Справа № 404/5560/19
Суддя: Іванова Н. Ю.
Дата ухвалення: 2020-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 404/5560/19
Номер провадження 2-а/404/304/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2020 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді - Іванової Н.Ю.

при секретарі - Гуйван О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського взводу патрульної поліції в м. Умань батальйону управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції Мусатенка Володимира Олександровича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до поліцейського взводу патрульної поліції в м. Умань батальйону управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції Мусатенка Володимира Олександровича про скасування постанови, просив визнати неправомірними дії відповідача, які полягали у винесенні постанови серії ЕАВ №1361180 від 25 липня 2019 року про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАВ №1361180 від 25 липня 2019 року, винесену відповідачем відносно нього про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, провадження в справі закрити.

В обґрунтування поданого позову зазначено, що 25 липня 2019 року близько 09 години позивач на власному автомобілі Chevrolet Cruze, д.н. НОМЕР_1 рухався автодорогою М-05 Київ Одеса, що знаходиться в Черкаській області. Приблизно на 166 км дороги в напрямку від Одеси до Києва, він був зупинений поліцейським, як йому стало відомо пізніше, ОСОБА_2 з приводу того, що він на його думку, перевищив встановлену швидкість руху.

Вважає, що рухався в межах дозволеної швидкості, він заперечив стосовно висловленого відповідачем припущення щодо його порушення, у відповідь на що останній повідомив, що ним було зафіксовано це на якийсь технічний прилад.

На його прохання надати йому для ознайомлення відеозапис, відповідач на маленькому екрані незнайомого йому пристрою показав частину якогось запису, на якому рухалися багато різних автомобілів. При цьому, при перегляді даного запису він не бачив автомобіля, на якому він рухався, натомість на відео було зафіксовано рух потоку автомобілів, які рухалися в одному напрямку. Відповідач повідомив, що позивач перевищив швидкість на 26 км від встановленої, однак яким чином він встановив, що саме швидкість його автомобіля була перевищеною, не зрозумів, тим більше, що швидкість він не перевищував.

Незважаючи на його заперечення стосовно того, що швидкість не перевищував та стосовно того, що із запису не зрозуміло, чию саме швидкість було зафіксовано, відповідач взяв документи і почав складати постанову.

Дана постанову була надана у форматі подібному до фіскального чеку, надрукована на місці зупинки. Оскаржувана постанова була надрукована та вручена майже відразу після зупинки, без відібрання пояснень та без їх врахування, без надання будь-яких доказів, без проведення розгляду та вирішення справи в порядку, який передбачений КУпАП.

Вказано, що в постанові не зазначено опису обставин, які б вказували на порушення його вимог ПДР.

Вважає, що оскаржувана постанова за своїм змістом не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, є незаконною та необґрунтованою, винесена без врахування всіх обставин справи та винесена із порушенням встановленого законом порядку.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05 серпня 2019 року відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Управління патрульної поліції у м. Умань Департаменту патрульної поліції в Черкаській області /а.с.10-11/.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Надав до суду пояснення з додатками, відповідно до пояснень просив у задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що постановою серії ЕАВ №1361180 від 25 липня 2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, складеної молодшим лейтенантом поліції Мусатенком Володимиром Олександровичем, притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 255 грн.

Зі змісту постанови вбачається, що позивач, керуючи транспортним засобом Chevrolet Cruze, номерний знак НОМЕР_1 , 25 липня 2019 року о 09:04 годин рухався зі швидкістю 136 км. на год., чим перевищив встановлену швидкість руху на 26 км. Швидкість вимірювалась приладом Трукам ТС 000735, порушив п. 12.9 б ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

В даному випадку оскаржуваною постановою позивача притягнуто до відповідальності на підставі ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до п. 12.9 б ПДР України водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих правил.

Виходячи із змісту ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Дані положення кореспондуються в ст. 8 Закону України «Про національну поліцію» від 2 липня 2015 року № 580-VIII.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних до нього причин.

Як вбачається з матеріалів справи, обґрунтовуючи правомірність своїх дій та рішень, суду надано роздруківку файлу _VB000_0725_090137.jmf з пристрою ТгuСАМ № ТС000735 та відеодиск на якому зафіксовано транспортний засіб Chevrolet Cruze, номерний знак НОМЕР_1 , яким керував позивач зі швидкістю 136 км/год.

Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCAM отримав сертифікат затвердження типу вимірювальної техніки від 29 серпня 2012 року та зареєстрований в реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3197-12, що підтверджується сертифікатом.

Згідно з експертним висновком НДЦ «ТЕЗІС» НТУУ «КПІ» механізми технічного захисту інформації лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів TruCAM» LTI 20/20 відповідають вимогам нормативних документів системи технічного захисту інформації в Україні, що підтверджується експертним висновком.

Згідно свідоцтва, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCAM» LTI 20/20 №ТС000340 відповідає встановленим законодавством вимогам та є придатним до застосування, що підтверджується експертним висновком.

Лазерний вимірювач швидкості TruCAM LTI 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості і, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому, враховується похибка приладу +- 2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 до 1200 м.

Правильність реалізації у приладі TruCAM алгоритму фіксації підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації.

Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCAM, але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії.

Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом.

Відповідно приписів ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення дотримання правил дорожнього руху, виявлення або фіксування правопорушення може застосовувати технічні прилади.

Як передбачено ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», основними повноваженнями поліції є, зокрема, виявлення та припинення адміністративних правопорушень, а також регулювання дорожнього руху та контроль за дотриманням Правил дорожньою руху його учасниками.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Оскаржуваною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, яка передбачає відповідальність за порушення Правил дорожнього руху за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками,- тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Враховуючи досліджені в судовому засіданні обставини та встановлені факти на підставі наданих сторонами доказів, суд дійшов висновку, що доводи позовної заяви є необґрунтованими та спростовуються доказами наданими третьою особою.

Посилання позивача щодо неможливості встановити, що саме транспортний засіб, яким керував він, перевищив швидкість, суд вважає необґрунтованими, оскільки відеозапис та фото чітко відображають державний номер транспортного засобу, його цифрові та буквені символи, а отже дають можливість його ідентифікувати.

Таким чином, суд вважає доведеним вчинення позивачем порушення Правил дорожнього руху, що обумовило правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Отже, оцінюючи матеріали справи у їх сукупності, ту обставину, що суду надано докази в підтвердження наявності вини позивача у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, суд дійшов висновку про те, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності винесена правомірно, є законною та скасуванню не підлягає.

Наведені позивачем доводи не підтверджують незаконність дій відповідача, у зв`язку із чим він діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, що є підставою для відмови в задоволенні адміністративного позову.

На підставі викладеного та керуючись статтями 1-3, 77, 241-246, 268-271, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до поліцейського взводу патрульної поліції в м. Умань УПП в Черкаській області ДПП молодшого лейтенанта поліції Мусатенко Володимира Олександровича, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Управління патрульної поліції у м. Умань Департаменту патрульної поліції в Черкаській області про скасування постанови - відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення даного рішення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 19.02.2020 року.

Суддя Кіровського Н. Ю. Іванова

районного суду

м.Кіровограда