Справа № 199/692/20
Суддя: Спаї В. В.
Дата ухвалення: 2020-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 199/692/20
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

20.02.2020 м. Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Спаї В.В., ознайомившись із матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради та Інспектора з паркування відділу контролю за стоянкою і зупинкою інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Колісника Ігоря Івановича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із даною позовною заявою, яка ухвалою судді від 05 лютого 2020 року була залишена без руху як така, що не відповідає вимогам, викладеним у ст. 161 КАС України, з наданням строку для виправлення недоліків.

Приймаючи рішення про залишення позовної заяви без руху було враховано, що відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

На підставі оскаржуваної постанови встановлено, що на позивача накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 152-1 КУпАП (порушення правил паркування транспортних засобів та порушення правил обладнання майданчиків для платного паркування транспортних засобів).

Вказана стаття міститься в гл. 11 КУпАП «Адміністративні правопорушення в галузі житлових прав громадян, житлово-комунального господарства та благоустрою».

Тобто, позивачем було подано до суду позовну заяву щодо оскарження постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, яку може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), та як вбачається з наданих матеріалів, оскаржувана постанова була винесена 19 грудня 2019 року, проте, до суду з позовом про оскарження вказаної постанови позивач звернувся лише 31 січня 2020 року, при цьому не надавши заяви про поновлення пропущеного строку та докази поважності причин його пропуску.

18 лютого 2020 року до суду надійшла заява представника позивача на виконання вимог, викладених в ухвалі судді від 05 лютого 2020 року, в якій представник позивача з посиланнями на ст.ст. 289,291 КУпАП зазначив, що позивачем оскаржувану постанову від 19.12.2019 було отримано 29.01.2020, що підтверджується витягом із сайту Укрпошти, а також конвертом, направленим на адресу Ажмякової Т.Г. з оригіналом постанови, з якого вбачається, що постанова була відправлена нас адресу позивача лише 20.01.2020, у зв`язку з чим, на переконання позивача, постанова від 19.12.2019 набрала законної сили лише 29.01.2020, тобто з моменту вручення її позивачу, і десятиденний строк для оскарження вказаної постанови почався лише 29.01.2020, а тому позов до суду було подано без порушення строку звернення до суду для оскарження постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності, встановленого ст. 289 КУпАП.

Разом з тим, такі твердження представника позивача не є слушними, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 КАС України порядок здійснення адміністративного судочинства встановлюється Конституцією України, цим Кодексом та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Так, статтею 286 КАС України визначено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Зокрема, ч. 2 ст. 286 КАС України передбачено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

В свою чергу, ч. 6 ст. 161 КАС України встановлює обов`язок для позивача у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відтак, додання до позову заяви про поновлення цього строку та доказів поважності причин його пропуску є обов`язком позивача, а не правом.

Втім, вказані норми КАС України залишилися поза увагою позивача, який помилково вважав, що строк оскарження до суду постанови про притягнення до адміністративної відповідальності слід рахувати саме відповідно до норм КУпАП, тоді як адміністративне судочинство в судах здійснюється згідно норм КАС України, що стало наслідком невиконання позивачем обов`язку в частині надання до позову заяви про поновлення цього строку та доказів поважності причин його пропуску.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Отже, беручи до уваги, що позивачем не були виконані вимоги зазначені в ухвалі судді від 05 лютого 2020 року, суддя, керуючись п. 1 ч. 4 ст. 169 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради та Інспектора з паркування відділу контролю за стоянкою і зупинкою інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Колісника Ігоря Івановича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення повернути позивачеві без розгляду.

Роз`яснити, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала підписана 20 лютого 2020 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська або безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя В.В. Спаї