Справа № 640/24898/19
Суддя: Беспалов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2020-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача: Беспалова О. О.

суддів: Ключковича В. Ю., Парінова А. Б.

за участю секретаря: Присяжної Д. В.

представника позивача Джим О. В., представника відповідача Вістяки О. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ДВ Нафтогазовидобувна компанія» на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 грудня 2019 року (місце ухвалення: місто Київ, час ухвалення: не зазначений, дата складання повного тексту: не зазначена) у справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «ДВ Нафтогазовидобувна компанія» про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В :

ТОВ «ДВ Нафтогазовидобувна компанія» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з заявою про забезпечення позову шляхом заборони Національній комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (структурним підрозділам) вчиняти будь-які дії на реалізацію постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг «Про штрафу на ТОВ «ДВ Нафтогазовидобувна Компанія» за порушення Умов та Правил здійснення підприємницької діяльності з виробництва електричної енергії та здійснення заходів державного регулювання» № 395 від 22.03.2019 р. за результатами перевірки дотримання Умов та Правил здійснення підприємницької діяльності з виробництва електричної енергії, затверджених постановою НКРЕ від 08.02.1996 р. № 3 i Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з виробництва електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 22.03.2017 р. № 309 товариством з обмеженою відповідальністю «ДВ Нафтогазовидобувна Компанія» (), за результатами якої складено акт від 21.12.2018 р. № 403, зокрема щодо підготовки та винесення на засідання НКРЕКП, що проводиться у формі відкритого слухання, проект рішення щодо встановлення (перегляду) товариству з обмеженою відповідальністю «ДВ Нафтогазовидобувна Компанія» тарифу на відпуск електричної енергії шляхом його зміни в бік зменшення на загальну суму 55878, 47 тис. грн (без ПДВ), урахувавши: суму економії коштів, що склалась по статті витрат «Паливо» та за рахунок зміни обсягів виробництва електричної енергії у 2017 році у розмірі 43438, 00 тис. грн (без ПДВ), суму не профінансованих коштів схваленої Інвестиційної програми на 2016 рік, за рахунок джерел фінансування «Невикористані кошти 2015 року» у розмірі 9482, 73 грн (без ПДВ), суму економії коштів що склалась при виконанні (фінансуванні та освоєнні) заходів схваленої Інвестиційної програми на 2016 piк, у розмірі 210, 46 тис. грн (без ПДВ), суму економії коштів, отриманої за результатами діяльності з виробництва електричної енергії у 2015-2017 роках, а саме в результаті недофінансування витрат порівняно із розрахунковими витратами у тарифі на відпуск електричної енергії, з урахуванням сум перевищення фактичних витрат від розрахункових показників, у розмірі 2747, 28 тис. грн (без ПДВ).

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 грудня 2019 року у задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, заявник подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції з огляду на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує доводами заяви про забезпечення позову, повторно зазначаючи про те, що ухвалення Шостим апеляційним адміністративним судом постанови від 12.12.2019 р. у справі № 640/5491/19 призвело до отримання права регулятором на винесення рішення щодо встановлення (перегляду) товариству з обмеженою відповідальністю «ДВ Нафтогазовидобувна компанія» тарифу на відпуск електричної енергії шляхом його зміни в бік зменшення на загальну суму 55878, 47 тис. грн.

Апелянт вважає, що послідуюче прийняття рішення про вжиття заходів забезпечення позову, шляхом заборони НКРЕКП вчиняти дії на реалізацію постанови від 22.03.2019 р. є допустимим та пропорційним заходом забезпечення позову та відповідає меті згаданого інституту.

До Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив, зареєстрований 04.02.2020 р. № 3980, у якому відповідач зазначає, що висновки суду першої інстанції не можуть ґрунтуватися на доводах заявника про вірогідність вчинення відповідачем певних дій.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції 20.02.2020 р. представник апелянта зазначила, що має місце подання відповідної заяви до пред`явлення позову, оскільки на стадії касаційного провадження подання такої заяви не передбачено.

Заслухавши суддю - доповідача, осіб, що з`явились, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, заява про забезпечення позову була подана позивачем після закінчення розгляду справи № 640/5491/19 по суті судом апеляційної інстанції.

12.12.2019 р. Шостим апеляційним адміністративним судом у справі № 640/5491/19 апеляційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг задоволено частково. Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.07.2019 р. в частині визнання протиправним та скасування пункту 2 резолютивної частини постанови «Про накладення штрафу на ТОВ «ДВ Нафтогазовидобувна компанія» за порушення Умов та Правил здійснення підприємницької діяльності з виробництва електричної енергії та здійснення заходів державного регулювання» № 395 від 22.03.2019 р. скасовано та ухвалено у цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні позову про визнання протиправним та скасування пункту 2 резолютивної частини постанови «Про накладення штрафу на ТОВ «ДВ Нафтогазовидобувна компанія» за порушення Умов та Правил здійснення підприємницької діяльності з виробництва електричної енергії та здійснення заходів державного регулювання» № 395 від 22.03.2019 р. відмовлено.

У відповідності до положень ст. 325 КАС України постанова набрала законної сили 12.12.2019 р.

При цьому, згідно ч. 2 ст. 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Колегія суддів зазначає, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

За правилами ч. ч. 1, 2 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

При цьому, суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Отже, процесуальний закон наділяє суд повноваженнями на вжиття заходів забезпечення позову шляхом, зокрема, зупинення дії індивідуального акта та заборони відповідачу вчиняти певні дії. Однак, передумовою для вжиття таких заходів з урахуванням положень ч. 2 ст. 151 КАС України, є існування та встановлення судом обставин, визначених ч. 2 ст. 150 КАС України.

В той же час, як вірно встановлено судом першої інстанції, в матеріалах справи відсутні відомості щодо оприлюднення Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, повідомлення про призначення відкритого слухання щодо встановлення (перегляду) ТОВ «ДВ Нафтогазовидобувна компанія» тарифу на відпуск електричної енергії шляхом його зміни в бік зменшення на загальну суму 55878, 47 тис. грн, що свідчить про відсутність на момент звернення з цією заявою доказів загрози завдання заявникові шкоди або збитків внаслідок звернення постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 22.03.2019 р. № 395 до виконання.

Водночас, застосування судом обраних позивачем заходів забезпечення позову не може ґрунтуватись лише на побоюваннях заявника про вчинення Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг дій, спрямованих на виконання вказаної постанови.

Відтак колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги з наведених апелянтом підстав.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відсутні також підстави для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, та розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, у відповідності до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 150, 229, 308, 310, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ДВ Нафтогазовидобувна компанія» на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 грудня 2019 року у справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «ДВ Нафтогазовидобувна компанія» про забезпечення позову залишити без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 грудня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О. О. Беспалов
Суддя В. Ю. Ключкович
Суддя А. Б. Парінов

(Повний текст постанови складено 20.02.2020 р.)