Справа № 316/1701/19
Суддя: Бульба О. М.
Дата ухвалення: 2020-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 316/1701/19
Провадження № 2-а/316/2/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2020 р. м.Енергодар

Енергодарський міський суд Запорізької області

у складі головуючого судді Бульби О.М.,

секретаря судового засідання Черкашиної О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Енергодара, справу №316/1701/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Енергодарського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області капітана поліції Дорошенко Ігоря Вікторовича, про визнання дій протиправними та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

12.08.2019 р. ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Енергодарського міського суду Запорізької області з адміністративним позовом до інспектора Енергодарського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області капітана поліції Дорошенко Ігоря Вікторовича (далі відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправними дії інспектора Енергодарського відділу ГУНП в Запорізькій області капітана поліції Дорошенко І.В. при винесенні постанови ЕАВ №1393567 від 04.08.2019 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.122 КУпАП;

- скасувати постанову інспектора Енергодарського відділу ГУНП в Запорізькій області капітана поліції Дорошенко І.В. від 04.08.2019 р. ЕАВ №1393567 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.122 КУпАП.

Ухвалою Енергодарського міського суду Запорізької області від 13.08.2019 р. по справі призначено підготовче судове засідання (а.с.6).

Ухвалою Енергодарського міського суду Запорізької області від 24.10.2019 р. підготовче провадження закрито та справу призначено до розгляду по суті (а.с.13).

В судове засідання, для розгляду справи по суті, позивач ОСОБА_1 не з`явився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити (а.с.10).

В судове засідання, для розгляду справи по суті, відповідач: інспектор Енергодарського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області капітан поліції Дорошенко Ігор Вікторович не з`явився повторно, про поважність причин неявки суд не повідомив, про час та місце слухання справи був повідомлений вчасно та належним чином, що підтверджується відмітками про отримання судових повісток по даній справі в Журналі реєстрації вихідних документів Енергодарського міського суду Запорізької області з 17.10.2019 р. у рядках за номерами 3826 та 4448, копії яких наявні у справі (а.с.15, 18). Клопотань або заяв про відкладення слухання справи, розгляд справи у відсутності, відзову або заперечень проти адміністративного позову не надав.

Враховуючи зазначене, а також те, що явка учасників справи обов`язкова лише в разі визнання її такою (п.3 ч.5 ст.44 КАС України), клопотань про відкладення справи до суду не надійшло, поважності причин неявки відповідача судом не встановлено, підстав для відкладення справи визначених ч.2 ст.205 КАС України судом не встановлено, відповідач належним чином повідомлений про час та місце слухання справи відповідно до ч.2 ст.268 КАС України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін в порядку ст.205 КАС України.

На підставі приписів ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 04.08.2019 р. о 14 год. 48 хв. відносно водія транспортного засобу «КІА СЕRАТО» номерний знак: НОМЕР_1 - ОСОБА_1 (позивача по справі) в м.Енергодарі по вул.Будівельників, 45, інспектором Енергодарського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області капітаном поліції Дорошенко І.В. (відповідач по справі), за порушення п.8.5.12 ПДР, було винесено постанову серія ЕАВ №1939567 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі на ОСОБА_1 за ч.5 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 1020 грн. (далі Постанова), що підтверджується зазначеною Постановою (а.с.3-3зворот).

Вирішуючи питання в частині вимог позову про скасування Постанови, суд дійшов наступного висновку.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення згідно ст.245 КУпАП є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, що повинно бути доведене шляхом надання доказів.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Наведена норма передбачає покладення на відповідача, як суб`єкта владних повноважень, тягаря доказування наявності складу адміністративного правопорушення у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до закріпленого в ст.62 Конституції України принципу, особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права

У справі «Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії» Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 06.12.1988 р. зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).

В рекомендації №R (91)1 Комітету Ради Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13.02.1991 року (принцип 7) рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади.

Відповідно до ст.293 КУпАП, орган при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без змін, скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд, скасовує постанову і закриває справу, змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

У зв`язку з неподання суб`єктом владних повноважень, в порушення вимог ч.2 ст.77 КАС України, відзову або заперечень та доказів на підтвердження обставин викладених в Постанові, не повідомлення суду про причин неподання таких доказів, суд, враховуючи вимоги ст.62 Конституції України, позбавлений можливості оцінити дії інспектора поліції, беззаперечність усіх доказів на підтвердження винуватості позивача в допущенні інкримінованого йому порушення ПДР за яким було винесено Постанову серія ЕАВ №1939567 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу, в наслідок чого зазначена Постанова не може вважатися законною, у зв`язку з чим підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача підлягає закриттю.

Вирішуючи питання стосовно вимог позову про визнання протиправними дій відповідача, суд дійшов висновку, що вона не підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Відповідно до положень частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених до покладених на неї завдань, у тому числі, здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень (п.1); у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання (п.8); регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі (п.11).

Статтею 222 КУпАП встановлені повноваження органів Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення, відповідно до частини першої якої, органи Національної поліції розглядають, у тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, тощо (зокрема і визначених частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 122 цього Кодексу)

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень (ч.2 ст.222 КУпАП).

Відповідно до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зазначене вище свідчить про наявність у відповідача права виносити постанову у справі про адміністративне порушення передбачене, у тому числі за ч.5 ст.122 КУпАП.

Крім того, ефективним способом захисту позивачем своїх прав є заявлена ним вимога щодо скасування оскаржуваної Постанови та закриття провадження у справі, що відповідає положенням ч.3 ст.286 КАС України і додаткова вимога щодо визнання дій відповідача протиправними не підлягає задоволенню, у тому числі і з підстав того, що охоплюються вимогами про скасування Постанови та закриття провадження у справі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 6, 9, 77, 90, 241-246, 250, 251, 262, 263, 255, 286, 293, 295, 297 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора Енергодарського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області капітана поліції Дорошенко Ігоря Вікторовича, про визнання дій протиправними та скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАВ №1393567 від 04.08.2019 р. про

накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1020 (однієї тисячі двадцяти) гривень за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП скасувати, справу про адміністративне правопорушення закрити.

В задоволенні решти вимог адміністративного позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду (з урахуванням положень передбачених п.п.15.5, п.п.15 п.1 Розділу VІІ Перехідних Положень КАС України в редакції від 17.12.2017 р. із змінами),.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О. М. Бульба