22.11.2019 нарахована та виплачена заборгованість по пенсії у розмірі 47 115,94 грн. за період з 01.01.2014 по 02.08.2014 (а.с. 19-20) згідно постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 05.11.2014 у справі №338/902/14-а, однак компенсація втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків їх виплати нарахована відповідачем не була, тому у відповідності до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 за №159, підлягають задоволенню позовні вимоги щодо визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо відмови позивачу у нарахуванні та виплаті компенсації втрати частини доходів у зв`язку із порушенням термінів виплати пенсії, нарахованої на підставі згаданої постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 05.11.2014 у справі №338/902/14-а за період з 01.01.2014 по 02.08.2014.
Враховуючи той факт, що позивачу не було вчасно виплачено пенсію за вищевказаний період, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги щодо зобов`язання відповідача провести розрахунок та виплату компенсації.
При цьому, доводи відповідача про те, що ним своєчасно виплачено пенсію на виконання рішення суду є безпідставними, адже компенсація, передбачена Законом, виплачується у разі порушення строків виплати доходу (перерахованої пенсії), а не виконання рішення суду. Оскільки вказані кошти нараховані в результаті перерахунку пенсії та відновлення прав ОСОБА_1 , порушених при виплаті пенсії у меншому розмірі, вказана сума є доходом в розумінні статті 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати».
Відтак, відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, викладену у листі від 03.01.2020 за №1785/Г-15 слід визнати протиправною, та, як наслідок, відповідача слід зобов`язати здійснити нарахування та виплату позивачу такої компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, яка була нарахована на підставі постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 05.11.2014 у справі №338/902/14-а за період з 01.01.2014 по 02.08.2014.
Згідно із частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Суд звертає також увагу, що принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішення має бути прийняте з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного Кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідач, як суб`єкт владних повноважень не обґрунтував обставини, на яких ґрунтуються його заперечення, а позивач довів ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому позов підлягає до задоволення.
Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Однак, позивачем при зверненні до суду з даним позовом судовий збір не сплачувався, оскільки останній звільнений від його сплати згідно пунктів 9-10 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», що підтверджується матеріалами справи.
Враховуючи зазначене, підстави для стягнення судових витрат відсутні.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статей 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Кафарський В.В.