Справа № 120/3580/19-а
Суддя: Крапівницька Н. Л.
Дата ухвалення: 2020-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Вінниця

03 лютого 2020 р. Справа № 120/3580/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Крапівницької Н.Л.,

секретаря судового засідання: Гродської В.О.,

за участю представників сторін:

представника позивача: Рябоконя Р.П.,

представника відповідача: Гресько Т.М.,

представника відповідача: Саковського Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вінниці в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом:

ОСОБА_1

до Бершадської районної державної адміністрації

про визнання протиправним і скасування розпорядження щодо накладення дисциплінарного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Бершадської районної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування розпорядження.

Підставою для звернення до суду з цим позовом слугувала незгода Позивачки з розпорядженням голови Бершадської районної державної адміністрації № 23-рк від 24.10.2019 року про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани. А тому, розпорядження є незаконним, підлягає скасуванню, оскільки у діях ОСОБА_1 відсутній склад будь-якого дисциплінарного проступку.

Ухвалою суду від 08.11.2019 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Крім того, дано ухвалою суду встановлено сторонам час для подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень.

У встановлений судом строк 27.11.2019 року відповідач подав відзив на адміністративний позов, у якому заперечував проти позову в повному обсязі та зазначив, що 03.06.2019 року (у період який дає право на оскарження рішення термін якого визначено до 10.06.2019 року) прийнято на складське зберігання від ФОП ОСОБА_2 фарбу, на суму 279800 грн на підставі укладеного договору зберігання між ФОП ОСОБА_2 та начальником відділу освіти, фізичної культури та спорту ОСОБА_1 Дисциплінарною комісією дії Позивачки кваліфікувались як неналежне виконання посадових обов`язків, оскільки не можуть начальником відділу освіти, фізичної культури та спорту райдержадміністрації, як органом державної влади, укладатися договори відповідального зберігання, де орган державної влади виконує функції зберігача, так як здійснення таких функцій не віднесено до сфери його повноважень, а також не може розглядатися як господарче забезпечення діяльності цього органу в розумінні ч. 3 ст. 3 ГК України. Зазначене, стало в подальшому, підставою для застосування до державного службовця, дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

09.12.2019 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив, якою Позивач заперечувала щодо поданого відзиву, повідомивши, що подання дисциплінарної комісії та розпорядження про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності не містять посилань на незаконність її дій.

Протокольною ухвалою суду від 24.12.2019 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті на 14.01.2020 року, у якому суд оголосив перерву 03.02.2020 року.

У судовому засіданні 03.02.2020 року представник Позивачки позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав викладених у позові, відповіді на відзив та доданих документів, які містяться в матеріалах адміністративної справи.

Представники відповідача проти позову заперечували в повному обсязі, вважаючи його безпідставним та таким, що порушує норми матеріального права. При наданні заперечень посилались на відзив, заперечення та додані докази.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши доводи та пояснення сторін, оцінивши подані докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

31.03.2017 року розпорядженням голови Бершадської РДА № 37-рк ОСОБА_1 призначена на посаду начальника відділу освіти, фізичної культури та спорту Бершадської РДА.

Розпорядженням голови Бершадської РДА №13-рк від 19.06.2019 року відносно ОСОБА_1 відкрито дисциплінарне провадження та призначено службове розслідування по факту здійснення прийому господарчих товарів (фарби) у значній кількості без підписання договору.

Розпорядженням Бершадської РДА 23-рк від 24.10.2019 року за підписом першого заступника голови Позивачку притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення у виді догани.

Не погоджуючись із притягненням до дисциплінарної відповідальності, та вважаючи, що в її діях відсутній склад дисциплінарного проступку, Позивач звернулася до суду з оскарженням вказаного розпорядження.

Вирішуючи даний спір, суд виходить з такого.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові відносини, що стосуються проходження державної служби, регулюються Конституцією України, Законом України "Про державну службу" та Кодексом законів про працю України.

Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Відповідно до преамбули Закону України від 10.12.2015 року № 889-VIII "Про державну службу" (далі - Закон № 889-VIII) цей Закон визначає принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях.

Згідно зі статтею 1 цього Закону державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави, зокрема щодо: 1) аналізу державної політики на загальнодержавному, галузевому і регіональному рівнях та підготовки пропозицій стосовно її формування, у тому числі розроблення та проведення експертизи проектів програм, концепцій, стратегій, проектів законів та інших нормативно-правових актів, проектів міжнародних договорів; 2) забезпечення реалізації державної політики, виконання загальнодержавних, галузевих і регіональних програм, виконання законів та інших нормативно-правових актів; 3) забезпечення надання доступних і якісних адміністративних послуг; 4) здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства; 5) управління державними фінансовими ресурсами, майном та контролю за їх використанням; 6) управління персоналом державних органів; 7) реалізації інших повноважень державного органу, визначених законодавством.

Державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

На підставі частини першої статті 3 Закону № 889-VIII цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, визначає правовий статус державного службовця.

Частинами першою та другою статті 5 Закону № 889-VIII визначено, що правове регулювання державної служби здійснюється Конституцією України, цим та іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, постановами Верховної Ради України, указами Президента України, актами Кабінету Міністрів України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.

Відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом.

Отже, Закон № 889-VIII є спеціальним законом з питань вступу, проходження та припинення державної служби, що включає в себе й питання дисциплінарної відповідальності державних службовців

Відповідно до частини першої статті 8 вказаного Закону № 889-VIII державний службовець зобов`язаний: 1) дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки; 3) поважати гідність людини, не допускати порушення прав і свобод людини та громадянина; 4) з повагою ставитися до державних символів України; 5) обов`язково використовувати державну мову під час виконання своїх посадових обов`язків, не допускати дискримінацію державної мови і протидіяти можливим спробам її дискримінації; 6) забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів; 7) сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки; 8) виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України; 9) додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції; 10) запобігати виникненню реального, потенційного конфлікту інтересів під час проходження державної служби; 11) постійно підвищувати рівень своєї професійної компетентності та удосконалювати організацію службової діяльності; 12) зберігати державну таємницю та персональні дані осіб, що стали йому відомі у зв`язку з виконанням посадових обов`язків, а також іншу інформацію, яка відповідно до закону не підлягає розголошенню; 13) надавати публічну інформацію в межах, визначених законом.

Згідно із частиною першою статті 64 Закону № 889-VIII за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Частиною першою статті 65 Закону № 889-VIII передбачено, що підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто, протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

На підставі пункту 5 частини другої статті 65 вказаного Закону № 889-VIII дисциплінарним проступком є невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень.

Положеннями частини першої статті 66 Закону № 889-VIII визначено, що до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.

У разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4, 5, 12 та 15 частини другої статті 65 цього Закону, суб`єктом призначення або керівником державної служби такому державному службовцю може бути оголошено догану. Дисциплінарні стягнення, передбачені пунктами 2-4 частини першої цієї статті, накладаються виключно за пропозицією Комісії з питань вищого корпусу державної служби (далі - Комісія), поданням дисциплінарної комісії (частини третя і шоста статті 66 Закону № 889-VIII).

Стаття 67 Закону № 889-VIII визначає, що дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків.

За правилами статті 68 Закону № 889-VIII дисциплінарні провадження ініціюються суб`єктом призначення. Дисциплінарні стягнення накладаються (застосовуються) на державних службовців, які займають посади державної служби категорій "Б" і "В": зауваження - суб`єктом призначення; інші види дисциплінарних стягнень - суб`єктом призначення за поданням дисциплінарної комісії.

Згідно із частинами першою, дев`ятою - одинадцятою статті 69 Закону № 889-VIII для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія).

Дисциплінарна комісія розглядає дисциплінарну справу державного службовця, сформовану в установленому цим Законом порядку.

Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення.

Суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів зобов`язаний прийняти рішення на підставі пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії або надати вмотивовану відмову протягом цього строку.

Відповідно до частини першої статті 75 Закону № 889-VIII перед накладенням дисциплінарного стягнення суб`єкт призначення повинен отримати від державного службовця, який притягається до дисциплінарної відповідальності, письмове пояснення. Відмова надати пояснення не перешкоджає здійсненню дисциплінарного провадження та накладенню на державного службовця дисциплінарного стягнення.

Частиною першою статті 74 вказаного Закону передбачено, що дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби.

Рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом суб`єкта призначення. У рішенні, яке оформляється наказом (розпорядженням), зазначаються найменування державного органу, дата його прийняття, відомості про державного службовця, стислий виклад обставин справи, вид дисциплінарного проступку і його юридична кваліфікація, вид застосованого дисциплінарного стягнення (частини перша і друга статті 77 Закону № 889-VIII).

Із системного аналізу викладених положень Закону № 889-VIII суд робить висновок, що дисциплінарне стягнення - це передбачена законом міра примусу, що застосовується певним органом до працівника, який порушив трудову дисципліну, тобто, вчинив дисциплінарний проступок.

При цьому, для застосування дисциплінарного стягнення уповноваженому органу необхідно встановити наявність всіх елементів складу дисциплінарного проступку: об`єкта, суб`єкта, об`єктивної сторони, суб`єктивної сторони, а також врахувати інші обставини, що мають значення (ступінь тяжкості, наявність шкоди, особу працівника, тощо).

Суд вважає за необхідне вказати, що при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку та обставини, за яких він вчинений, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації. Водночас, обставини та факти вчинення дисциплінарного проступку мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

У теорії трудового права дисциплінарний проступок визначається як винне протиправне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Суб`єктом дисциплінарного проступку є фізично осудна особа, яка перебуває у трудових правовідносинах (працівник) та вчинила дисциплінарний проступок. Службова недбалість, тобто, невиконання або неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам окремих юридичних осіб Службовими діями, які слід кваліфікувати як неправильні (неправомірні, незаконні) і якими завдано шкоди, є: невиконання службових обов`язків (або неналежне їх виконання); виконання таких обов`язків неналежним чином (помилкові рішення); перевищення службових повноважень; зловживання такими повноваженнями.

Судом встановлено, що підставою для притягнення Позивачки до дисциплінарної відповідальності слугувало вчинення нею дисциплінарного проступку, передбаченого п. 5 ч. 2 ст. 65 Закону № 889-VIII, тобто, невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень.

Натомість, у своїх запереченнях в судовому засіданні представник відповідача, акцентував увагу, що Позивачкою здійснено перевищення службових повноважень, однак жодних аргументів та розкритих понять на підтвердження своїх доводів не навів.

Окрім того, представником відповідача не надано суду доказів того, в чому ж саме полягало невиконання позивачем посадових обов`язків або перевищення службових повноважень ОСОБА_1 .

Так, за протиправне невиконання чи неналежне виконання своїх трудових обов`язків особа повинна нести відповідальність, передбачену нормами законодавства про працю. Підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок.

Фактично дисциплінарний проступок, на думку відповідача, полягав в укладенні між відділом освіти, фізичної культури та спорту райдержадміністрації, як органом державної влади договору відповідального зберігання з ФОП ОСОБА_2 .

Так, у розпорядженні "Про накладення дисциплінарного стягнення" №23-рк від 24.10.2019 року зазначено, що 14 червня 2019 року за №01.1-1.3.1/2816 головою райдержадміністрації надано доручення відділу освіти, фізичної культури та спорту райдержадміністрації провести інвентаризацію закуплених товарно-матеріальних цінностей з перевіркою їх фактичної наявності та документального підтвердження. На виконання доручення голови райдержадміністрації та відповідно до наказу відділу освіти, фізичної культури та спорту райдержадміністрації від 14.06.2019 року № 23-рк проведено інвентаризацію товарно-матеріальних цінностей станом на 14 червня 2019 року.

18 червня 2019 року за результатами проведеної інвентаризації першим заступником голови райдержадміністрації подано доповідну записку про встановлення наявності поставлених до відділу освіти, фізичної культури та спорту райдержадміністрації матеріально-товарних цінностей, зокрема фарби кількістю 2571 одиниць банок на загальну суму 279800,00 грн без договору постачання, так як з метою забезпечення права на оскарження рішень замовника договір про закупівлю по тендерним процедурам не може бути укладено раніше ніж через 10 днів з дати оприлюднення на веб-порталі уповноваженого органу.

Розпорядженням голови райдержадміністрації від 19 червня 2019 року № 13-рк "Про відкриття дисциплінарного провадження" відкрито дисциплінарне провадження стосовно позивача начальника відділу освіти, фізичної культури та спорту Бершадської РДА ОСОБА_1 з питання здійснення прийому господарчих товарів (фарби) у значній кількості без підписання договору. Разом з тим, ОСОБА_1 03.06.2019 року укладено договір відповідального зберігання №3 з ФОП ОСОБА_2 , підписано Акт приймання-передачі майна на відповідальне зберігання згідно з видатковою накладною від 03.06.2019 року № 2 на суму 279800,00 грн та отримано фарбу у кількості 2571 одиниць банок на загальну суму 279800,00 грн.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 32 Закону України "Про публічні закупівлі" замовник укладає договір про закупівлю з учасником, який визнаний переможцем торгів протягом строку дії його пропозиції, не пізніше ніж через 20 днів з дня прийняття рішення про намір укласти договір про закупівлю відповідно до вимог тендерної документації та пропозиції учасника-переможця. З метою забезпечення права на оскарження рішень замовника договір про закупівлю не може бути укладено раніше ніж через 10 днів з дати оприлюднення на веб-порталі Уповноваженого органу повідомлення про намір укласти договір про закупівлю.

Судом встановлено, що після оголошення ФОП ОСОБА_2 переможцем відкритих торгів, що мало місце 30.05.2019 року, дата підписання договору про поставку була визначена системою на 10.06.2019 року, з урахуванням 10-денного терміну на оскарження, та не пізніше 20 - денного терміну з дня оприлюднення наміру укласти договір з переможцем.

Оскільки Антимонопольний комітет України скасував рішення тендерного комітету відділу освіти, фізичної культури та спорту Бершадської РДА про оголошення ФОП ОСОБА_2 переможцем аукціону, договір постачання фарби з останньою у визначений 20-денний термін укладено не було.

У свою чергу, той факт, що ОСОБА_1 було отримано на зберігання предмет публічної закупівлі у переможця аукціону до укладення договору поставки товару не суперечить ст. 32 ЗУ "Про публічні закупівлі" та не містить імперативної заборони подібних дій.

Також, необхідно зауважити, що посилання відповідача на порушення позивачем вимог ст. 3, 8, 43, 52 ГК України є безпідставним, оскільки жодна із перелічених правових норм не може бути застосована при оцінці правовідносин, що виникають у процесі здійснення публічних закупівель органом державної влади.

Більш того, суд акцентує увагу Відповідача на тому, що ним не обґрунтовано у чому саме полягали порушення ОСОБА_1 в контексті наведених норм ГК України, адже, відповідач обмежився лише переліком правових норм, не розкриваючи їх змісту, та не роз`яснюючи відповідного взаємозв`язку між існуючою нормою права, що встановлює єдиний можливий вид поведінки та протиправною дією, що таку норму порушує.

Враховуючи викладене, суд вважає, що на час здійснення дисциплінарного провадження та притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, у діях позивача був відсутній склад дисциплінарного проступку, який ставився їй у провину.

Крім того, суд вважає, що Позивачка мала всі правові підстави для укладення даного договору зберігання з огляду на ту обставину, що за чинним законодавством зберігачем може вважатись будь-який суб`єкт господарювання, що має достатній обсяг дієздатності, і діяльність якого по зберіганню майна не суперечить нормам законодавства, цілям його діяльності, положенням установчих документів. Поряд із цим, договір зберігання не визнаний неправомірним у судовому порядку та ніяких витрат чи додаткових зобов`язань не спричинив.

Також варто звернути увагу на те, що утворена відповідачем дисциплінарна комісія не уповноважена здійснювати дисциплінарне провадження щодо ОСОБА_1 , з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 Закону України "Про державну службу" (в редакції Закону №889-УІІІ від 01.01.2019 року) для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія).

Начальник відділу освіти, фізичної культури та спорту Бершадської РДА за своєю посадою являється державним службовцем категорії "Б".

Відповідно до ч. 2 ст. 69 Закону України "Про державну службу" дисциплінарну комісію стосовно державних службовців, які займають посади державної служби категорій "Б" і "В", утворює керівник державної служби у кожному державному органі.

Відповідно до п. 3-1 ч. 1 ст. 17 ЗУ "Про державну службу" у місцевих державних адміністраціях повноваження керівника державної служби здійснює керівник апарату - в апараті місцевої державної адміністрації та її структурних підрозділах (крім структурних підрозділів зі статусом юридичних осіб публічного права).

Відповідно до п. 3 Положення про відділ освіти, фізичної культури і спорту Бершадської райдержадміністрації, затвердженого Розпорядженням №151 від 31.03.2017 відділ освіти, фізичної культури та спорту Бершадської райдержадміністрації є юридичною особою публічного права.

Відтак, суд вважає, що керівник апарату не наділений повноваженнями утворювати дисциплінарну комісію, стосовно керівника структурного підрозділу зі статусом юридичної особи публічного права, дані повноваження виконуються головою місцевої державної адміністрації.

Враховуючи викладене, дисциплінарне провадження відносно ОСОБА_1 здійснено не уповноваженим на те складом дисциплінарної комісії.

Окрім цього, службове розслідування відносно ОСОБА_1 проведено з порушенням вимог ч. 3 ст. 71 Закону України "Про державну службу", в редакції Закону №889-УІІІ від 01.01.2019 року, яка була чинна станом на дату прийняття розпорядження про відкриття дисциплінарного провадження.

Так, відповідно вищезазначеної статті Закону України "Про державну службу" в редакції Закону № 889-VIII від 01.01.2019 року, тривалість службового розслідування не може перевищувати один місяць. За потреби зазначений строк може бути продовжений суб`єктом призначення, але не більш як до двох місяців.

З огляду на вказану правову норму, та з урахуванням того, що будь-яких рішень про продовження строку службового розслідування суб`єктом призначення не приймалося, дисциплінарною комісією подання про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та рішення про притягнення останньої до дисциплінарної відповідальності повинні бути прийняті не пізніше ніж 19.07.2019 року або зазначений строк може бути продовжений суб`єктом призначення, але не більш як до двох місяців. Але в матеріалах справи не містяться будь-які докази щодо продовження термінів цього дисциплінарного провадження.

А відтак, усі процесуальні дії дисциплінарної комісії та подальші прийняті рішення, пов`язані з дисциплінарним провадженням щодо ОСОБА_1 , прийнято в порушення чинного законодавства.

Також, відповідно до ч. 9 ст. 71 Закону України "Про державну службу", в редакції Закону України № 889-УІІІ від 01.01.2019 року, за результатами службового розслідування складається висновок про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Згідно п. 11 ч. 2 ст. 73 Закону України "Про державну службу", в редакції Закону України № 889-УІІІ від 01.01.2019 року, дисциплінарна справа повинна містити висновок за результатами службового розслідування.

Однак, дисциплінарною комісією висновок не складався, а всупереч Закону прийнято подання.

Крім того, суд зазначає, що розпорядження відповідачів про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності - є актом індивідуальної дії, який має відповідати вимогам, встановленим частиною третьою ст. 2 КАС України, якою передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Суд наголошує, що право особи на участь у процесі прийняття суб`єктом владних повноважень рішень - є однією із ключових гарантій реалізації її прав у сфері публічної адміністрації.

Але всупереч даним нормам, відповідачем не було взято до уваги заяву ОСОБА_1 про участь у засіданні дисциплінарної комісії, про що відображено у протоколі №15 від 08.10.2019.

Таким чином, суд наголошує, що позивача ОСОБА_1 було позбавлено можливості давати усні пояснення, вносити пропозиції з питань, що обговорювались на засіданнях дисциплінарної комісії, і які стосувались саме її інтересів, а також належно захищати свої трудові права і доводити до членів комісії належні обставини і свою невинуватість у скоєнні дисциплінарного проступку.

Зазначені судом факти додатково підтверджують протиправність висновку (подання) комісії та, відповідно, і розпорядження Бершадської районної державної адміністрації № 23-рк від 24.10.2019 року про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

Крім того, при вирішенні спору суд враховує, що частинами першою та другою статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України від 17.07.1997 № 475/97-ВР та вона набула чинності для України 11.09.1997.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Аналізуючи оскаржуване рішення, суд зазначає, що принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, відповідно до частини другої статті 2 КАС України, має на увазі, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Європейським Судом з прав людини у рішенні у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland) № 37801/97 від 01.07.2003, яке, відповідно до частини першої статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", підлягає застосуванню судами як джерело права, вказано, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

У рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Таким чином, рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо.

При цьому суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Разом з тим, прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дії вимагає від суб`єкта владних повноважень діяти добросовісно, тобто з щирим наміром щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів, з відданістю визначеним законом меті та завданням діяльності, передбачувано, без корисливих прагнень досягти персональної вигоди, привілеїв або переваг через прийняття рішення та вчинення дії.

Згідно до ч.1 та ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

При цьому, судом враховується, що згідно з п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної Ради Європейських Суддів щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідач не довів здійснення позивачем протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні посадових обов`язків та інших вимог, встановлених Законом України "Про державну службу" та іншими нормативно-правовими актами, не спростував доводів позивача про відсутність підстав для притягнення її до дисциплінарної відповідальності.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що відповідач, приймаючи розпорядження №23-рк від 24.10.2019 року про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани вийшов за межі своїх повноважень, встановлених діючим законодавством, а тому, розпорядження є таким, що не відповідає вимогам закону і підлягає скасуванню.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до приписів ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження першого заступника голови Бершадської районної державної адміністрації № 23-рк від 24.10.2019 року про застосування до начальника відділу освіти, фізичної культури і спорту Бершадської районної державної адміністрації ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді догани.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Бершадської районної державної адміністрації судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , номер РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , засоби зв`язку - НОМЕР_3 )

Відповідач - Бершадська районна державна адміністрація (поштова адреса: 24400, Вінницька область, м. Бершадь, вул. Героїв України, 22, код за ЄДРПОУ - 04051023, засоби зв`язку: (04352) 2-14-63, (04352) 2-12-05. email:

Суддя підпис Крапівницька Н. Л.

Згідно з оригіналом Суддя:

Секретар: