Справа № 1.380.2019.006102
Суддя: Братичак Уляна Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.006102
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2020 року зал судових засідань №6

Львівський окружний адміністративний суд,

у складі:

головуючої-судді Братичак У.В.,

секретар судового засідання Тронка О.В.,

за участю представників сторін:

позивача Котовщикова Р.А.,

відповідача Герасимюк О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправними дій щодо відмови в призначенні одноразової грошової допомоги та зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) звернувся з позовною заявою до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області (місцезнаходження: пл.Генерала Григоренка, 3, м.Львів, 79007; ), Міністерства внутрішніх справ України (вул.Академіка Богомольця, 10, м.Київ, 01601; ) в якій просить:

-визнати протиправними дії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області щодо відмови у призначення виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням III групи інвалідності за захворюванням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ;

-зобов`язати Головне управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області згідно з пунктом 8 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850, надіслати Міністерству внутрішніх справ України документи для призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги;

-зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України відповідно до пунктів 3, 9 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850 прийняти рішення про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності 23.07.2019.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що звернувся до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області із заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності та необхідним пакетом документів. Проте, відповідач відмовив в такій виплаті, пославшись на пункт 4 Порядку №850. Позивач, вважає таку відмову незаконною, прийнятою з невірним застосуванням законодавства та такою, що порушує його права та гарантії. Також, вказує на те, що рішення про призначення одноразової грошової допомоги або про відмову у призначення такої допомоги приймає Міністерство внутрішніх справ України. Обов`язком ж Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області є саме подання документів до МВС України для вирішення питання про виплату одноразової грошової допомоги або про відмову у такій виплаті. Просить позовні вимоги задовольнити

Від відповідача Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому посилається на те, що пунктом 4 Порядку №850 встановлено, що якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми. Отже, виплату одноразової грошової допомоги при повторних оглядах МСЕК обмежено законодавцем терміном 2 роки, а також обмежено суму виплати, просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Від відповідача Міністерства внутрішніх справ України надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що жодних документів про призначення позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням йому третьої групи інвалідності ні від ОСОБА_1 особисто, ні через ГУ МВС України у Львівській області МВС України не отримувало, а тому і не приймало жодних рішень про призначення чи відмову в призначенні позивачу одноразової грошової допомоги.

Ухвалою судді від 25.11.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.

Протокольною ухвалою суду від 23.12.2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області в судовому засіданні позов заперечила, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, просила відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відповідач Міністерство внутрішніх справ України явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений про розгляд справи.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, викладені у заявах по суті справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

ОСОБА_1 проходив службу у Збройних силах України з 14.10.1981 по 27.10.1983, також проходив службу в органах внутрішніх справ з 25.01.1984 по 26.03.2005.

Відповідно до наказу №163 о/с від 25.03.2005 по особовому складу Управління МВС України у Львівській області майор міліції ОСОБА_1 звільнений у відставку за п. «а» ст. 65 (за віком) згідно Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України.

За результатами обстеження обласною Медико-соціальною експертною комісією у 2005 році позивачу встановлено 20% втрати професійної працездатності у зв`язку з травмою, пов`язаною з виконанням службових обов`язків.

У зв`язку з чим, 13.12.2005 Львівською обласною дирекцією ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» була проведена виплата страхової суми в розмірі 1700 грн за державним обов`язковим особистим страхуванням військовослужбовців, що підтверджується довідкою №1390/1071 від 31.07.2019, виданою цією установою.

Згідно з довідкою Львівської обласної МСЕК від 23.07.2019 серії 12 ААА №011031 та випискою з акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 23.07.2019 №311370 ОСОБА_1 встановлено третю групу інвалідності, яка настала внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в ОВС, з втратою професійної працездатності 55%.

У зв`язку з встановленням позивачу третьої групи інвалідності, останній звернувся до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області із заявою про призначення йому одноразової грошової допомоги.

22.08.2019 Головне управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області скерувало на адресу позивача рішення за №Ш-151/0гд/31/01-2019, яким відмовило в призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, у зв`язку з встановленням третьої групи інвалідності. Підставою відмови вказано те, що з дати первинного огляду МСЕК пройшло більше 2 років, що не відповідає вимогам пункту 4 Порядку, а тому не дає право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі.

Позивач, не погоджуючись з таким рішенням відповідача Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір, суд застосовує наступні норми права.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

До набрання чинності Законом України від 02.07.2015 №580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580-VIII), тобто до 07.11.2015, порядок виплати одноразової грошової допомоги було врегульовано нормами статті 23 Закону №565-ХІІ.

За приписами статті 23 Закону №565-ХІІ у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності, йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

На виконання пункту 2 розділу II Прикінцевих положень Закону України від 13.02.2015 № 208-VIII Про внесення змін до статті 23 Закону України Про міліцію щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 21.10.2015 № 850 Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, що набрала чинності 31.10.2015.

Пунктом 1 Порядку №850 встановлено, що даний порядок визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.

Згідно з пунктом 2 Порядку № 850 днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Отже, на момент встановлення позивачу за результатами повторного огляду МСЕК 55% втрати працездатності та IIІ групи інвалідності, а також на момент звернення позивача із заявою щодо виплати одноразової грошової допомоги, був чинний вказаний Порядок.

Таким чином, до спірних відносин належить застосувати норми даного Порядку №850.

Пунктом 1 Порядку №850 встановлено, що даний порядок визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги (далі - грошова допомога) у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.

Пунктом 3 Порядку № 850 визначені окремі підстави, які надають право на призначення і виплату одноразової грошової допомоги, однією із яких є установлення працівникові міліції інвалідності, внаслідок захворювання, що мало місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ. При цьому розмір такої допомоги залежить від встановленої групи інвалідності.

Як вже встановлено судом, позивачу при первинному огляді МСЕК у 2005 році було встановлено ступінь втрати працездатності 20%

23.07.2019 року позивачу за рішенням МСЕК встановлено ІІІ групу інвалідності та 55% втрати працездатності у зв`язку з захворюванням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ. Тобто, із цього часу в позивача виникли нові підстави, які згідно п. 3 Порядку № 850 надають право на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі, яка передбачена для ІІІ групи - 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності.

Пунктом 7 Порядку №850 визначено перелік документів, які подає за місцем служби працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності.

Як встановлено судом, позивачем було подано до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області всі необхідні документи.

Відповідно до пункту 8 Порядку № 850 керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 Порядку, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції: витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу; витяг з особової справи про склад сім`ї загиблого (померлого) працівника міліції.

МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови (пункт 9 Порядку № 850).

Проте, як встановлено судом, Головне управління МВС України у Львівській області всупереч наведеним вище положенням Порядку №850 не передало до МВС України документи позивача для прийняття рішення про виплату одноразової грошової допомоги чи відмову у такій виплаті. Натомість, Головне управління МВС України у Львівській області листом за №Ш-151/0гд/31/01-2019 від 22.08.2019 відмовило позивачу в отриманні грошової допомоги в більшому розмірі при встановленні ІІІ групи інвалідності.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що Головне управління МВС України у Львівській області не здійснює розгляд питань щодо виплати грошової допомоги позивачу, який проходив службу в органах внутрішніх справ. Суд вважає, що відповідач не вправі підміняти собою орган, якому надано право вирішувати питання про надання одноразової грошової допомоги, яким є Міністерство внутрішніх справ. Отже, відповідач допустив порушення вимог діючого законодавства, що визначає гарантії соціального і правового захисту працівників міліції та встановлює порядок виплати одноразової грошової допомоги у разі інвалідності таких працівників.

При цьому, Міністерство внутрішніх справ України в місячний строк після надходження зазначених у п. 8 Порядку №850 документів приймає рішення про призначення або, у випадках передбачених п. 14 Порядку №850, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови (п.9 Порядку №850).

Відтак, позовні вимоги про визнання протиправними дії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області щодо відмови у призначення виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням III групи інвалідності за захворюванням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ та зобов`язання Головне управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області згідно з пунктом 8 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850, надіслати Міністерству внутрішніх справ України документи для призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги підлягають задоволенню.

Разом з тим, оцінюючи позовну вимогу в частині зобов`язання Міністерство внутрішніх справ України відповідно до пунктів 3, 9 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850 прийняти рішення про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності 23.07.2019, така задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Право на захист це суб`єктивне право певної особи, тобто вид і міра її можливої (дозволеної) поведінки із захисту своїх прав. Воно випливає з конституційного положення: «Права і свободи людини і громадянина захищаються судом» (ст.55 Конституції України).

Отже, кожна особа має право на захист свого права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання у сфері цивільних, господарських, публічно-правових відносин та за наявності неврегульованих питань.

Порушення права означає необґрунтовану заборону на його реалізацію або встановлення перешкод у його реалізації, або значне обмеження можливостей його реалізації тощо.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Із системного аналізу вказаних норм випливає, що суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин.

Отже, вимога про зобов`язання Міністерство внутрішніх справ України прийняти рішення про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності 23.07.2019, на думку суду, є передчасною, адже спір в цій частині фактично не існує, оскільки розгляд заяви позивача про призначення йому одноразової грошової допомоги з урахуванням висновків, викладених у цьому рішенні, МВС України ще не здійснено.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. А, згідно ч.1 ст.90 цього ж Кодексу, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Щодо судового збору, то відповідно до ч.3 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області щодо відмови у призначення виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням III групи інвалідності за захворюванням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Зобов`язати Головне управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області згідно з пунктом 8 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850, надіслати Міністерству внутрішніх справ України документи для призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області (місцезнаходження: пл.Генерала Григоренка, 3, м.Львів, 79007; ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 1536,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складено 20 лютого 2020 року.

Суддя Братичак Уляна Володимирівна