Справа № 183/5254/19
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2020-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 лютого 2020 року Справа № 183/5254/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кальника В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення м. Новомосковська Виконавчого комітету Новомосковської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
16.12.2019 року за підсудністю з Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення м. Новомосковська Виконавчого комітету Новомосковської міської ради, в якій позивачка просила:
- визнати протиправними дії Комісії Управління праці та соціального захисту населення м. Новомосковська стосовно відмови в призначенні житлової субсидії, прийнятої за результатами розгляду заяви позивачки про призначення житлової субсидії на 2019 рік та скасувати рішення Управління праці та соціального захисту населення м. Новомосковська Виконавчого комітету Новомосковської міської ради щодо відмови у призначенні житлової субсидії, прийняте за результатами розгляду її заяви про призначення житлової субсидії від 05.04.2019 року;
- зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення м. Новомосковська повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення житлової субсидії.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10.12.2018 року позивачка звернулася до відповідача із заявою щодо призначення субсидії для відшкодування витрат на оплату ЖКП та отримала 05.04.2019 року повідомлення, з якого вбачається, що з 01.12.2018 року субсидія не буде нараховуватися з урахуванням положень абзацу 6 пункту 9 Постанови Кабінету Міністрів України № 848 від 21.10.1995 року, якою затверджене Положення про порядок призначення житлової субсидії. Проте, позивачка не погоджується з таким рішенням, оскільки відповідач під час розгляду її заяви повинен був врахувати фактичне непроживання ОСОБА_2 чи інших осіб в її житловому приміщенні, і не включати останнього до складу домогосподарства, і, як наслідок, не враховувати його доходи під час призначення житлової субсидії позивачці.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.12.2019 року відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.
Управлінням праці та соціального захисту населення м. Новомосковська Виконкому Новомосковської міської ради 03.10.2019 року отримано копію ухвали суду про відкриття провадження по справі та копію позову разом із копіями доданих до нього документів.
16.10.2019 року на адресу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від відповідача надійшов відзив щодо заявлених позовних вимог, в якому відповідач просив суд відмовити у задоволенні позову.
В обґрунтування посилався на те, що позивачці було відмовлено в призначенні субсидії відповідно до абзацу 6 пункту 9 Положення № 848 в редакції на момент виникнення спірних правовідносин, оскільки відсутня інформація про доходи синів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 за період з 01.04.2018 року по 30.09.2018 року. Крім того, у відзиві зазначено, що не існує Комісії Управління праці та соціального захисту населення м. Новомосковська Виконавчого комітету Новомосковської міської ради, рішення якої просить скасувати позивачка, натомість рішення від 05.04.2019 року було прийнято Комісією з розгляду спірних та неврегульованих питань, що виникають під час призначення населенню соціальних допомог, житлових субсидій, пільг, призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.
Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 10.12.2018 року ОСОБА_1 звернулася до Управління праці та соціального захисту населення м. Новомосковська із заявою № 1600 про призначення житлової субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива. Також, в заяві зазначено, що субсидія необхідна задля користування послугами газопостачання, централізованого постачання гарячої води та водовідведення.
Позивачкою були надані відповідачу: довідка про склад сім`ї від 23.11.2018 року, з якої вбачається, що в домоволодінні, яке розташоване за адресою АДРЕСА_1 зареєстровано 6 осіб; акт від 21.11.2018 року, засвідчений головою квартального комітету № 8, зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 і ОСОБА_6 на даний момент не проживають за адресою: АДРЕСА_1 ; акт від 28.11.2018 року, складений ОСББ, на підтвердження фактичного проживання без реєстрації ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 ; акт від 27.11.2018 року, складений ОСББ, на підтвердження факту проживання без реєстрації ОСОБА_9 і ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_3 ; акт від 28.11.2018 року, складений квартальним комітетом № 8, про те, що ОСОБА_4 фактично проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_4 .
Зі змісту заяви від 10.12.2018 року вбачається, що позивачка просила питання про призначення субсидії розглянути комісією по розгляду спірних та неврегульованих питань, що виникають під час призначенню населенню житлової субсидії без урахування окремих осіб з числа зареєстрованих (враховуючи норми щодо отримання доходів та перебування за кордоном).
Одночасно із подачею заяви, позивачкою також були подані декларація про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, з якої вбачається, що до складу домогосподарства, крім неї, також входять зареєстровані, але такі, що не проживають - колишній чоловік ОСОБА_4 , сини ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та онуки ОСОБА_5 , ОСОБА_6
Розділ ІІ Декларації «Дані про членів сім`ї зі складу домогосподарства незалежно від реєстрації їхнього місця проживання (фактичного місця проживання)» наявна інформація про двох невісток ОСОБА_10 і ОСОБА_7
В розділі ІІІ Декларації «Дані про види та суми доходів осіб, які входять до складу домогосподарства, а також членів осіб зі складу домогосподарства незалежно від реєстрації їхнього місця проживання (фактичного проживання), інформація про які відсутня в Державному реєстрі фізичних осібплатників податків та застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування» зазначено, що доходу не має, так само, як і відсутні показники в проділах IV і V.
Актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 15.01.2019 року № 124 рекомендовано призначити субсидію без урахування фактично не проживаючих осіб з числа зареєстрованих, оскільки в результаті обстеження встановлено, що заявниця мешкає одна і разом з нею зареєстровані діти й онуки, які не проживають.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з наступного.
В абзаці 6 пункту 9 Постанови Кабінету Міністрів України № 848 від 21.10.1995 року з подальшими змінами про затвердження Положення про порядок призначення житлових субсидій визначено, що у разі коли у складі домогосподарства кількість фактично проживаючих зареєстрованих членів домогосподарства є меншою за кількість членів домогосподарства, зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку), за рішенням комісії соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування розраховуються на фактично проживаючих зареєстрованих за даною адресою членів домогосподарства. Рішення комісії в такому випадку приймається з урахуванням норм, зазначених в абзаці одинадцятому пункту 7 цього Положення.
В абзаці одинадцятому пункту 7 Положення визначено, що житлову субсидію за рішенням комісії не може бути призначено у разі, коли у члена домогосподарства або у члена сім`ї особи із складу домогосподарства доходи, які враховуються під час призначення житлової субсидії, були такими, що зазначені в абзацах другому - четвертому підпункту 3 пункту 6 цього Положення, і такі особи перебували за кордоном сукупно більше 60 днів протягом періоду, за який враховуються доходи для призначення житлової субсидії (крім випадку, зазначеного в абзаці четвертому пункту 7 цього Положення, а також якщо працездатні особи в період, за який враховуються доходи для призначення житлової субсидії, документально підтвердили шляхом надання легалізованих в Україні документів набуття страхового стажу в інших країнах, з якими укладено договори про соціальне забезпечення, перелік яких розміщується на офіційному веб-сайті Мінсоцполітики). До 60-денного періоду перебування за кордоном не включаються дні службового відрядження, лікування або навчання за кордоном, що підтверджується відповідними документами.
В абзацах другому - четвертому підпункту 3 пункту 6 Положення зазначено, що житлова субсидія не призначається (у тому числі на наступний період), якщо у складі домогосподарства або у складі сім`ї члена домогосподарства є особи, що досягли 18-річного віку станом на початок періоду, за який враховуються доходи для призначення житлової субсидії, і в цьому періоді: за інформацією ДФС, Пенсійного фонду України, у них взагалі відсутні доходи, які враховуються під час призначення житлової субсидії; або нарахований середньомісячний сукупний дохід менший, ніж розмір мінімальної заробітної плати, встановленої на початок періоду, за який враховуються доходи для призначення житлової субсидії; та/або ними або за них не сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі, не меншому від мінімального, сумарно протягом трьох місяців у періоді, за який враховуються доходи для призначення житлової субсидії (крім випадків, коли наявна заборгованість роботодавця із виплати заробітної плати та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за цих осіб).
Аналізуючи вищевказані норми Положення про порядок призначення житлових субсидій (абзац 6 пункту 9 Постанови Кабінету Міністрів України № 848 від 21.10.1995 року з подальшими змінами з відсилками на інші його пункти), можна дійти висновку, що комісія може прийняти рішення про призначення субсидії у разі, коли у складі домогосподарства кількість фактично проживаючих зареєстрованих членів домогосподарства є меншою за кількість членів домогосподарства, зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) з розрахунку соціальних норм житла та соціальних нормативів житлово-комунального обслуговування на фактично проживаючих зареєстрованих за даною адресою членів домогосподарства.
Разом з тим, законодавець визначив, що таке рішення приймається з урахуванням норм, зазначених в абзаці одинадцятому пункту 7 цього Положення, які, в свою чергу, передбачають підстави для відмови в призначенні субсидії, виходячи з доходів члена домогосподарства або члена сім`ї особи із складу домогосподарства, зокрема, якщо за інформацією ДФС, Пенсійного фонду України, у них взагалі відсутні доходи, які враховуються під час призначення житлової субсидії (абзац другий підпункт 3 пункт 6 Положення).
Відмовляючи позивачці у призначенні субсидії, відповідач обґрунтував таку відмову відсутністю інформації про доходи синів позивачки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 за період з 01.04.2018 року по 30.09.2018 року, і суд вважає таку відмову правомірною з огляду на те, що в поданій Декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, в розділі ІІІ, зазначено, що у осіб, які входять до складу домогосподарства, а також членів осіб зі складу домогосподарства незалежно від реєстрації їхнього місця проживання не має доходу, а отже, в даному випадку, відповідно до положень пункту 6 Положення, житлова субсидія не призначається.
Посилання позивачки на те, що відповідач повинен був врахувати фактичне непроживання ОСОБА_2 та інших осіб в житловому приміщенні ОСОБА_1 і не включати останнього до складу домогосподарства, не враховувати його доходи під час призначення житлової субсидії, суд оцінює критично, виходячи з того, що воно ґрунтується на вільному трактуванні Положення, адже в абзаці 6 пункту 9 Постанови Кабінету Міністрів України № 848 від 21.10.1995 року, з подальшими змінами про затвердження Положення про порядок призначення житлових субсидій чітко визначено про можливість прийняття позитивного рішення виключно з урахуванням норм, зазначених в абзаці одинадцятому пункту 7 цього Положення.
Посилання на пункт 7 Положення, який визначає, що за наявності умов, зазначених у пункті 6 цього Положення, житлову субсидію може бути призначено за рішенням комісії, виходячи з конкретних обставин, що склалися, крім випадків, зазначених у підпунктах 1 (за винятком житлових приміщень (будинків), на які оформлено два і більше окремі особові рахунки, за умови, що опалювальна площа частини житлового приміщення кожного домогосподарства, на яку призначається субсидія, не перевищує 120 кв. метрів для квартири, 200 кв. метрів для індивідуального будинку) і 7 пункту 6 цього Положення (за винятком осіб, які вважаються безвісно відсутніми за рішенням суду або мають правовий статус осіб, зниклих безвісти), суд також оцінює критично, оскільки сама по собі наявність акту обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства не є підставою для позитивного вирішення питання про призначення субсидії.
В цьому випадку визначено, що у разі, коли у члена домогосподарства або у члена сім`ї особи із складу домогосподарства доходи, які враховуються під час призначення субсидії, є такими, що зазначені в абзацах другому - четвертому підпункту 3 пункту 6 цього Положення, позитивне рішення комісії про призначення житлової субсидії може бути прийнято лише у разі, коли такі особи: або інші члени домогосподарства надають соціальні послуги, перебувають у місцях позбавлення волі, під домашнім арештом, перебувають у складних життєвих обставинах, викликаних тривалою хворобою, що підтверджується висновком лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я встановленого зразка, є алко- або наркозалежними, що підтверджується висновком лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я первинного рівня на підставі довідки встановленого зразка закладу охорони здоров`я, що провадить діяльність з надання наркологічної допомоги населенню, в якому особа перебуває на диспансерному обліку; в періоді, за який враховуються доходи, мали суму середньомісячної нарахованої заробітної плати менше від розміру мінімальної заробітної плати не більш як на 10 відсотків і при цьому єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування сплачено у розмірі, не меншому, ніж мінімальний, за всі місяці протягом зазначеного періоду; на момент призначення житлової субсидії сплачують (за них сплачено) єдиний соціальний внесок у розмірі, не меншому ніж мінімальний, протягом двох місяців підряд перед днем звернення за призначенням житлової субсидії або сплачують (за них сплачено) єдиний соціальний внесок у розмірі, не меншому ніж мінімальний, протягом двох місяців підряд перед місяцем, в якому житлова субсидія призначається без звернення громадянина. При цьому особі, яка працює за строковим трудовим договором, житлову субсидію за рішенням комісії може бути призначено лише у разі, коли строк дії строкового трудового договору є більшим, ніж строк, на який призначається житлова субсидія.
Таким чином, з огляду на те, що позивачкою для вирішення питання про призначення субсидії не надано доказів того, що особи, які зареєстровані, але фактично не проживають разом з нею за адресою домогосподарства, підпадають під категорії осіб, вказаних в абзаці 3 пункту 7 Положення, підстав для позитивного вирішення питання про призначення житлової субсидії з урахуванням відсутності у члена сім`ї особи зі складу домогосподарства доходів, зазначених в другому абзаці підпункту 3 пункту 6 Положення, не має.
За таких обставин, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення м. Новомосковська Виконавчого комітету Новомосковської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відтак, враховуючи, що суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову повністю, судові витрати, сплачені позивачем, не стягується за рахунок бюджетних асигнувань з Управління праці та соціального захисту населення м. Новомосковська Виконавчого комітету Новомосковської міської ради.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення м. Новомосковська Виконавчого комітету Новомосковської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Кальник