Справа № 723/67/20
Суддя: Дедик Н. П.
Дата ухвалення: 2020-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 723/67/20
Провадження № 2-а/723/561/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2020 року м.Сторожинець

Стожинецький районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді Дедик Н.П., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Гулея Володимира Юрійовича поліцейського СРПП Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області про визнання протиправними дій інспектора патрульної поліції, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в якому зазначив, що 28.12.2019 року відносно нього була складена постанова серії БАА №698500 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 255 грн. за те, що він 28.12.2019 року о 13-10 год. в с. Кам`яна, Сторожинецького району, керуючи автомобілем марки «Mitsubishi Space Star» д.н.з. НОМЕР_1 , перетнув дорожню розмітку 1.1, чим порушив п.8.5 ПДР України.

Вважає дану постанову незаконною, протиправною, необґрунтованою та такою, що не відповідає обставинам справи, посилаючись на наступне. Зазначає, що 28.12.2019 року він дійсно рухався в с. Кам`яна, Сторожинецького району в сторону м. Чернівці на своєму автомобілі та був безпідставно зупинений працівниками поліції. Після пред`явлення ним документів поліцейські повідомили, що відносно нього буде винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у зв`язку з тим, що під час керування транспортним засобом він перетнув дорожню розмітку 1.1.. Не зважаючи на його пояснення про те, що він рухався у межах своєї смуги руху та не перетинав дорожню розмітку 1.1., інспектором поліції невірно надано оцінку обставинам, протиправно винесено оскаржувану постанову. Вважає, що відповідачем було перевищено свої службові повноваження та позбавлено його можливості скористатися в повній мірі правами, які має особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки не було надано можливості надати свої письмові пояснення по суті адмінправопорушення, не повідомлено йому про причини зупинки, не надано жодних доказів його вини у скоєнні вищевказаного адмінправопорушення. Тому вважає, що в його діях відсутній склад адмінправопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП, відповідачем було невірно з`ясовано обставини справи, а також порушено порядок розгляду справи, що призвело до винесення даної постанови.

Крім того, вважає, що протиправними та цинічними діями відповідача йому завдано моральну шкоду, яка полягала у моральних переживаннях, приниженні його честі, гідності та ділової репутації, а також у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, докладання значних зусиль та часу щодо оскарження незаконних дій відповідача та інших негативних явищах. Внаслідок протиправних дій відповідача, який безпідставно та незаконно притягнув його до адміністративної відповідальності, йому були заподіяні моральні страждання, розмір відшкодування яких він оцінює в 5000 грн.

Просить визнати дії поліцейського Гулея В.Ю. щодо винесення постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП незаконними, визнати протиправною та скасувати постанову серії БАА №698500 від 28.12.2019 р. про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, закрити провадження по справі, а також стягнути з ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 5000 грн.

В судове засідання позивач не зявився, надав суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач поліцейський СРПП Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області Гулей В.Ю. в судове засідання не з`явився повторно, будучи належно повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подано.

На підставі ч.9 ст.205 КАС України судом проведено розгляд справи у письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії БАА №698500, винесеної 28.12.2019 року поліцейським СРПП Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області Гулеєм В.Ю., ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. за те, що 28.12.2019 року о 13-10 год. водій керуючись автомобілем марки «Mitsubishi Space Star» д.н.з. НОМЕР_1 , в Кам`яна, Сторожинецького району, перетнув дорожню розмітку 1.1, чим своїми діями порушив п.8.5 ПДР України.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306.

Відповідно до п.8.5 Правил дорожнього руху України дорожня розмітка поділяється на горизонтальну та вертикальну і використовується окремо або разом з дорожніми знаками, вимоги яких вона підкреслює або уточнює.

Відповідно до п.п.1.1 п.34.1 Правил дорожнього руху України горизонтальна розмітка має таке значення: вузька суцільна лінія, що поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі ділянок проїзної частини, на які в`їзд заборонено; позначає межі місць для стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг - у виді штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст.222 КУпАП розгляд справ про правопорушення, передбачені ч.1 ст.122 цього Кодексу, покладено на органи Національної поліції.

Згідно ст.254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Випадки, коли не складається протокол про адміністративне правопорушення, передбачені статтею 258 КУпАП, відповідно до частини другої якої, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Частиною 4 ст.258 КУпАП передбачено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Тобто, саме відповідач, будучи повноважною особою на розгляд справи про адміністративне правопорушення та складання постанови про накладення адміністративного стягнення, зобов`язаний обґрунтувати правомірність складення оскаржуваної постанови.

Однак, будь-які докази, які б підтверджували наявність адміністративного правопорушення з боку позивача, відповідачем у встановлений судом строк надані не були, про причини їх неподання суд не повідомлено.

Згідно правового висновку Верховного Суду у справі №338/1/17 помилковим є посилання на постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності як на беззаперечний доказ вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Судом встановлено, що фактично матеріали про адміністративне правопорушення складаються лише з оскаржуваної постанови, так як відповідачем не надано суду жодних доказів на підтвердження факту скоєння правопорушення та правомірності своїх дій.

Таким чином, суд вважає, що факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, є недоведеним, а оскаржувана постанова відповідачем прийнята не в спосіб, який передбачений нормами КУпАП, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, що є підставою для визнання її протиправною та її скасування.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що вимоги про визнання дій відповідача щодо винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та скасування даної постанови є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Стосовно позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди у розмірі 5000 грн. суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно ч.2 ст.1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала:

1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки;

2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт;

3) в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст.1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Крім того, згідно ч.3 статті 19 Закону України «Про Національну поліцію» держава відповідно до закону відшкодовує шкоду, завдану фізичній або юридичній особі рішеннями, дією чи бездіяльністю органу або підрозділу поліції, поліцейським під час здійснення ними своїх повноважень.

Таким чином, при вирішенні вимоги про відшкодування моральної шкоди в даній справі підлягають застосуванню положення ст.1174 ЦК України, ч.3 статті 19 Закону України «Про Національну поліцію», які є спеціальними нормами, і регулюють порядок відшкодування шкоди, завданої особі рішенням, дією чи бездіяльністю поліцейського під час здійснення ним своїх повноважень.

Відповідно до наведених норм шкода, завдана особі незаконним рішенням, незаконними діями посадової чи службової особи органу державної влади відшкодовується цій особі державою, а не посадовою чи службовою особою.

Позивачем позовні вимоги пред`явлено до поліцейського СРПП Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області Гулея В.Ю. і саме з останнього просить стягнути моральну шкоду.

Суд вважає, що в контексті ст.1174 ЦК України, ч.3 статті 19 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський СРПП Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області Гулей В.Ю. не є належним відповідачем, тому позовні вимоги в частині стягнення з нього моральної шкоди на користь позивача не підлягають задоволенню.

Згідно ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, серед іншого скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2,6,7,9,244-246,268,272 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати дії поліцейського СРПП Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області Гулея Володимира Юрійовича щодо винесення постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП протиправними.

Скасувати постанову серії БАА №698500, винесену 28.12.2019 у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Закрити справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення не було вручене в день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя: