Справа № 280/6592/19
Суддя: Сацький Роман Вікторович
Дата ухвалення: 2020-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

21 лютого 2020 року Справа № 280/6592/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сацького Р.В., за участю секретаря судового засідання Серебрянникової О.А., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін адміністративну справу

за позовом - Головного управління ДПС у Запорізькій області (юридична адреса: 69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, )

до - Товариства з обмеженою відповідальністю «Ельдорадо» (адреса реєстрації: 69606, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 222 - А/15, )

про стягнення коштів за податковим боргом,

ВСТАНОВИВ:

28 грудня 2019 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла заява Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ельдорадо» (далі - відповідач), в якому позивач просить суд:

- стягнути кошти з рахунків платника податків у всіх банках, що належать такому платнику податків ТОВ «Ельдорадо», а також за рахунок готівки, що належать такому платнику податків на користь УК у Дніпровському району м. Запоріжжя (код одержувача 380423 в УК у дніпровському районі м. Запоріжжя, МФО 899998) податкового боргу: - податковий борг на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в розмірі 3767,01 грн (код платежу 14060100 на р/р UA9008006), - податковий борг з податку на прибуток приватних підприємства в розмірі 17,02 грн (код платежу 11021000 на р/р UA008006).

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що згідно облікової картки платника у відповідача наявна заборгованість, яка виникла в результаті несплати сум податкового зобов`язання з податку на прибуток податку на додану вартість, яка була самостійно нарахована відповідачем. Борг у добровільному порядку відповідачем не сплачений, а тому підлягає примусовому стягненню у судовому порядку. На підставі викладеного, просить стягнути з відповідача податковий борг у загальній сумі 3784,03 грн.

02.01.2020 відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання на 03.02.2020 без повідомлення (виклику) сторін о/об 12 год. 30 хв.

Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву. Копія зазначеної Ухвали була повернулась до суду із відміткою «причина повернення за письмовою відмово одержувача».

Адреса відповідача підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до ч. 4 ст. 124 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх поштової адреси судовий виклик або судове повідомлення надсилаються юридичним особам та фізичним особам підприємцям за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та громадських формувань. У разі відсутності учасників справи за такою адресою вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручено їм належним чином.

За приписами ч. 11 ст.126 КАС України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Станом на 21.02.2020 відповідач не скористався своїм правом на надання відзиву на позов.

З урахуванням вимог ст. ст. 205, 229 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження та на підставі наявних у ній доказів.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з`ясував наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Луганська ресторанна компанія», зареєстровано як юридична особа 29.02.1996, про що в Єдиному державному реєстрі внесено запис про проведення державної реєстрації юридичної особи за дата запису: 19.04.2005

Номер запису: 1 005066.

На підставі податкового повідомлення-рішення № від 31.05.2019 у відповідності ст. 126 Податкового кодексу України були нараховані штрафні санкції у сумі 17,02 грн.

Податковий борг на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в розмірі 3767,01 грн, виник на підставі подання відповідачем наступних податкових декларацій:

- податкової декларації з податку на додану вартість № від 16.05.2019 в розмірі 167,33 грн;

- податкової декларації з податку на додану вартість № від 20.06.2019 в розмірі 2732 грн;

- податкової декларації з податку на додану вартість № від 16.05.2019 в розмірі 10,68 грн;

- податкової декларації з податку на додану вартість № від 16.09.2019 в розмірі 857,00 грн.

Податкове повідомлення-рішення не оскаржувалось ні в судовому ні в адміністративному порядку.

У встановлений законом строк зазначені суми сплачені відповідачем не були та набули статусу податкового боргу.

Вказані податкові вимога та податкове повідомлення - рішення в адміністративному та/чи судовому порядку не оскаржувалось, а отже є узгодженим.

З наведених підстав, контролюючий орган звернувся до суду.

Розглянувши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення по справі.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий Кодекс України (далі - ПК України).

Згідно зі статтею 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до п. 6.1 ст. 6 ПК України податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до п. 41.1 ст. 41 ПК України контролюючі та органи стягнення є:

41.1. Контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган (далі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику), його територіальні органи.

41.2. Органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється.

За п.п. 14.1.137 ст.14 ПК України орган стягнення - державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України;

Відповідно до ст. 19 ПК України, державні податкові інспекції здійснюють сервісне обслуговування платників податків; здійснюють реєстрацію та ведення обліку платників податку та платників єдиного внеску, об`єктів оподаткування та об`єктів пов`язаних з оподаткуванням; формують та ведуть Державний реєстр фізичних осіб - платників податків, Єдиний банк даних про платників податків - юридичних осіб, реєстри ведення яких покладено законодавством на контролюючи органи; виконують інші функції сервісного обслуговування платників, визначені законом.

Також, підпунктом 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України передбачено обов`язок платників податків сплачувати податки та збори у строки та в розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Пунктом 46.1 ст. 46 ПК України визначено, що податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків (п. 49.1 ст. 49 Кодексу).

Відповідно до п. 202.1. ст. 202 ПК України, звітним (податковим) періодом є один календарний місяць, а у випадках, особливо визначених цим Кодексом, календарний квартал.

Відповідно до п. 203.1. ст. 203 ПК України, податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного і податкового) місяця.

Пунктом 203.2 ст. 203 ПК України передбачено, що, сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Відповідно до пп. 57.1. ст. 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п. 56.11 ст. 56 ПК України не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

Крім того, відповідно до п. 57.3 ст. 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України встановлено, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Як встановлено матеріалами справи, податковий борг з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) виник на підставі наступного.

Відповідач самостійно визначив податкові зобов`язання - подав до позивача податкові декларацію із податку на додану вартість:

- податкової декларації з податку на додану вартість № від 16.05.2019 в розмірі 167,33 грн;

- податкової декларації з податку на додану вартість № від 20.06.2019 в розмірі 2732 грн;

- податкової декларації з податку на додану вартість № від 16.05.2019 в розмірі 10,68 грн;

- податкової декларації з податку на додану вартість № від 16.09.2019 в розмірі 857,00 грн.

Контролюючим органом відповідно підпункту 20.1.4. пункту 20.1 статті 20, пункту 75.1 статті 75, у порядку статті 76 ПК України проведена камеральна перевірка своєчасності сплати узгодженого суми податкового зобов`язання з податку на прибуток підприємств.

Перевіркою встановлено порушення відповідачем» вимог п. 57.1 ст. 57 ПК України, а саме: несвоєчасно сплачено угоджену суму грошового зобов`язання з податку на прибуток.

За результатами проведеної перевірки 06.05.2019 складено акт № 1343/0801-5006/23786902, який був надісланий відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

На підставі акту № 1343/0801-5006/23786902 від 06.05.2019 контролюючим органом було винесено податкове повідомлення-рішення № від 31.05.2019 на загальну суму 17,02 грн. Сума зобов`язання у розмірі 17,02 грн сплачена не була та набула статусу податкового боргу.

З метою погашення податкового боргу 09.11.2018 відповідачу було направлено рекомендованим листом з повідомленням про вручення податкову вимогу форми «Ю» №31489-50/828 від 09.11.2018 на загальну суму 3006,67 грн податкового боргу (поштовий конверт було повернуто до позивача за закінченням терміну зберігання).

Відповідно до п. 59.5 ст. 59 ПК України, у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

Згідно із пп. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючий орган має право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до пп. 95.1- 95.3 ст. 95 ПК України, орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Відповідно до п. 95.4 ст. 95 ПК України орган державної податкової служби на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1244 «Про деякі питання реалізації статті 95 Податкового кодексу України» встановлений Порядок, яким визначений механізм стягнення готівки, яка належить платнику податків, у рахунок погашення його податкового боргу, а саме:

- згідно п. 2 - «Вилучення готівки у платника податків у рахунок погашення його податкового боргу здійснюється працівниками контролюючого органу (далі - працівники) з урахуванням вимог пунктів 95.2-95.4 статті 95 Податкового кодексу України».

- згідно п.3 - «Під час вилучення готівки працівники рахують наявні кошти. У разі коли обсяг готівки у платника податків перевищує суму його податкового боргу, вилученню підлягає готівка на суму боргу».

- згідно п. 4 - «У рахунок погашення податкового боргу спрямовується також готівка, виявлена працівниками у касі платника податків, у тому числі в скриньці реєстратора розрахункових операцій, та інших місцях зберігання коштів».

- Згідно п. 5, 6 - «За результатами вилучення готівки складається акт встановленої форми. Вилучена готівка в національній валюті вноситься працівником до банку для перерахування до відповідного бюджету в день її стягнення, а в разі неможливості такого внесення - на наступний робочий день. Готівка в іноземній валюті передасться банку або іншій фінансовій установі, що має право на реалізацію іноземної валюти, у зазначений строк для її продажу відповідно до законодавства та подальшого перерахування згідно з вимогами абзацу першого цього пункту».

Зважаючи на вищевикладене, погашення податкового боргу згідно чинного законодавства здійснюється за рішенням суду, як з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника так і за рахунок готівки.

Як встановлено ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи, що відповідачем не спростовано доводів позивача та не надано суду доказів погашення податкового боргу, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Згідно ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Керуючись статтями 139, 241, 243, 244, 245, 246 та 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Головного управління ДПС у Запорізькій області (юридична адреса: 69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, ) до - Товариства з обмеженою відповідальністю «Ельдорадо» (адреса реєстрації: 69606, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 222 - А/15, ) про стягнення коштів за податковим боргом - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути кошти з рахунків платника податків у всіх банках, що належать такому платнику податків Товариства з обмеженою відповідальністю «Ельдорадо» (адреса реєстрації: 69606, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 222 - А/15, ), а також за рахунок готівки, що належать такому платнику податків на користь УК у Дніпровському району м. Запоріжжя (код одержувача 380423 в УК у дніпровському районі м. Запоріжжя, МФО 899998) податкового боргу: - податковий борг на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в розмірі 3767,01 грн (код платежу 14060100 на р/р UA9008006), - податковий борг з податку на прибуток приватних підприємства в розмірі 17,02 грн (код платежу 11021000 на р/р UA008006).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 21.02.2020.

Суддя Р.В. Сацький