Справа № 320/1455/20
Суддя: Лапій С.М.
Дата ухвалення: 2020-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

21 лютого 2020 року 320/1455/20

Київський окружний адміністративний суду у складі:

Головуючого судді Лапія С.М.,

при секретарі Барчук Д.І.

за участю представників заявника Обертас Р.О., Борисова І.І.

представника платника податків Величко І.М.,

розглянувши у м. Києві у відкритому судовому засіданні заяву Головного управління ДПС у Київській області до ТОВ Фастівський завод органічних розчинників про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків,-

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного 20.02.2020 о 09 годині 20 хвилин до звернулось Головне управління ДПС у Київській області із заявою про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків ТОВ Фастівський завод органічних розчинників (ідентифікаційний код 40328493), накладеного рішенням про застосування адміністративного арешту майна платника податків від 19.02.2020.

Заява мотивована безпідставністю відмови платника податків у допуску посадових осіб Головного управління ДПС у Київській області до проведення фактичної перевірки з метою здійснення контролю за діяльністю суб`єктів господарювання у сфері виробництва та обігу спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального, у зв`язку з чим контролюючим органом застосовано умовний адміністративний арешт майна ТОВ Фастівський завод органічних розчинників.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 20.02.2020 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд справи у судовому засіданні 21.02.2020 о 11:00 год.

Платником податків до суду подано відзив на заяву, в якому він проти її задоволення заперечує оскільки товариством правомірно відмовлено у допуску посадових осіб державної податкової служби до проведення перевірки, з підстав ненадання копії наказу та направлень на проведення перевірки а надання зазначених документів лише для огляду. Також, платником податків зазначено, що ним оскаржено у судовому порядку наказ контролюючого органу на проведення фактичної перевірки та рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків, оскільки товариство не є платником акцизного податку, який виробляє, обліковує, зберігає та транспортує спирт, алкогольні напої та тютюнові вироби, відповідно відносно нього відсутні підстави для проведення фактичної перевірки з метою здійснення контролю за діяльністю у сфері виробництва та обігу спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального, і у спірних відносинах убачається спір про право.

Представники заявника у судовому засіданні заяву підтримали та просили її задовольнити.

Представник платника податків у судовому засіданні проти заяви заперечив та просив відмовити у її задоволенні.

Судом встановлено, що ТОВ Фастівський завод органічних розчинників ідентифікаційний код 40328493, місцезнаходження: 08550 Київська область, Фастівський район, смт. Кожанка, вул. Територія цукрозаводу, 1-Г, зареєстроване як юридична особа 09.03.2016, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис №0002597.

Листом Державної податкової служби України від 24.01.2020 №1209/7/99-00-17-02-01-07, адресованим територіальним підрозділам ДПС у областях, повідомлено про необхідність проведення фактичних перевірок виробників продукції хімічного та технічного призначення з метою виконання вимог статті 16 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального, статті 229 Податкового кодексу України.

ГУ ДПС у Київській області у зв`язку із отриманням листа Державної податкової служби України від 24.01.2020 № 1209/7/99-00-17-02-01-17, на підставі п.п. 80.2.5., 80.2.7. п. 80.2 ст. 82 ПК України видано наказ від 03.02.2020 №250

«Про проведення фактичних перевірок».

Відповідно до п. 2 зазначеного наказу працівникам управління контрою за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів на підставі п.п. 80.2.5., 80.2.7. п. 80.2 ст. 82 ПК України в частині здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин, належить провести фактичні перевірки суб`єктів господарювання (обєктів) згідно з додатком № 1.

У додатку № 1 до наказу ГУ ДПС у Київській області від 03.02.2020 № 250, зокрема, зазначено ТОВ «Фастівський завод органічних розчинників».

Дата початку і тривалість перевірки 19.02.2020 10 діб.

На підставі наведеного наказу та направлень на перевірку від 19.02.2020 року № 123, № 124 головним державним ревізором-інспектором Костюком В.В. та заступником сектору Івановим Д.О. здійснено вихід на перевірку за адресою здійснення господарської діяльності ТОВ «Фастівський завод органічних розчинників»: Київська область, Фастівський р-н, смт. Кожанка, територія цукрозаводу, буд. 1-г.

Заступником начальника відділу контролю за виробництвом та обігом спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, пального, моніторингу та аналітичного супроводження контрольно-перевірочної роботи управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів ГУ ДПС у Київській області Савченком О.Ф. та головним державним ревізором інспектором відділу контролю за виробництвом та обігом спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв, тютюнових виробів і пального, моніторингу та аналітичного супроводження контрольно-перевірочної роботи управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів ГУ ДПС у Київській області Костюком В.В. складено акт від 19.02.2020 №55/10-36-32-00-10/40328493 про недопуск заступником директора по загальним питанням ТОВ Фастівський завод органічних розчинників Красовським Д.М. посадових осіб ГУ ДПС у Київській області до перевірки за адресою: Фастівський район, смт. Кожанка, вул. Територія цукрозаводу, 1-Г, без пояснення причин.

Крім того, вказаними посадовими особами складено акт від 19.02.2020 про відмову від отримання акта відмови від допуску до перевірки та / або надання письмових пояснень до нього, згідно якого заступник директора по загальним питанням ТОВ Фастівський завод органічних розчинників Красовський Д.М. відмовився від отримання акта №55/10-36-32-00-10/40328493про відмову від допуску до перевірки та / або надання письмових пояснень до нього, без пояснень причин та надання пояснень.

У зв`язку з відмовою платника податків від допуску посадових осіб до проведення фактичної перевірки в.о. начальника Головного управління ДПС у Київській області прийнято рішення від 19.02.2020 о 14:45 год. про застосування адміністративного арешту майна платника податків ТОВ Фастівський завод органічних розчинників ().

Платник податків, не погоджуючись з рішенням про застосування адміністративного арешту майна платника податків ТОВ Фастівський завод органічних розчинників від 19.02.2020 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до ГУ ДПС у Київській області про визнання протиправним та скасування наказу від 03.02.2020 № 250 та рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків від 19.02.2020 № 205.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права та обов`язки платників податків, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 №2755-VI.

Відповідно до абз. 1 п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно п.п. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Порядок проведення фактичної перевірки встановлено ст. 80 ПК України.

Підпунктом 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України встановлено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Відповідно п. 80.5 ст. 80 ПК України, допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Пунктом 81.1 статті 81 ПК України встановлено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу (абзац другий пункту 81.1); копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи-платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу (абзац третій пункту 81.1); службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки (абзац четвертий пункту 81.1).

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки (абзац п`ятий пункту 81.1).

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється (абзац шостий пункту 81.1).

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що хоча підпунктом 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України і передбачено вручення платнику податків копії наказу про проведення перевірки до початку проведення перевірки, відмова платника податків від допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до перевірки є правомірною лише у випадках непред`явлення, ненадіслання, пред`явлення оформлених з порушеннями вимог, встановлених Податковим кодексом України: направлення на перевірку, копії наказу про проведення перевірки, службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Пунктом 81.2 статті 81 ПК України передбачено, що у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків (абзац перший).

У разі відмови платника податків та/або його посадових (службових) осіб (представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) підписати акт, що засвідчує факт відмови у допуску до проведення перевірки, посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт відмови в отриманні акта та/або наданні письмових пояснень до нього (абзац третій).

Судом встановлено, що посадовими особами Головного управління ДПС у Київській області складено акт від 19.02.2020 № 55/10-36-32-00-10/40328493 про недопуск відповідачем представників контролюючого органу до перевірки та акт від 19.02.2020 про відмову уповноваженої особи відповідача від отримання акта відмови від допуску до перевірки та / або надання письмових пояснень до нього.

Підстави для застосування адміністративного арешту майна визначені ст. 94 ПК України.

Згідно п. 94.1 ст. 94 ПК України адміністративний арешт майна платника податків (далі арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.

Підпунктом 94.2.3 пункту 94.2 статті 92 ПК України встановлено, що арешт майна може бути застосовано, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Відповідно п. 94.3 ст. 94 ПК України арешт майна полягає у забороні платнику податків вчиняти щодо свого майна, яке підлягає арешту, дії, зазначені у пункті 94.5 цієї статті.

Пунктом 94.4 статті 94 ПК України встановлено, що арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків.

Згідно п. 94.6 ст. 94 ПК України керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків, яке надсилається:

платнику податків з вимогою тимчасово зупинити відчуження його майна;

іншим особам, у володінні, розпорядженні або користуванні яких перебуває майно такого платника податків, з вимогою тимчасово зупинити його відчуження.

Пунктом 3 частини 1 розділу ІІІ Порядку застосування адміністративного арешту майна платника податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.07.2017 №632, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 02.08.2017 за № 948/30816 (далі Порядок № 632) встановлено, що арешт майна може бути застосовано, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Частиною 2 Порядку № 632 передбачено, що за наявності однієї з наведених обставин керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення про застосування арешту майна платника податків.

Розділом IV Порядку № 632 передбачено порядок застосування арешту майна.

Керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за наявності однієї з обставин, визначених розділом III цього Порядку, та на підставі звернення про застосування адміністративного арешту майна платника податків (додаток 1) відповідного підрозділу, який у межах своїх повноважень встановлює такі обставини, приймає рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків (додаток 2).

Обґрунтованість арешту, накладеного на майно платника податків рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, має бути перевірена судом протягом 96 годин.

У такому разі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу подається до суду протягом 24 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють таке звернення до суду.

Строк, визначений цим пунктом, не включає добові години, що припадають на вихідні та святкові дні.

Рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається особисто під підпис:

1) платнику податків з вимогою тимчасово зупинити відчуження його майна;

2) іншим особам, у володінні, розпорядженні або користуванні яких перебуває майно такого платника податків, з вимогою тимчасово зупинити його відчуження.

Відповідно до ч. 1- 4 ст. 283 КАС України провадження у справах за зверненням податкових та митних органів при здійсненні ними визначених законом повноважень здійснюється на підставі заяви таких органів щодо:

1) зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках платника податків;

2) підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків;

3) надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі;

4) зобов`язання керівника підприємства провести інвентаризацію основних фондів, товарно-матеріальних цінностей, які перебували або перебувають під митним контролем чи використовувалися цим підприємством разом із товарами, які були поміщені у відповідний митний режим;

5) стягнення коштів за податковим боргом;

6) зобов`язання платника податків, який має податковий борг, укласти договір щодо переведення права вимоги дебіторської заборгованості цього платника на податковий орган.

Заява подається до суду першої інстанції протягом 24 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду, за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом, у письмовій формі та повинна містити:

1) найменування адміністративного суду;

2) найменування, поштову адресу, а також номер засобу зв`язку заявника;

3) найменування, поштову адресу, а також номер засобу зв`язку, якщо такий відомий, щодо сторони, до якої застосовуються заходи, визначені частиною першою цієї статті;

4) підстави звернення із заявою, обставини, що підтверджуються доказами, та вимоги заявника;

5) перелік документів та інших матеріалів, що додаються;

6) підпис уповноваженої особи суб`єкта владних повноважень, що скріплюється печаткою.

У разі недотримання вимог частини другої цієї статті суд повідомляє про це заявника та надає йому строк, але не більше ніж 24 години, для усунення недоліків.

Невиконання вимог суду в установлений строк тягне за собою повернення заявнику заяви та доданих до неї документів.

Повернення заяви не є перешкодою для повторного звернення з нею до суду після усунення її недоліків, але не пізніше ніж протягом 48 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду.

Суд ухвалою відмовляє у відкритті провадження за заявою, якщо:

1) заявлено вимогу, не передбачену частиною першою цієї статті;

2) із поданих до суду матеріалів вбачається спір про право.

Спір про право в контексті розглядуваної норми має місце в разі, якщо предметом спору є правовідносини, існування яких є передумовою виникнення підстав для застосування спеціальних заходів, перелічених у статті 283 КАС України.

Як слідує з даних комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду», ТОВ Фастівський завод органічних розчинників 21.02.2020 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до ГУ ДПС у Київській області про визнання протиправним та скасування наказу від 03.02.2020 № 250 та рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків від 19.02.2020 № 205 (справа № П/320/1493/20).

Також зі змісту пояснень та письмових заперечень платником податків на заяву про підтвердження обґрунтованості повного адміністративного арешту майна платника податків судом встановлено, що товариство заперечує законність проведення перевірки, недопущення до якої призвело до застосування адміністративного арешту, що свідчить про наявність спору про право.

Оскільки наявність спору про право унеможливлює розгляд відповідних вимог в порядку окремого виду адміністративного судочинства, яким є провадження за заявою податкового органу, провадження у справі підлягає закриттю на підставі ч.1 ст. 238 КАС України.

Разом з тим, суд звертає увагу заявника, що відповідно до ч. 5 ст. 283 КАС України він має право звернутися із вказаними вимогами до суду в загальному порядку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 238, 283 КАС України, суд,-

у х в а л и в:

Закрити провадження у справі за заявою Головного управління ДПС у Київській області до ТОВ Фастівський завод органічних розчинників про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

Копію ухвали видати (надіслати) особам, які беруть участь у справі.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана в порядку та у строки, передбачені ст. 283 КАС України.

Суддя Лапій С.М.