Справа № 280/651/19
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2020-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 лютого 2020 року м. Дніпросправа № 280/651/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),

суддів: Суховарова А.В., Ясенової Т.І.,

за участю секретаря судового засідання Троянова А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Мокрянський кам`яний кар`єр № 3»

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30 вересня 2019 року (суддя Батрак І.В., повний текст рішення складений 10 жовтня 2019 року) в адміністративній справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мокрянський кам`яний кар`єр № 3»

до Головного управління ДФС у Запорізькій області

про скасування податкового повідомлення-рішення, -

в с т а н о в и в :

До суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Мокрянський кам`яний кар`єр № 3», в якому позивач просить визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області від 06 листопада 2018 року № .

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 30 вересня 2019 року у задоволені позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що посадовими особами Головного управління ДФС у Запорізькій області було проведено планову документальну виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Мокрянський кам`яний кар`єр № 3» з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, військового збору за період з 01.07.2015 по 30.06.2018, та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 30.06.2018, за результатами якої складений відповідний Акт від 12.09.2018 № 79/08-01-13-06/25477298.

В ході перевірки встановлено порушення з боку ТОВ «Мокрянський кам`яний кар`єр № 3» пп. 168.1.2 п.168.1 ст.168, п.176.2 «а» ст. 176, п. 171.1, п. 171.2 «а» ст. 171 Податкового кодексу України, а саме за період з 01.06.2015 по 30.06.2018 підприємством несвоєчасно перераховано до бюджету податок на доходи осіб у сумі 115402,73 грн., у тому числі: за липень 2015 року у сумі 2333,90 грн., за вересень 2015 року у сумі 533,77 грн., за жовтень 2015 року у сумі 831,34 грн., за листопад 2015 року у сумі 248,62 грн., за грудень 2015 року у сумі 87,96 грн., за квітень 2016 року у сумі 1586,34 грн., за травень 2016 року у сумі 2782,15 грн., за червень 2016 року у сумі 2889,20 грн., за липень 2016 року у сумі 3153,79 грн., за серпень 2016 року у сумі 6784,89 грн., за вересень 2016 року у сумі 3066,01 грн., за жовтень 2016 року у сумі 1429,18 грн., за листопад 2016 року у сумі 7352,33 грн., за грудень 2016 року у сумі 105,61 грн., за квітень 2017 року у сумі 5130,95 грн., за травень 2017 року у сумі 7624,86 грн., за червень 2017 року у сумі 11040,38 грн., за липень 2017 року у сумі 1468,40 грн., за серпень 2017 року у сумі 2001,26 грн., за вересень 2017 року у сумі 8095,25 грн., за жовтень 2017 року у сумі 1327,07 грн., за листопад 2017 року у сумі 8900,19 грн., за січень 2018 року у сумі 1493,89 грн., за лютий 2018 року у сумі 6762,31 грн., за березень 2018 року у сумі 3048,10 грн., за квітень 2018 року у сумі 9410,57 грн., за травень 2018 року у сумі 11093,42 грн., за червень 2018 року у сумі 4820,99 грн.

На підставі Акту перевірки відповідачем 06 листопада 2018 року прийнято податкове повідомлення-рішення № , згідно з яким Товариству з обмеженою відповідальністю «Мокрянський кам`яний кар`єр № 3» збільшено податкове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб за штрафними (фінансовими) санкціями у сумі 83631,51 грн.

Підставою для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення стали висновки, викладені в акті перевірки, згідно з якими, при проведенні аналізу фінансової та бухгалтерської звітності платника податків, а саме, відомостей з нарахування заробітної плати, каси, банківських виписок, оборотно-сальдових відомостей по рахунку 6411 встановлено, що станом на 01.07.2015 кредиторська заборгованість по податку на доходи фізичних осіб становить 89775,35 грн., поточна заборгованість погашена у липні 2015 року. У періоді з 01.07.2015 по 30.12.2018 податок з доходів фізичних осіб на виплачений дохід нараховано у розмірі 9685642,53 грн., перераховано 9556218,20 грн. Станом на 30.06.2018 ТОВ «Мокрянський кам`яний кар`єр № 3» по рахунку 6411 обліковується кредиторська заборгованість із виплати до бюджету податку з доходів фізичних осіб у сумі 219199,68 грн., поточна заборгованість погашена у повному обсязі в липні 2018 року.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем під час розгляду адміністративної справи не спростовано висновки податкового органу, викладені в Акті перевірки в частині несвоєчасного перерахування до бюджету податку на доходи з фізичних осіб при виплаті заробітної плати найманим робітникам у періоді з 14.07.2015 по 01.06.2018 у розмірі 115 402,75 грн.

Проте колегія суддів доходить висновку про необґрунтованість таких висновків суду першої інстанції з огляду на наступне.

Порядок нарахування, утримання та сплати (перерахування) податку з доходів фізичних осіб до бюджету визначений статтею 168 Податкового кодексу України.

Відповідно до пп. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 ПК України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Згідно з пп. 168.1.2 п. 168.1 ст. 168 ПК України податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету.

Пунктом 168.1.5 пункту 168.1 статті 168 ПК України визначено, що якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду.

Як вбачається з матеріалів справи, податковий орган під час перевірки дійшов висновку про наявність у позивача станом на 01.07.2015 кредиторської заборгованості з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 89775,35 грн., яка була погашена у липні 2015 року. Станом на 30.06.2018 заборгованість позивача із виплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб становила 219199,68 грн., погашена у липні 2018 році.

При цьому перевіряючими була складена Довідка про нарахування та перерахування до бюджету податку з доходів фізичних осіб із заробітної плати працівників ТОВ «Мокрянський кам`яний кар`єр № 3» за період з 01.07.2015 по 30.06.2018, що є додатком № 1 до Акту перевірки.

В обґрунтування апеляційної скарги ТОВ «Мокрянський кам`яний кар`єр № 3» зазначає, що наведений у Додатку № 1 розрахунок ґрунтується на неповних та непорівняних між собою, а в деяких випадках недостовірних даних первинного та бухгалтерського обліку. Відповідно, висновки про порушення вимог податкового законодавства щодо правильності та своєчасності перерахування податку з доходів фізичних осіб у загальній сумі 115402,74 грн. є необґрунтованими.

Судом встановлено, що податковим органом у графі 13 в Додатку № 1 зазначено суму 89775,35 грн., як сальдо податкового зобов`язання станом на 01.07.2015.

При цьому, суд апеляційної інстанції погоджується з доводами апелянта, що розрахунок, наведений в Додатку № 1 до Акту перевірки, не містить інформації про виплачену заробітну плату, яка обліковувалася як заборгованість станом на 01.07.2015 та суми податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що виникає в момент такої виплати.

Так само, акт перевірки не містить інформації, з якого моменту та яким чином податковим органом визначено податковий борг з ПДФО у суму 89775,35 грн., при цьому представник відповідача у судовому засіданні також не навів жодних обґрунтованих пояснень щодо визначеної суми податкового зобов`язання.

Також відповідачем не надано на вимогу суду апеляційної скарги розрахунок заборгованості із відображенням узгодженої суми зобов`язання та даних щодо прострочення його сплати.

Разом з тим, ТОВ «Мокрянський кам`яний кар`єр № 3» до суду надано довідку про нарахування до бюджету податку з доходів фізичних осіб із заробітної плати працівників за період з 01.01.2015 по 30.06.2018, яка містить інформацію щодо суми виплаченої у липні 2015 року заробітної плати за червень 2015 року; момент виникнення податкових зобов`язань з виплаченої, у тому числі за червень 2015 року, заробітної плати та ПДФО, сальдо розрахунків з ПДФО, у тому числі станом на 01.07.2015.

При цьому позивач зазначає, що станом на 01.07.2015 ТОВ «Мокрянський кам`яний кар`єр № 3» мав переплату з ПДФО у розмірі 93405,57 грн.

З матеріалів справи можливо встановити, що за даними бухгалтерського обліку станом на 01.07.2015 невиплачена заробітна плата склала 1014124,40 грн., утриманий (нарахований) ПДФО - 183959,84 грн., що підтверджується відомостями з нарахування та виплати заробітної плати, книгами по рахунках № 66 «Розрахунки з персоналом» та № 6411 «Розрахунки з ПДФО».

Суд апеляційної інстанції знаходить обґрунтованими доводи апелянта, що для визначення фактичних податкових зобов`язань з ПДФО, необхідно з сальдо по бухгалтерському рахунку 6411 (89775,35 грн.) зняти ПДФО по невиплаченій заробітній платі (183180,92 грн.), а отже станом на 01.07.2015 стан розрахунків - переплата у сумі 93405,57 грн. Таким чином, колонка 13 Додатку № 1 до акту перевірки, станом на 01.07.2015 має містити значення переплати у розмірі 93405,57 грн.

При цьому податковим органом, в спростовування наведених доводів апелянта, не надано жодних пояснень чи доказів.

ТОВ «Мокрянський кам`яний кар`єр № 3» також зазначає, що в графі 6 Додатку № 1 відповідач застосовує коефіцієнт, який виражає питому вагу ПДФО (гр. 5) у складі заробітної плати до виплати (гр. 4). Заробітна плата до виплати розрахована як різниця між нарахованою заробітною платою (гр. 2) та всього утримано (гр. 3). Показник «всього утримано» повинен містити інформацію про утримані із заробітної плати податки та збори, обов`язкові платежі, при цьому відповідачем неправомірно включено до вказаного показника аліменти, платежі з погашення позики, заробітна плата мобілізованих, що призвело до неправомірного збільшення коефіцієнту, що, в свою чергу, впливає на розмір ПДФО.

Апелянтом в обґрунтування вказаних обставин до суду надано Довідку розрахунку коефіцієнтів податку з доходів фізичних осіб на виплачену заробітну плату за період з 01.11.2014 по 30.06.2018.

Відповідачем жодними доказами не спростовано наведені позивачем обставини.

Обґрунтованими суд знаходить й посилання апелянта, що Додаток № 1 до акту перевірки складений з недоліками, які призводять до викривлення реального сальдо, нарахованого та сплаченого до бюджету ПДФО, а саме, інформація щодо виплат заробітної плати (гр. 8, 9), ПДФО з суми виплаченої заробітної плати (гр. 10) та перерахований до бюджету податок (гр. 12) зазначені не в хронологічному порядку. Крім того, в розрахунку наведена виплата заробітної плати (гр. 8, 9), проте ПДФО, що віднесений до неї, не зазначено, а також не заначено сальдо розрахунків з ПДФО (гр. 13) за ряд періодів.

Також судом встановлено, апелянтом доведено належними доказами - копіями платіжних квитанцій, що у Додатку № 1 до акту перевірки у розділі «перераховано до бюджету» не враховано перерахування ПДФО 01.12.2016 у сумі 490,49 грн. та 03.11.2016 у сумі 2606,43 грн. Вказані обставини свідчать про допущення податковим органом помилок та наведення невірних даних в Додатку № 1 до акту перевірки.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з приписами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи сукупність викладених обставин, а також процесуальний обов`язок суб`єкта владних повноважень щодо доказування правомірності свого рішення, суд апеляційної інстанції доходить висновку про недоведеність податковим органом факту допущення ТОВ «Мокрянський кам`яний кар`єр № 3» порушень щодо перерахування та сплати ПДФО, що свідчить про протиправність податкового повідомлення-рішення № , винесеного Головним управлінням ДФС у Запорізькій області 06 листопада 2018 року, а тому таке підлягає скасуванню.

Рішення суду першої інстанції ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права, що є підставою для його скасування.

Керуючись ст.ст. 243, 317, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Мокрянський кам`яний кар`єр № 3» задовольнити.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30 вересня 2019 року в адміністративній справі № 280/651/19 скасувати.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Мокрянський кам`яний кар`єр № 3» задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № , винесене Головним управлінням ДФС у Запорізькій області 06 листопада 2018 року.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Мокрянський кам`яний кар`єр № 3» судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області у розмірі 4802 (чотири тисячі вісімсот дві) грн. 50 коп.

Постанова суду набирає законної сили з 18 лютого 2020 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 24 лютого 2020 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя А.В. Суховаров

суддя Т.І. Ясенова