Справа № 815/1176/17
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2020-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2020 р.м.ОдесаСправа № 815/1176/17
Головуючий в 1 інстанції: Глуханчук О.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- Кравченка К.В.

при секретарі - Філімович І.М.

за участю:

представника апелянта - Печерова Е.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління освіти, сім`ї, молоді та спорту Саратської районної державної адміністрації Одеської області, за участю третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача - ОСОБА_2 , про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

27.02.2019 р. ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління освіти, сім`ї, молоді та спорту Саратської районної державної адміністрації Одеської області, за участю третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача - ОСОБА_2 , про визнання протиправним та скасування наказу від 29.08.2012 р. № 118 «Про прийняття на роботу».

Позовні вимоги аргументовані тим, що з метою з`ясування законності призначення третьої особи на посаду завідуючої КЗ «Кулевчанський дошкільний заклад (ясла-садок)» позивач звернулась з відповідним зверненням до депутата Саратської районної ради, від якого дізнались, що ОСОБА_2 призначена на вказану посаду без наявності вищої педагогічної освіти та кваліфікаційного рівня «спеціаліст», що є порушенням ч. 2 ст. 32 Закону України «Про дошкільну освіту».

Позивач вважає, що протиправні дії відповідача щодо призначення ОСОБА_2 на посаду завідуючої КЗ «Кулевчанський дошкільний заклад (ясла-садок)» створили неправомірні наслідки у вигляді безпідставних виплат останній з Кулевчанського сільського бюджету, чим порушуються права позивачів, як членів територіальної громади. Отже, наказ про прийняття ОСОБА_2 на роботу від 29.08.2012 р. № 118 позивачі вважали протиправним та просили його скасувати.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав вказуючи на те, що ОСОБА_2 займаній посаді відповідає, що підтверджується результатами її атестації, як педагогічного працівника. Також зазначив, що оскаржуваним наказом права позивачів не порушені, оскільки позивач ОСОБА_1 не проживає на території Кулевчанської сільської ради та не є членом територіальної громади, а ОСОБА_3 є депутатом Кулевчанської сільської ради та бере участь у розподілі сільського бюджету.

Третя особа ОСОБА_2 проти задоволення адміністративного позову заперечувала, приєднавшись до заперечень відповідача, а також зазначила, що про її відповідність займаній посаді свідчать висновки атестації та неодноразові заохочення (нагородження грамотами, преміювання, тощо).

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18.04.2017 р. у задоволенні адміністративного позову відмовлено у повному обсязі.

Не погодившись з ухваленим рішенням ОСОБА_1 звернулась з апеляційною скаргою, просить скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18.04.2017 р. та ухвалити нове рішення, яким задовольнити адміністративний позов у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Колегією суддів встановлено, що Наказом Відділу освіти та у справах сім`ї, молоді та спорту Саратської районної державної адміністрації Одеської області від 29.08.2012 № 118 ОСОБА_2 на підставі її заяви від 28.08.2012 призначено на посаду завідуючої КЗ «Кулевчанський дошкільний заклад (ясла-садок)» з 29.08.2012.

На думку позивача прийняття вказаного Наказу створило неправомірні наслідки у вигляді безпідставних виплат ОСОБА_2 з Кулевчанського сільського бюджету, чим порушуються права територіальної громади, отже й позивачки.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно із частиною другою статті 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Пунктом 17 ч. 1 ст. 4 КАС України визначено, що публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

З аналізу вказаних норм вбачається, що юрисдикція адміністративних судів поширюється не на будь-які трудові спори, а лише на ті, які пов`язані з прийняттям громадян на публічну службу, її проходженням, звільненням з неї.

Разом з цим, при наданні спору статусу публічно-правового з приводу прийняття громадян на публічну службу, проходження, звільнення з публічної служби, необхідно встановити наявність таких підстав: 1) чи проходила особа конкурс на заняття вакантної посади; 2) чи складала така особа присягу посадової особи; 3) чи присвоювався їй ранг у межах відповідної категорії посад.

Базовим (загальним) законом, що регулює суспільні відносини, які охоплюють діяльність держави щодо створення правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу, є Закон України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII «Про державну службу».

Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону № 889-VIII державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апарату (секретаріаті), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» посадова особа місцевого самоврядування - це особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження у здійсненні організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

Спори з приводу прийняття громадянина на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби охоплюють весь спектр спорів, що виникають у відносинах публічної служби.

Разом з цим, до цієї категорії не належать трудові спори: а) керівників та інших працівників державних і комунальних підприємств, установ та організацій; б) працівників, які працюють за трудовим договором у державних органах і органах місцевого самоврядування; в) працівників бюджетних установ та інше.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Велика Палата Верховного Суду від 27 лютого 2019 року по справі № 815/6096/17 (К/9901/49528/18), провадження № 11-1282апп18.

Разом з тим, під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

З матеріалів справи вбачається, що у позивачки виникли сумніви стосовно професійності ОСОБА_2 на посаді завідуючої КЗ «Кулевчанський дошкільний заклад (ясла-садок)» та вона звернулась до суду з адміністративним позовом, оскільки вважає, що спірний Наказ Відділу освіти та у справах сім`ї, молоді та спорту Саратської районної державної адміністрації Одеської області від 29.08.2012 № 118 про призначення ОСОБА_2 на посаду завідуючої прийнятий всупереч статті 19 Конституції України, з порушенням вимог Закону України «Про дошкільну освіту» щодо призначення керівників дошкільних навчальних закладів та вимог до них.

При цьому, при призначенні ОСОБА_2 на посаду завідуючої КЗ «Кулевчанський дошкільний заклад (ясла-садок)» Наказом від 29.08.2012 № 118 відповідні відомості щодо проходження конкурсу на заняття вакантної посади, складання присяги посадової особи та присвоєння рангу у межах відповідної категорії посад відсутні.

Тобто, посада завідуючої КЗ «Кулевчанський дошкільний заклад (ясла-садок)» не відноситься до публічної служби, оскільки не пов`язана з діяльністю на державних політичних посадах, професійною діяльністю суддів, прокурорів, військовою службою, альтернативною (невійськовою) службою, дипломатичною службою, іншою державною службою, службою в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Слід зазначити, що навіть якщо стороною спору є орган державної влади або орган місцевого самоврядування, проте такий орган у спірних правовідносинах виступає не як суб`єкт владних повноважень, а як роботодавець у трудових відносинах, то такий спір підсудний загальним судам та вирішується за правилами цивільного судочинства.

Таким чином, спір у цій справі не є публічно-правовим, а є виключно трудовим спором, у зв`язку з чим повинен вирішуватись за правилами цивільного судочинства. Відповідач у цих правовідносинах виступає не як суб`єкт владних повноважень, а як роботодавець у трудових відносинах.

Згідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи, що даний спір не публічно-правовим та не підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства, колегія суддів вважає за необхідне частково задовольнити апеляційну скаргу ОСОБА_1 , скасувати постанову Одеського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2017 року та закрити провадження в адміністративної справі.

Одночасно суд апеляційної інстанції роз`яснює позивачеві про наявність у нього права протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 19, 238, 317, 325, 329 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, постанову Одеського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2017 року скасувати, провадження в адміністративній справі закрити.

Роз`яснити ОСОБА_1 право звернення з позовом до Саратського районного суду Одеської області в порядку цивільного судочинства.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 20.02.2020 року.

Головуючий суддя Джабурія О.В.
Судді Кравченко К.В. Вербицька Н.В.