Справа № 160/13117/19
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2020-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Кальника В.В.
секретаря судового засідання Туренко К.М.
представника позивача Толстих А.В.
представника відповідача Лейченко І.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВПК-Агро» до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування постанов, -
23 грудня 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ВПК-АГРО" звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, у якій позивач просить:
- визнати протиправною та скасувати в повному обсязі Постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ДН2791/1866/АВ/ТД-ФС/574 від 25.11.2019 р., прийняту Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області;
- визнати протиправною та скасувати в повному обсязі Постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ДН2791/1866/НП/СПТД-ФС/575 від 25.11.2019 р., прийняту Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.12.2019 відкрито провадження в адміністративній справі та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що оскаржувані постанови є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки прийняті на підставі хибних висновків, зроблених в акті про неможливість інспекційного відвідування, які необґрунтовані належними доказами, а також прийняті із порушенням абзацу 7 частини 2 статті 265 Кодексу законів про працю України, частин 2-5 статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», пункту 2 «Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 №509.
Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що висновки акту інспекційного відвідування базуються на чинному законодавстві та є правильними, а Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області діяло лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, у зв`язку із чим, постанови про накладення штрафів є законними та обґрунтованими, тому відсутні підстави для їх скасування.
Позивачем надано відповідь на відзив, у якій останнім зазначено про те, що у відповідача не було відповідних підстав для проведення інспекційного відвідування, передбачених підпунктами 2, 3 пункту 5 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №823; законодавством не передбачена видача наказу про поновлення інспекційного відвідування та повторна видача направлення на проведення інспекційного відвідування в рамках одного заходу державного нагляду з різними строками проведення такого заходу; після вручення директору підприємства вимоги про надання документів, інспектори на підприємстві не з`являлись, а тому підстав надавати документи поза місцем інспекційного відвідування у позивача не було, до того ж інспектори цього не вимагали, отже позивач не мав змоги виконати вимоги інспекторів праці; відтак, позивач вважає, що ніяких перешкод для інспекційного відвідування не створював.
В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити повністю.
Представник відповідача проти позову заперечив, просив у задоволенні позовних вимог відмовити.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наступне.
03.10.2019 у с. Вишневе інспекторами праці Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області Драган Я.А. та Рашевською Н.О. у присутності директора ТОВ «ВПК-Агро» складено вимогу про надання документів №ДН2791/1866/НД, якою зобов`язано у строк до 11 год. 00 хв. 04.10.2019 надати документи, необхідні для проведення інспекційного відвідування. Вимогу вручено директору особисто під підпис 03.10.2019.
10.10.2019 у м. Кам`янському інспекторами праці Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області Драган Я.А. та Рашевською Н.О. складено акт №ДН2791/1866/НД про неможливість проведення інспекційного відвідування Товариства з обмеженою відповідальністю «ВПК-Агро» у зв`язку із:
- ненаданням інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування;
- ненаданням для ознайомлення книг, реєстрів та документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію / відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, їх завірених об`єктом відвідування копій або витягів згідно письмової вимоги від 03.10.2019 №ДН2791/1866/НД в повному обсязі.
Строк інспекційного відвідування зупинено до 17.10.2019.
10.10.2019 у м. Кам`янському інспекторами праці Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області Драган Я.А. та Рашевською Н.О. складено вимогу про надання документів №ДН2791/1866/НД, якою зобов`язано у строк до 08 год. 00 хв. 18.10.2019 надати документи, необхідні для проведення інспекційного відвідування.
Наказом Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області від 15.10.2019 №752-Іпо інспекційне відвідування поновлено строком з 18.10.2019 по 18.10.2019.
18.10.2019 у м. Кам`янському інспекторами праці Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області Драган Я.А. та Рашевською Н.О. складено акт №ДН2791/1866/НП про неможливість проведення інспекційного відвідування Товариства з обмеженою відповідальністю «ВПК-Агро» у зв`язку із:
- ненаданням інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування;
- ненаданням для ознайомлення книг, реєстрів та документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію / відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, їх завірених об`єктом відвідування копій або витягів згідно письмової вимоги від 03.10.2019 №ДН2791/1866/НД в повному обсязі;
- ненаданням керівником (його уповноваженим представником) письмових пояснень з питань, що стосуються законодавства про працю: відносно виконавців робіт 03.10.2019 на овочевій базі та сільськогосподарському полі ТОВ «ВПК-Агро».
18.10.2019 у м. Кам`янському інспекторами праці Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області Драган Я.А. та Рашевською Н.О. складено акт №ДН2791/1866/АВ інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю, згідно якого у період з 03.10.2019 по 18.10.2019 проведено невиїзне інспекційне відвідування Товариства з обмеженою відповідальністю «ВПК-Агро», у якому зазначено наступне:
«Опис стану додержання вимог законодавства про працю.
Інспекційне відвідування ТОВ «ВПК-Агро» проведено вибірковим порядком за період з 01.01.2019 по 03.10.2019.
Товариство з обмеженою відповідальністю «ВПК-Агро» є юридичною особою, основний вид здійснення економічної діяльності по коду КВЕД 01.13 вирощування овочів і баштанних культур, корнеплодів, бульбоплодів.
Під час інспектування 03.10.2019 директору ТОВ «ВПК-Агро» ОСОБА_1 була вручена вимога про надання документів від 03.10.2019 №ДН2791/1866/НД, згідно якої було зобов`язано у строк до 11 год. 00 хв. 04.10.2019 надати до інспекційного відвідування документів та їх копій, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію з питань, які стали предметом інспекційного відвідування.
Але зазначені у вимозі від 03.10.2019 документи не були надані у встановлений строк та станом на 10.10.2019 року вимога №ДН2791/1866/НД є не виконаною в повному обсязі, що свідчить про свідоме створення перешкод у проведенні інспекторами праці інспекційного відвідування у ТОВ «ВПК-Агро» шляхом ненадання документів, про що був складений акт про неможливість проведення інспекційного відвідування від 10.10.2019 №ДН2791/1866/НД та винесена директору ТОВ «ВПК-Агро» ОСОБА_1 письмова вимога від 10.10.2019 №ДН2791/1866/НД про надання відомостей, необхідних для проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин.
Вищеназваний акт про неможливість проведення інспекційного відвідування від 10.10.2019 №ДН2791/1866/НД та вимогу від 10.10.2019 №ДН2791/1866/НД про надання відомостей необхідних для проведення інспекційного відвідування були направлені об`єкту відвідування на його юридичну адресу рекомендованим листом.
Опис виявлених порушень.
1. Частини 1 статті 21, частини 1 статті 24, частини 3 статті 24 КЗпП України:
Відповідно до статті 21 КЗпП України трудовий договір це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.
Частиною 2 статті 2 КЗпП України передбачено, що працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою.
В ході проведення інспекційного відвідування було встановлено, що 19 працівників були задіяні у виробничому процесі ТОВ «ВПК-Агро», тобто виконували роботи по сортуванню овочів, збиранню врожаю буряків, завантаженню, перенесенню тари, завантаженню машин овочами, ремонту трактора, ремонту ящиків, прибирання території та особа в уніформі виконувала роботу охоронця.
Керівником ТОВ «ВПК-Агро», який наділений правом прийому та звільнення найманих працівників з роботи, на якого законодавством покладено обов`язки з дотриманням трудового законодавства, фактично було допущено 19 фізичних осіб, з них дві особи неповнолітні: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 (14 років), ОСОБА_20 (16 років), до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінету Міністрів України, чим порушені вимоги частини 1 статті 21, частини 1, 3 КЗпП України.
Вимогами пункту 2 частини 5 статті 50 Закону України «Про зайнятість населення» визначено, що роботодавцям заборонено застосовувати працю громадян без належного оформлення трудових відносин, вчиняти дії, спрямовані на приховування трудових відносин.
2. Пункту 5 частини 1 статті 24, частини 1, 2 статті 188, статті 189, статті 191, пункту 1 частини 1 статті 51 КЗпП України:
В ході проведення інспекційного відвідування (03.10.2019) на підставі наданих письмових пояснень громадян ОСОБА_19 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , повних 14 років) та ОСОБА_20 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , повних 16 років) встановлено, що вони працюють у ТОВ «ВПК-Агро» з 23.09.2019 та виконують роботи зі збору врожаю буряка на сільськогосподарських полях ТОВ «ВПК-Агро» (працю неповнолітніх осіб зафіксовано засобом відеотехніки), режим їхньої роботи складає з 08:00 до 17:00 щодня. Гр. ОСОБА_19 та ОСОБА_20 пояснили, що трудових книжок вони не мають, розмір заробітної плати їм рахують за зібрану 1 т буряку 400 грн., зарплату отримують готівкою на руки та за отриману зарплату не розписуються. Також пояснили, що з ними на полі працюють дві бригади по 23 та 63 працівники з Полтавської та Рівненської областей.
На підставі вищевикладеного та в порушення вимог пункту 5 частини 1 статті 24 КЗпП України встановлено, що роботодавцем ТОВ «ВПК-Агро» з двома неповнолітніми особами ОСОБА_19 та ОСОБА_20 не було укладено трудовий договір у письмовій формі.
Під час проведення інспекційного відвідування до вивчення та розгляду адміністрацією ТОВ «ВПК-Агро» не було надано:
- згоди одного з батьків або особи, що його замінює стосовно працюючих у ТОВ «ВПК-Агро» неповнолітньої особи ОСОБА_19 ;
- документів ТОВ «ВПК-Агро», де б обліковувалися працівники, які не досягли вісімнадцяти років, із зазначенням дати їх народження;
- підтверджуючих документів проходження попереднього медичного огляду до прийняття на роботу осіб молодше вісімнадцяти років: ОСОБА_19 та ОСОБА_20 ;
- підтвердження встановлення скороченого робочого часу неповнолітнім особам ОСОБА_19 (14 років) та ОСОБА_20 (16 років),
чим порушені вимоги частини 1, 2 статті 188, статті 189, статті 191, пункту 1 частини 1 статті 51 КЗпП України.».
За результатами інспекційного відвідування та на підставі вищезазначеного акту від 18.10.2019 року №ДН2791/1866/АВ, інспекторами праці Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області Драган Я.А. та Рашевською Н.О. у м. Кам`янському 18.10.2019 року складений припис №ДН2791/1866/АВ/П про усунення виявлених порушень, яким Товариство з обмеженою відповідальністю «ВПК-Агро» зобов`язано усунути такі порушення:
1. Допущено до роботи у ТОВ «ВПК-Агро» 19 осіб без укладення з ними трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінету Міністрів України, чим порушені вимоги частини 1 статті 21, частини 1, 3 КЗпП України. Строк усунення - до 01.11.2019 року.
2. З двома неповнолітніми особами, які були допущені до роботи у ТОВ «ВПК-Агро» ОСОБА_19 (14 років) та ОСОБА_20 (16 років) не укладений трудовий договір у письмовій формі, чим порушені вимоги пункту 5 частини 1 статті 24 КЗпП України. Строк усунення - до 01.11.2019 року.
3. ТОВ «ВПК-Агро» не було надано згоди одного із батьків або особи, що його замінює стосовно працюючої неповнолітньої особи ОСОБА_19 (14 років), чим порушені вимоги частини 1, 2 статті 188 КЗпП України. Строк усунення - до 01.11.2019 року.
4. ТОВ «ВПК-Агро» не було надано документів, де б обліковувалися працівники, які не досягли вісімнадцяти років, із зазначенням дати їх народження, чим порушено статтю 189 КЗпП України. Строк усунення - до 01.11.2019 року.
5. ТОВ «ВПК-Агро» не було надано підтверджуючих документів проходження медичного огляду до прийняття на роботу осіб молодше вісімнадцяти років: ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , чим порушено статтю 191 КЗпП України. Строк усунення - до 01.11.2019 року.
6. ТОВ «ВПК-Агро» не було надано підтвердження встановлення скороченого робочого часу неповнолітнім особам ОСОБА_19 (14 років) та ОСОБА_20 (16 років), чим порушено пункт 1 частини 1 статті 51 КЗпП України. Строк усунення - до 01.11.2019 року.
04.11.2019 у м. Кам`янському інспекторами праці Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області Драган Я.А. та Рашевською Н.О. складено акт №ДН2791/1866/АВ-ВП про відмову від підпису акту від 18.10.2019 №ДН2791/1866/АВ та припису від 18.10.2019 №ДН2791/1866/АВ/П.
У запиті адвокат зазначив, що 31.10.2019 ТОВ «ВПК-Агро» було отримано наступну поштову кореспонденцію: акт інспекційного відвідування від 18.10.2019 №ДН2791/1866/АВ у двох примірниках, припис про усунення порушень від 18.10.2019 №ДН2791/1866/АВ/П у двох примірниках; акт про неможливість проведення інспекційного відвідування від 10.10.2019 №ДН2791/1866/НД, вимогу про надання документів від 10.10.2019 №ДН2791/1866/НД; акт про неможливість інспекційного відвідування від 18.10.2019 №ДН2791/1866/НП, проте до акту інспекційного відвідування не додано матеріалів, складених під час інспекції, зокрема, письмових пояснень опитаних осіб та матеріалів аудіо-, фото-, відеофіксації, у зв`язку із чим, адвокатом була витребувана наступна інформація:
- копії особистих письмових пояснень зазначених на сторінках 4-8 акту осіб;
- інформацію, яка міститься в матеріалах, зафіксованих засобами відеотехніки в ході інспекційного відвідування, долучених до акту від 18.10.2019 №ДН2791/1866/АВ;
- копію листа Магдалинівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області від 10.09.2019 №К-531;
- інформацію, яка міститься у зверненні фізичної особи «N» від 12.09.2019;
- інші копії документів, зібраних у ході інспекційного відвідування.
Відповідь на запит надана Головним управління Держпраці у Дніпропетровській області за вих. №165 від 18.11.2019.
25.11.2019 року першим заступником начальника Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області Осадчим І.М., розглянувши справу про накладення штрафу на підставі акту інспекційного відвідування від 18.10.2019 року №ДН2791/1866/АВ у відношенні Товариства з обмеженою відповідальністю «ВПК-Агро», винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ДН2791/1866/АВ/ТД-ФС/574, якою на позивача накладено штраф у розмірі 2 378 610 грн.
25.11.2019 року першим заступником начальника Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області Осадчим І.М., розглянувши справу про накладення штрафу на підставі акту про неможливість проведення інспекційного відвідування від 18.10.2019 року №ДН2791/1866/НП у відношенні Товариства з обмеженою відповідальністю «ВПК-Агро», винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ДН2791/1866/НП/СПТД-ФС/575, якою на позивача накладено штраф у розмірі 417 300 грн.
Не погоджуючись із постановами про накладення штрафу, позивач звернувся із цим позовом до адміністративного суду.
Вирішуючи заявлений спір по суті, суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту 1 «Положення про Державну службу України з питань праці», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №96 (далі - Положення №96), Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.
Згідно пункту 2 Положення №96, Держпраці у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.
За приписами підпункту 9 пункту 4 Положення №96, Держпраці відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний контроль за дотриманням вимог законодавства про працю, зайнятість населення в частині дотримання прав громадян під час прийому на роботу та працівників під час звільнення з роботи; використання праці іноземців та осіб без громадянства; наймання працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця; дотримання прав і гарантій стосовно працевлаштування громадян, які мають додаткові гарантії у сприянні працевлаштуванню; провадження діяльності з надання послуг з посередництва та працевлаштування.
Підпунктом 6 пункту 4 Положення №96 встановлено, що Держпраці здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.
Державна служба України з питань праці (Держпраця) відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний контроль за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю (пп. 6 пункту 6 Положення №96).
Пунктом 7 Положення №96 передбачено, що Держпраця здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. На утворені територіальні органи Держпраці може покладати виконання завдань за міжрегіональним принципом.
У відповідності до зазначених норм Головному управлінню Держпраці в Дніпропетровській області делеговано повноваження щодо здійснення на території області державного контролю за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.
Процедуру проведення Управліннями Держпраці перевірки стану додержання законодавства про працю було визначено Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 №877-V (далі Закон №877) та «Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року №823 (далі Порядок №823).
Відповідно до абзацу 3 частини 1 статті 1 Закон №877 заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.
Згідно статті 259 Кодексу законів про працю України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Центральні органи виконавчої влади здійснюють контроль за додержанням законодавства про працю на підприємствах, в установах і організаціях, що перебувають у їх функціональному підпорядкуванні, крім органів доходів і зборів, які мають право з метою перевірки дотримання податкового законодавства здійснювати такий контроль на всіх підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування.
Згідно частини 4 статті 2 Закону №877 заходи контролю здійснюються, в тому числі органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.
Зазначені у частині 4 цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21,частини третьої статті 22 цього Закону.
У відповідності до вимог статті 10 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду (контролю), якщо:
державний нагляд (контроль) здійснюється з порушенням передбачених законом вимог щодо періодичності проведення таких заходів;
посадова особа органу державного нагляду (контролю) не надала копії документів, передбачених цим Законом, або якщо надані документи не відповідають вимогам цього Закону;
суб`єкт господарювання не одержав повідомлення про здійснення планового заходу державного нагляду (контролю) в порядку, передбаченому цим Законом;
посадова особа органу державного нагляду (контролю) не внесла запис про здійснення заходу державного нагляду (контролю) до журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) (за наявності такого журналу в суб`єкта господарювання);
тривалість планового заходу державного нагляду (контролю) або сумарна тривалість таких заходів протягом року перевищує граничну тривалість, встановлену частиною п`ятою статті 5 цього Закону, або тривалість позапланового заходу державного нагляду (контролю) перевищує граничну тривалість, встановлену частиною четвертою статті 6 цього Закону;
орган державного нагляду (контролю) здійснює повторний позаплановий захід державного нагляду (контролю) за тим самим фактом (фактами), що був (були) підставою для проведеного позапланового заходу державного нагляду (контролю);
органом державного нагляду (контролю) не була затверджена та оприлюднена на власному офіційному веб-сайті уніфікована форма акта, в якій передбачається перелік питань залежно від ступеня ризику;
у передбачених законом випадках посадові особи не надали копію погодження центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики з питань державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, або відповідного державного колегіального органу на здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю).
Суб`єкт господарювання, який вважає порушеним порядок та підстави призначення державного нагляду (контролю) щодо нього, має захищати свої права шляхом не допуску посадових осіб контролюючого органу до такого державного нагляду (контролю). Якщо ж допуск до державного нагляду (контролю) відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень законодавства, дотримання якого контролюється органом.
Допуск до державного нагляду (контролю) нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених органом при призначенні та/або проведенні державного нагляду (контролю).
Державний нагляд (контроль) здійснюється за принципами, зокрема, здійснення державного нагляду (контролю) лише за наявності підстав та в порядку, визначених законом (стаття 3 Закону №877).
30.08.2019 року набув чинності «Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю», який затверджений постановою Кабінетом Міністрів України від 21.08.2019 року №823 (далі Порядок №823). Суд застосовує редакцію документа, чинну на час виникнення спірних правовідносин.
Порядок №823 визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування), з урахуванням особливостей, визначених Конвенцією Міжнародної організації праці №81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, ратифікованою Законом України від 08.09.2004 №1985-IV, Конвенцією Міжнародної організації праці №129 1969 року про інспекцію праці в сільському господарстві, ратифікованою Законом України від 08.09.2004 №1986-IV, та Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».
Відповідно до пункту 2 Порядку №823 заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю здійснюються у формі інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.
Пунктом 5 Порядку №823 визначено, що інспекційні відвідування проводяться з таких підстав, у тому числі та не виключно: за зверненням працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю; за зверненням фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин; за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань виключно з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту.
Про проведення інспекційного відвідування інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі (пункт 8 Порядку №823).
Під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред`явити об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення. На вимогу об`єкта відвідування або уповноваженої ним посадової особи інспектор праці надає копію відповідного направлення на проведення інспекційного відвідування та вносить запис про проведення інспекційного відвідування до відповідного журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) об`єкта відвідування (за його наявності) перед наданням акта для підпису (пункт 9 Порядку №823).
Тривалість інспекційного відвідування, невиїзного інспектування не може перевищувати 10 робочих днів. Перебіг строку для проведення інспекційного відвідування, невиїзного інспектування починається з дня, наступного за днем надання об`єктом відвідування документів і пояснень, необхідних для їх проведення (пункт 10 Порядку №823).
Відповідно до пункту 11 Порядку №823 інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно без попереднього повідомлення мають право:
1) під час проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин за наявності підстав, визначених пунктом 5 цього Порядку, о будь-якій годині доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця;
2) ознайомлюватися з будь-якими книгами, реєстрами та документами, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, невиїзного інспектування, з метою перевірки їх відповідності нормам законодавства та отримувати завірені об`єктом відвідування їх копії або витяги;
3) наодинці або у присутності свідків ставити керівнику та/або працівникам об`єкта відвідування, іншим особам, що володіють необхідною інформацією, запитання, що стосуються законодавства про працю, отримувати із зазначених питань усні та/або письмові пояснення;
4) за наявності ознак кримінального правопорушення та/або створення загрози безпеці інспектора праці залучати працівників правоохоронних органів;
5) на надання робочого місця з можливістю ведення конфіденційної розмови з працівниками щодо предмета інспекційного відвідування;
6) фіксувати проведення інспекційного відвідування, у тому числі з питань виявлення неоформлених трудових відносин, засобами аудіо-, фото- та відеотехніки;
7) отримувати від органів державної влади, об`єктів відвідування інформацію та матеріали, необхідні для проведення інспекційного відвідування, невиїзного інспектування.
Вимога інспектора праці про надання об`єктом відвідування для ознайомлення документів та/або їх копій або витягів з документів, пояснень, доступу до всіх видів приміщень, організації робочого місця, внесена в межах повноважень, є обов`язковою для виконання (пункт 12 Порядку №823).
За рішенням керівника органу контролю або його заступника, погодженим з об`єктом відвідування, інспектори праці за наявності підстав, визначених підпунктами 1, 4-11 пункту 5 цього Порядку, можуть проводити невиїзні інспектування у приміщенні відповідного органу контролю на підставі документів та пояснень, наданих об`єктом відвідування (пункт 15 Порядку №823).
Згідно із пунктом 16 Порядку №823 у разі створення об`єктом відвідування перешкод у діяльності інспектора праці (відмова у допуску до проведення відвідування (ненадання інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування; перешкода в реалізації інших прав, передбачених пунктом 11 цього Порядку), відсутності об`єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням (адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, інших документах, що стали підставою для проведення відвідування), відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, перевищення строків проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, визначених пунктом 10 цього Порядку, складається акт про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування із зазначенням відповідних підстав, який у разі можливості підписується об`єктом відвідування або іншою уповноваженою ним особою.
У разі відсутності/ненадання документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, об`єкту відвідування надсилається копія акта про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування та письмова вимога із зазначенням строку поновлення та/або надання документів. На час виконання такої вимоги строк проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування зупиняється (пункт 18 Порядку №823).
За результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт інспекційного відвідування (невиїзного інспектування), і в разі виявлення порушень вимог законодавства про працю - припис щодо їх усунення (пункт 19 Порядку №823).
Акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та об`єктом відвідування або уповноваженою ним особою (пункт 20 Порядку №823).
Припис є обов`язковою для виконання у визначені строки письмовою вимогою інспектора праці про усунення об`єктом відвідування порушень вимог законодавства про працю, виявлених під час інспекційного відвідування або невиїзного інспектування (пункт 23 Порядку №823).
Стан виконання припису перевіряється після закінчення зазначеного в ньому строку виконання. Якщо об`єкт відвідування не надав відповіді або надав її в обсязі, недостатньому для підтвердження факту виконання припису, проводиться інспекційне відвідування або невиїзне інспектування з підстави, наведеної у підпункті 11 пункту 5 цього Порядку (пункт 25 Порядку №823).
Заходи до притягнення об`єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності за використання праці неоформлених працівників вживаються одночасно із внесенням припису незалежно від факту усунення виявлених порушень у ході інспекційного відвідування або невиїзного інспектування (пункт 29 Порядку №823).
Пунктом 1 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 №509 (далі Порядок №509) передбачено, що він визначає механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною 2 статті 265 КЗпП та частинами 2-7 статті 53 Закону України «Про зайнятість населення».
Згідно з пунктом 2 Порядку №509 штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками.
Уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акта приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу (пункт 3 Порядку №509).
Пунктом 6 Порядку №509 передбачено, що про розгляд справи уповноважені посадові особи письмово повідомляють суб`єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.
Відповідно до приписів пункту 7 Порядку №509, справа розглядається за участю представника суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду.
Таким чином, аналіз зазначених правових норм свідчить про те, що уповноважена особа вправі розпочати розгляд справи про накладення штрафу за умови встановлення факту повідомлення суб`єкта господарювання чи роботодавця про розгляд справи не пізніше ніж за 5 днів до дати такого розгляду в один із способів, що передбачений пунктом 6 Порядку №509.
За загальним правилом справа повинна розглядатися за участю представника суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Можливість розгляду справи без їх участі чітко обмежена наявністю інформації про повідомлення вказаних осіб відповідно до пункту 6 Порядку №509 та відсутністю обґрунтованого клопотання про відкладення розгляду справи.
Судом встановлено, що 25.11.2019 відбувся розгляд справи про накладення на позивача штрафів, за результатами якого винесені оскаржувані постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ДН2791/1866/АВ/ТД-ФС/574 у розмірі 2 378 610,00 грн. та №ДН2791/1866/НП/СПТД-ФС/575 у розмірі 417 300,00 грн.
Суд вважає за необхідне зазначити, що, як було з`ясовано під час судового розгляду, доказів повідомлення позивача про розгляд справи про притягнення до відповідальності та накладення штрафу не надано. В судовому засіданні представник відповідача зазначив, що підтверджуючих такі обставини документів немає.
Таким чином, суд зауважує, що неповідомлення позивача про час та місце розгляду справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю порушило права останнього на участь в процесі прийняття рішення, позбавило права на заслуховування позиції позивача та на подання відповідних клопотань та доказів, які передбачені пунктом 8 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 №509.
У судовому засіданні судом були допитані свідки:
1) Гавриленко Олександр Анатолійович директор Товариства з обмеженою відповідальністю «ВПК-Агро», який по суті заданих питань пояснив, що він є директором товариства з 2010 року. 03.10.2019 було розпочато інспекційне відвідування, йому під підпис була вручена вимога про надання необхідних для проведення інспекційного відвідування документів. 04.10.2019 усі витребувані документи були зібрані та ОСОБА_1 очікував прибуття інспекторів для продовження перевірки, проте вони не прибули, зібрані документи не направлені поштою, оскільки позивач очікував прибуття інспекторів для проведення перевірки на місці здійснення господарської діяльності. Під час опитування зазначених у акті осіб директор та/або інші працівники підприємства присутніми не були. Матеріали опитування, а також акти від 11.10.2019 та 18.10.2019 для ознайомлення та підпису надані не були. ОСОБА_1 перевіряючим був наданий номер власного телефону для зв`язку, однак, ніхто йому не телефонував. Жодних документів, окрім вимоги від 03.10.2019 та направлення на проведення інспекційного відвідування, не отримував. З опитаних 19-ти осіб частина є співробітниками підприємства, щодо інших він не знає, можливо вони є співробітниками підприємств, які надають позивачу послуги з прибирання, відвантаження, тощо.
2) ОСОБА_21 заступник начальника відділу з питань додержання законодавства про працю, яка по суті заданих питань пояснила наступне: 03.10.2019 спільно із відділом поліції з торгівлі людьми було проведено інспекційне відвідування. Інспектор Рашевська Н.О. знаходилась на полі, а ОСОБА_21 в периметрі, після чого прийшли до кабінету, де склали перелік-вимогу від 03.10.2019. Наступного дня 04.10.2019 зателефонував юрист Раневський і повідомив, що буде направляти документи. 05.10.2019 електронним зв`язком надано копію паспорту ОСОБА_1 , у подальшому декілька разів телефонував юрист повідомляв, що надасть документи, та не надав. Усно було повідомлено підприємство, що очікуються документи для проведення інспекційного відвідування. На підприємстві були лише один раз - 03.10.2019, більше виїзд не здійснювали. На питання суду - як було встановлено, що вказані працівники працювали саме на полях позивача, - свідок відповіла опитували співробітників. На питання суду - як було встановлено особу опитаних громадян - свідок відповіла поліція встановлювала осіб, а ми - факт трудових відносин, чи правдиві прізвища не можу сказати. На питання суду - чому не вручили акти особисто - свідок відповіла оскільки не було бажання отримати у позивача.
Також, суд зазначає, що у судовому засіданні було досліджено відеозапис, здійснений інспекторами праці під час інспекційного відвідування, з якого не представляється можливим встановити, де саме була проведена зйомка, де виконуються роботи зазначеними особами, та встановити факт порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «ВПК-Агро» законодавства про працю.
Отже, судом з матеріалів справи та наданих представниками сторін та свідками пояснень встановлено, що інспектори праці за весь час інспекційного відвідування були на підприємстві лише один день 03.10.2019, належних заходів щодо отримання визначених вимогою від 03.10.2019 документів, а також для фактичного проведення інспекційного відвідування не вживали.
З матеріалів справи вбачається, що під час інспекційного відвідування інспекторами праці складено наступні акти:
- від 10.10.2019 №ДН2791/1866/НД про неможливість проведення інспекційного відвідування Товариства з обмеженою відповідальністю «ВПК-Агро», місце складання м. Кам`янське;
- від 18.10.2019 №ДН2791/1866/НП про неможливість проведення інспекційного відвідування Товариства з обмеженою відповідальністю «ВПК-Агро», місце складання м. Кам`янське;
- від 18.10.2019 №ДН2791/1866/АВ інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю, згідно якого у період з 03.10.2019 по 18.10.2019 проведено невиїзне інспекційне відвідування Товариства з обмеженою відповідальністю «ВПК-Агро» та встановлені порушення законодавства про працю, місце складання м. Кам`янське.
Таким чином, суд зазначає, що інспекторами праці Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області в один день складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування та акт інспекційного відвідування юридичної особи, які, на думку суду, є взаємовиключними та свідчать про неналежне виконання відповідними інспекторами посадових обов`язків.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що постанова про накладення штрафу №ДН2791/1866/НП/СПТД-ФС/575 є необґрунтованою, оскільки інспекторами не вжито належних заходів для отримання документів та інформації, що були витребувані вимогою від 03.10.2019.
Поряд з цим, постанова №ДН2791/1866/АВ/ТД-ФС/574 була прийнята без урахування усіх обставин, що мають значення для розгляду справи.
Статтею 6 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
У рішенні від 20.10.2011 року у справі «Рисовський проти України» (п.70, п.71) Європейський Суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування», який, зокрема, передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. Суд зазначив, що на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.
Резолюцією Комітету Міністрів Європи 77 (31) від 28.09.1977 року «Про захист особи відносно актів адміністративних органів» урядам держав-членів рекомендовано керуватися у своєму праві й адміністративній практиці принципами, які наводяться у додатку до резолюції. Ці принципи застосовуються для захисту осіб, як фізичних, так і юридичних, в адміністративних процедурах відносно будь-яких індивідуальних заходів або рішень, які були прийняті в ході здійснення публічної влади і які за своїм характером безпосередньо впливають на їхні права, свободи або інтереси (адміністративні акти).
Такими принципами, згідно з додатком до Резолюції, зокрема, є:
- право бути вислуханим, що означає, що щодо будь-якого адміністративного акта, який за своїм характером може несприятливо впливати на права, свободи або інтереси особи, така особа може пред`явити факти й аргументи та, у відповідних випадках, докази, що будуть враховані адміністративним органом;
- виклад мотивів, що означає, що якщо адміністративний акт є таким, що за своїм характером несприятливо впливає на права, свободи або інтереси особи, така особа отримує інформацію про мотиви, на яких він ґрунтується. Інформація про мотиви зазначається в акті або передається відповідній особі, за її запитом, у письмовій формі протягом розумного строку.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Приписами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд зазначає, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів правомірність своїх дій. Натомість, позивачем доведено та підтверджено належними доказами обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що постанови про накладення штрафу уповноваженими особами від 25.11.2019 року №ДН2791/1866/АВ/ТД-ФС/574, №ДН2791/1866/НП/СПТД-ФС/575 прийняті Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області протиправно, відтак, підлягають скасуванню.
Щодо заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ВПК-Агро» про розподіл судових витрат від 05.02.2020 року, у якій позивач просить стягнути на його користь суму витрат у загальному розмірі 51 786,30 грн., з яких судовий збір у розмірі 19 786,30 грн. та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 32 000,00 грн., суд зазначає наступне.
Частиною 1 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно частини 3 цієї статті до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Відповідно до положень статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України:
1. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
2. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
3. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
4. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
5. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
За подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру Товариством з обмеженою відповідальністю «ВПК-Агро» сплачено судовий збір у розмірі 19 210,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 18.12.2019 №361.
Сума судового збору розрахована та сплачена у 10-кратному розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб (10 х 1 921,00 грн.), оскільки з урахуванням ціни позову 2 795 910,00 грн. (2 378 610,00 грн. + 417 300,00 грн.) 1,5 відсотка ціни позову становить 41 938,65 грн., що перевищує встановлену Законом України «Про судовий збір» ставку для адміністративних позовів майнового характеру, поданих юридичними особами.
Витрати на професійну правничу допомогу визначені позивачем у розмірі 32 000,00 грн. на підставі наступного.
Товариством з обмеженою відповідальністю «ВПК-Агро» з АО «Легарт» укладено договір про надання правової допомоги від 07.11.2019 №31/19 та завдання до нього від 16.12.2019 №02, предметом якого є надання правової допомоги ТОВ «ВПК-Агро» у зв`язку з оскарженням в судовому порядку постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ДН2791/1866/АВ/ТД-ФС/574 та постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ДН2791/1866/НП/СПТД-ФС/575, прийнятих Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області 25.11.2019.
У завданні від 16.12.2019 №02 до договору сторонами погоджено розмір гонорару (винагороди) АО «Легарт» за даним завданням, який складається з трьох частин та визначається як:
- 12 000,00 грн. - за складання позовної заяви про визнання протиправними і скасування постанов про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 25.11.2019 №ДН2791/1866/АВ/ТД-ФС/574 та №ДН2791/1866/НП/СПТД-ФС/575, та подання її до Дніпропетровського окружного адміністративного суду;
- 4 000,00 грн. - за складання заяви про забезпечення позову про визнання протиправними і скасування постанов про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 25.11.2019 №ДН2791/1866/АВ/ТД-ФС/574 та №ДН2791/1866/НП/СПТД-ФС/575, та подання її до Дніпропетровського окружного адміністративного суду;
- 16 000,00 грн. - за представництво інтересів ТОВ «ВПК-Агро» в судових засіданнях Дніпропетровського окружного адміністративного суду під час розгляду позовної заяви про визнання протиправними і скасування постанов про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 25.11.2019 №ДН2791/1866/АВ/ТД-ФС/574 та №ДН2791/1866/НП/СПТД-ФС/575з усіма правами, які надані позивачу, як стороні по справі відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України.
Надання правничої допомоги та оплата гонорару за її надання підтверджується наступними доказами:
- договором про надання правової допомоги від 07.11.2019 №31/19;
- завданням від 16.12.2019 №02 до договору про надання правової допомоги від 07.11.2019 №31/19;
- рахунком-фактурою від 24.12.2019 №31/19-02 на суму 12 000,00 грн;
- рахунком-фактурою від 24.12.2019 №31/19-03 на суму 4 000,00 грн;
- рахунком-фактурою від 27.01.2020 №31/19-04 на суму 16 000,00 грн;
- платіжним дорученням від 15.01.2020 №1407 на суму 12 000,00 грн;
- платіжним дорученням від 15.01.2020 №1406 на суму 4 000,00 грн;
- платіжним дорученням від 31.01.2020 на суму 16 000,00 грн;
- актом від 05.02.2020 №02 надання правової допомоги до договору про надання правової допомоги від 17.11.2019 №31/19.
З огляду на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, з урахуванням складності справи, ціни позову та значення справи для позивача, відповідно до статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, суд присуджує вказані витрати позивачу за рахунок відповідача.
За таких обставин, підлягають стягненню з бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області на користь позивача понесені ним судові витрати в загальному розмірі 51 786,30 грн.
Керуючись статтями 242-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ВПК-Агро» до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування постанов задовольнити повністю.
Визнати протиправними та скасувати постанови про накладення штрафу від 25.11.2019 року №ДН2791/1866/АВ/ТД-ФС/574, №ДН2791/1866/НП/СПТД-ФС/575.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складений 17.02.2020 року.

Суддя В.В. Кальник