Справа № 640/22747/19
Суддя: Аверкова В.В.
Дата ухвалення: 2020-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 лютого 2020 року м. Київ № 640/22747/19
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Аверкової В. В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1

( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України

(просп. Повітрофлотський, 6, м. Київ, 03168, )

про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України (далі по тексту відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України, щодо не виплати ОСОБА_1 , індексації грошового забезпечення з 01 січня 2016 року по 30 листопада 2018 року.

- зобов`язати Фінансове управління Генерального штабу Збройних Сил України, нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01 січня 2016 року по 30 листопада 2018 року, з встановленням для обчислення індексації місяця підвищення (базового місяця) місяць, визначений Фінансовим управлінням Генерального штабу Збройних Сил України ОСОБА_1 , який був встановлений до 01 січня 2016 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на день звільнення позивач не отримав в повному обсязі кошти, на які мав право під час проходження військової служби в військовій частині НОМЕР_2 , а саме не була виплачена індексація грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 30 листопада 2018 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 листопада 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

06 грудня 2019 року представником відповідача через канцелярію суду подано відзив на позовну заяву, в якому зазначається, що проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

Оскільки Фінансове управління Генерального штабу Збройних Сил України фінансується за рахунок Державного бюджету України, яким не передбачено коштів на індексацію грошового забезпечення військовослужбовців, а крім того, не існує механізму виплат сум індексації грошового забезпечення за минулі періоди, відповідач вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

19 грудня 2019 року позивачем подано відповідь на відзив, в якій викладено пояснення щодо необґрунтованості заперечень відповідача викладених у відзиві по позовну заяву.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 січня 2020 року зобов`язано Фінансове управління Генерального штабу Збройних Сил України надати суду протягом 5-ти днів з дня отримання даної ухвали інформацію щодо базового місяця для обчислення індексації місяця підвищення встановленого ОСОБА_1 до 01 січня 2016 року.

31 січня 2020 року від відповідача надійшов лист, в якому зазначено, що у Фінансовому управлінні Генерального штабу Збройних Сил України відсутня будь-яка інформація щодо нарахувань грошового забезпечення позивачу до 01 січня 2016 року, оскільки картки особових рахунків на виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, в тому числі позивача по 31 грудня 2015 року включно передано на зберігання до Галузевого Державного архіву Міністерства оборони України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

ОСОБА_1 , 1971 року народження, проходив військову службу на посаді начальника центру персоналу військової частини НОМЕР_2 . Нарахування та виплата грошового забезпечення здійснювалась Фінансовим управлінням Генерального штабу Збройних Сил України.

Наказом Міністра оборони України від 23 серпня 2019 року № 422 позивача звільнено з військової служби у запас за станом здоров`я

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 31 серпня 2019 року № 189, позивача виключено зі списків особового складу частини.

За час проходження служби та при звільненні позивачу не проведено нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 30 листопада 2018 року, у зв`язку з чим позивач звернувся до відповідача із заявою, зокрема, про нарахування та виплату йому індексації грошового забезпечення за вказаний період та надання довідки із розрахунком належної йому до виплати індексації за цей же період.

Листом від 30 жовтня 2019 року № 305/1886 позивачу відмовлено у виплаті індексації через недостатнє фінансування.

Позивач вважаючи дії відповідача щодо такого перерахунку пенсії протиправними, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи по суті, суд зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей (із змінами і доповненнями) (далі також Закон № 2011-XII) соціальний захист військовослужбовців - це діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з абзацом 2 частини четвертої, частин другої, третьої статті 9 Закону № 2011-XII порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

До складу грошового забезпечення військовослужбовців входять посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія), одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до статті 1 Закону України від 03 лютого 1991 року № 1282-XII Про індексацію грошових доходів населення (із змінами і доповненнями) (далі також Закону №1282-XII) індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення трудових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: пенсії, стипендії, оплата праці (грошове забезпечення), суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника.

Підстави для проведення індексації передбачено статтею 4 Закону № 1282-XII, зокрема, індексація доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Згідно зі статтею 18 Закону № 2011-XII індексацію доходів населення, яка встановлюється для підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін, віднесено до державних соціальних гарантій, що відповідно до положень статті 19 цього ж Закону є обов`язковим для всіх підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 (далі - Порядок № 1078).

Згідно з пунктом 6 Порядку № 1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню:

1) підприємства, установи та організації підвищують розмір оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів;

2) підприємства, установи, організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розмір оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету;

3) об`єднання громадян підвищують розміри оплати праці за рахунок власних коштів;

4) індексація пенсій, страхових виплат, що здійснюється відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, щомісячного довічного грошового утримання, що виплачується замість пенсії, інших видів соціальної допомоги проводяться відповідно за рахунок Пенсійного фонду, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування та коштів державного бюджету;

5) індексація стипендій особам, які навчаються, провадиться за рахунок джерел, з яких вони сплачуються і т.д.

У разі коли грошовий дохід формується з різних джерел і цим Порядком не встановлено черговість його індексації, сума додаткового доходу від індексації виплачується за рахунок кожного джерела, пропорційно його частині у загальному доході.

Аналізуючи вищенаведені положення законодавства та обставини справи, суд дійшов висновку, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці. При цьому, відповідно до вимог чинного законодавства України, проведення індексації, у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією), є обов`язком для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Положеннями Закону № 1282-XII та Порядку № 1078 чітко визначено джерело коштів на проведення індексації. Разом з тим, виплата індексації не ставиться вищевказаними нормативно-правовими актами у залежність від надходження коштів до власника підприємства, установи, організації.

Аналогічну правову позицію викладено в постанові Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі №825/874/17.

За таких підстав, суд вважає посилання відповідача на відсутність необхідних коштів для виплати індексації грошового забезпечення необґрунтованими. До того ж, ця обставина не є належною підставою для не здійснення вказаних виплат. Крім того, відповідачем не надано суду будь-яких належних та допустимих доказів того, що у бюджеті відповідного рівня, з якого фінансується відповідач, кошти на індексацію грошового забезпечення відсутні.

Відповідно до статті 17 Закону України 23.02.2006 року № 3477-IV Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини (із змінами і доповненнями), рішення Європейського суду з прав людини підлягають застосуванню судами як джерела права.

Так, Європейським Судом з прав людини у рішенні по справі Кечко проти України зауважено, що реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Таким чином, реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних, чинних на час виникнення спірних правовідносин, нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що відповідачем протиправно не здійснено нарахування та виплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01 січня 2016 року по 30 листопада 2018 року.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення ОСОБА_1 з встановленням для обчислення індексації місяця підвищення (базового місяця) місяць, визначений Фінансовим управлінням Генерального штабу Збройних Сил України щодо ОСОБА_1 , який був встановлений до 01 січня 2016 року, суд зазначає наступне.

Згідно із пунктом 1-1 Порядку № 1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 6 лютого 2003 року №491-IV. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Відповідно до пункту 5 Порядку №1078 у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.

Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

Однак суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази, що в період з 01 січня 2016 року по 30 листопада 2018 розмір посадового окладу позивача не змінювався, а тому у суду відсутня можливість визначення базового місяця для нарахування позивачу індексації грошового забезпечення за вказаний період.

Окрім того суд зазначає, що з 01 березня 2018 року посадові оклади військовослужбовців на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», було змінено, тобто в період з 01 січня 2016 року по 30 листопада 2018 розмір посадових окладів військовослужбовців змінювався, відповідно до норм чинного законодавства.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що встановлення місяця підвищення (базового місяця) у відповідності до положень Порядку № 1078 та Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» належить до повноважень відповідача.

З огляду на викладене, позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин першої та другої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем не доведено правомірність своїх дій з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 241-246, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В И Р І Ш И В:
1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Генерального штабу Збройних Сил України (, адреса: 03168, м. Київ, проспект Повітрофлотський, 6) про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України, щодо не виплати ОСОБА_1 , індексації грошового забезпечення.

3. Зобов`язати Фінансове управління Генерального штабу Збройних Сил України нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01 січня 2016 року по 30 листопада 2018 року.

4. В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду, відповідно до частини першої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя В.В. Аверкова