Справа № 946/7415/19
Суддя: Грубіян Л. І.
Дата ухвалення: 2020-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 946/7415/19
Провадження № 2-а/946/19/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2020 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої судді Грубіян Л.І.,

при секретарі Івановій Л.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїл адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора відділу з організації несення служби в м. Ізмаїл Управління патрульної поліції в Одеській області сержанта поліції 1 батальйону 1 роти Маринеску Івана Андрійовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Головне управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №1594690 від 06.10.2019 року,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора відділу з організації несення служби в м. Ізмаїл Управління патрульної поліції в Одеській області сержанта поліції 1 батальйону 1 роти Маринеску І.А., третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Головне управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №1594690 від 06.10.2019 року у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. за вчинення правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Свої вимоги мотивує тим, що 06.10.2019 року в м. Ізмаїл по вул. Савицького, 74 був зупинений працівником поліції Маринеску І.А., який виніс відносно позивача постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №1594690 від 06.10.2019 року.

Суть викладена в цій постанові нібито скоєного правопорушення полягає в наступному: 06.10.2019 року о 21:18 годині в м. Ізмаїлі по вул. Савицького навпроти будинку №74 керував автомобілем ВАЗ 2105 д/з НОМЕР_1 водій керував ТЗ без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби у зв`язку, чим порушив п. 19.1 .а ПДР - порушення водіями транспортного засобу використання освітлювальних приладів в темну пору, в умовах недостатньої видимості в тунелях.

З вказаною постановою позивач повністю не згодний, вважає дії працівника поліції незаконними за наступними підставами.

Під час його зупинки на вимогу працівника поліції, сам поліцейський був зайнятий спілкування з водієм іншого автомобіля, який він зупинив. Після того, як він завершив розмову та водій зупиненого автомобіля поїхав, він підійшов до позивачата повідомив, що він рухався із вимкненими світловими засобами та ним буде винесена постанова про накладення стягнення. Позивач завів автомобіль та переконавшись, що світлові прибори працюють, тоді попросив у працівника поліції докази його правопорушення, у зв`язку з тим, що рухався з працюючими світловими приладами. Працівник поліції сказав, що все зафіксоване регістратором, але відмовився показувати ці докази.

Крім того, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності серії ЕАК № 1594690 від 06.10.2019 року не містить в собі не встановлених обставин при розгляді справи, а ні зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення, оскільки в жодному нормативно-правовому акті не передбачено в диспозиції статті правопорушення. Вказана постанова не відповідає вимогам ст. 284 КУпАП, а саме постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху обов`язково повинна містити відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис. У зв`язку з цим, позивач вважає, що постанова незаконна, винесена з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим, вказана постанова підлягає скасуванню.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 заперечував проти адміністративного позову, та пояснив, що ОСОБА_1 дійсно рухався із вимкненими світловими засобами, це також зафіксовано регістратором, в останнє судове засідання 20.02.2020 року відповідач не з`явився про час слухання справи сповіщений належним чином, при чина неявки суду не відома.

Представник Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції не з`явився, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином, про причини неявки не повідомив, надав письмові пояснення щодо позову, згідно яких просив відмовити в задоволенні позову в зв`язку з тим, що факт порушення ПДР позивачем було зафіксовано відео реєстратором зі службового автомобіля.

Згідно ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача,відповідача суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що 06.10.2019 року інспектором відділу з організації несення служби в м. Ізмаїл Управління патрульної поліції в Одеській області сержанта поліції 1 батальйону 1 роти Маринеску Івана Андрійовича відносно ОСОБА_1 була складена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 1594690 від 06.10.2019 року, якою на підставі ч. 2 ст. 122 КУпАП застосовано до позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

З вищевказаної постанови від 06.10.2019 року вбачається, що ОСОБА_1 06 жовтня о 21:18 годині в м. Ізмаїлі по вул. Савицького навпроти будинку №74 керував автомобілем ВАЗ 2105 д/з НОМЕР_1 водій керував ТЗ без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби зв`язку, чим порушив п. 19.1 .а ПДР - порушення водіями транспортного засобу використання освітлювальних приладів в темну пору, в умовах недостатньої видимості в тунелях, чим скоїв правопорушення передбачене ч.2 ст.122 КУпАП .

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що 06.10.2019 року автомобіль марки «ВАЗ 2105» рухається в темну пору з увімкненим ближнім світла фар.

Сторони не наполягали на проведені авто- технічної експертизи.

Частина 2 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

З постанови відповідача від 06.10.2019 року вбачається, що в постанові не був зазначений технічний засіб, яким здійснено відеозапис.

Згідно п. 19.1 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р.№ 1306 зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2013 р. №111, у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої: а) на всіх механічних транспортних засобах - фари ближнього (дальнього) світла; б) на мопедах (велосипедах) і гужових возах (санях) - фари або ліхтарі; в) на причепах та транспортних засобах, що буксируються, - габаритні ліхтарі. Примітка. В умовах недостатньої видимості на механічних транспортних засобах дозволяється замість фар ближнього (дальнього) світла ввімкнути протитуманні фари.

В оскаржуваній постанові відповідачем зазначено, що позивач керував автомобілем транспортним засобом «ВАЗ 2105», номерний знак НОМЕР_2 без ввімкненого ближнього світла фар у період недостатньої видимості, дії позивача були кваліфіковані за ч.2 ст.122 КУпАП

Відповідно до приписів ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, на відповідача ОСОБА_2 як на суб`єкта владних повноважень покладається обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, в основу якого було покладено, доведений на його думку факт того що позивач рухався із вимкненими світловими засобами.

Відповідно до ст.ст. 31, 40 Закону України «Про Національну поліцію», Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої Наказом Департаменту патрульної поліції від 03.02.2016 №100, поліція використовує технічні засоби - нагрудні відеокамери (відеореєстратори).

Використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) як превентивного поліцейського заходу є важливим елементом функціонування патрульної поліції, покликаним гарантувати чесність, відкритість та антикорупційну спрямованість діяльності патрульної поліції (п. 1.3 Розділу І Інструкції).

Відповідно до п.3.3. Розділу III вищенаведеної Інструкції нагрудна відеокамера (відеореєстратор) повинна активовуватись працівником патрульної поліції та знаходитись у режимі відеозйомки при будь-якому контакті з особами, зокрема, але не виключно: при оформленні дорожньо-транспортної пригоди; при перевірці документів; при поверхневому огляді; при загрозі використання фізичної сили, спеціальних засобів або вогнепальної зброї; при наданні допомоги особам; у випадках, коли усвідомлення особою факту відео фіксації її поведінки може сприяти вирішенню конфліктної ситуації.

В судовому засіданні позивач заперечував той факт, що 06.10.209 року він керував ТЗ та рухався без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби.

З матеріалів справи вбачається, що доказами винності позивача у вчиненні правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП є лише постанова у справі про адміністративне правопорушення. В той час, як відповідачем не залучено жодного свідка або іншого учасника дорожнього руху, чи будь-яких інших доказів передбачених ст.251 КУпАП.

Одна тільки постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Відповідна позиція викладена в постанові Верховного суду від 26.04.2018 року у справі № 338/1/17, № рішення 73700340, головуючий Стрелець Т.Г.

Враховуючи, що відповідачем ОСОБА_2 не було надано жодного допустимого, достовірного та достатнього доказу, який міг би підтвердити правомірність оскаржуваного позивачем рішення, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 1594690 від 06.10.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 241, 268, 269, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області 08.10.1998 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) до інспектора відділу з організації несення служби в м. Ізмаїл Управління патрульної поліції в Одеській області сержанта поліції 1 батальйону 1 роти Маринеску Івана Андрійовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Головне управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 1594690 від 06.10.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП про накладення адміністративного стягнення в розмірі 425,00 грн. і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване рішення, протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя: Л.І.Грубіян