Справа № 540/429/20
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2020-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

24 лютого 2020 р. м. ХерсонСправа № 540/429/20

Суддя Херсонського окружного адміністративного суду Пекний А.С., перевіривши виконання вимог статей 160-161 КАС України за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області (далі-відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не здійснення нарахування та виплати позивачу на рахунок необхідної суми середнього заробітку за час затримки виплати компенсації втрат частини доходів у зв`язку з порушенням строку їх виплати починаючи з 23 березня 2018 року по 31 січня 2020 року та не виплати моральної шкоди;

- зобов`язати відповідача здійснити на користь позивача нарахування та виплату на рахунок необхідної суми середнього заробітку за час затримки виплати компенсації втрат частини доходів у зв`язку з порушенням строку їх виплати починаючи з 23 березня 2018 року у сумі визначеної судом до набрання рішенням законної сили;

- стягнути з УМВС України в Херсонській області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 1 500 000 грн.

Дослідженням позовної заяви та доданих до неї документів встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам ст. 161 КАС України з наступних підстав.

Частиною 3 статті 161 КАС України визначено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивач, посилаючись на п.1 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" вважає, що звільнений від сплати судового збору. Щодо судового збору за вимогу про стягнення моральної шкоди, позивач просить звільнити його від сплати судового збору відповідно до ч.2 ст.8 Закону України "Про судовий збір".

Враховуючи відсутність доданого до позову документу про сплату судового збору та приймаючи до уваги вищевикладені доводи позивача, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду, розглядаючи справу №910/4518/16, погодилася з висновком Верховного Суду України (справа №226/168/15-ц, постанова від 30.11.2016р.) щодо сплати судового збору при вирішенні спору про стягнення з роботодавця середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Так, вирішуючи питання по суті, Велика Палата Верховного Суду виклала наступну правову позицію: "...середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні статті 2 Закону України "Про оплату праці", тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати.

З огляду на викладене пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір", згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях...

... При цьому Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що розміщення норм статей 116, 117 Кодексу законів про працю України в розділі VII "Оплата праці" є логічно вмотивованим, оскільки ними встановлено відповідальність роботодавців за затримку виплат коштів винагороди за виконану працівниками роботу, які повинні бути виплачені при їх звільненні. Проте таке розташування вказаних норм права не свідчить про належність середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні до структури заробітної плати..."

З огляду на викладене при зверненні до суду з позовом про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, належить сплачувати судовий збір.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір".

Згідно ст.1 Закону України "Про судовий збір" судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Цією ж нормою встановлено, що за подання до адміністративного суду фізичною особою позову майнового характеру судовий збір складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2020 рік" встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу з 1 січня 2020 року у розмірі 2102,00 грн.

Отже, за подання до суду з позовом з вимогою майнового характеру, позивачем має бути доданий до нього документ про сплату судового збору у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Зі змісту позовних вимог убачається, що позивач просить зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплату на рахунок позивача необхідної суми середнього заробітку за час затримки виплати компенсації втрат частини доходів у зв`язку з порушенням строку їх виплати, а також стягнути моральну шкоду у розмірі 1 500 000,00 грн.

Таким чином, позивач фактично заявляє дві вимоги майнового характеру - щодо зобов`язання нарахувати і виплатити певну суму середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та щодо стягнення моральної шкоди у розмірі 1500000,00 грн.

За змістом ч.2 ст.6 Закону України "Про судовий збір", якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

Отже, на час подання позову визначити точну його ціну в частині вимог щодо зобов`язання нарахувати і виплатити певну суму середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні неможливо з об`єктивних причин, на відміну від вимоги про стягнення моральної шкоди.

Враховуючи викладене, суд вважає, що за вимогу про зобов`язання нарахувати і виплатити середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні позивач має сплатити судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 840,80 грн., а за вимогу про стягнення моральної шкоди він має сплатити судовий збір в розмірі 1 відсотка від ціни позову, але не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 15000,00 грн.

Щодо звільнення позивача від сплати судового збору за вимогу про стягнення моральної шкоди, суд зазначає наступне.

За частиною 1 статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Позивач, посилаючись на положення ст.8 Закону України "Про судовий збір", як на підставу звільнення його від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення моральної шкоди вказує на свій дохід у 2019 році в розмірі 9872,00 грн. та зазначає, що 5% від цього доходу становить 493,60 грн., що значно менше за розмір судового збору, який належить сплатити.

Разом з тим, позивач не заявляє клопотання про звільнення його від сплати судового збору, а на підтвердження свого доходу позивач надає довідку з ДПС за І-ІІІ квартали 2019р. З наведеного убачається, що позивачем не надано доказів розміру річного доходу, що позбавляє суд можливості встановити наявність підстав, закріплених п.1 ч.1 ст.8 Закону України "Про судовий збір", на який посилається позивач, як на підставу для звільнення його від сплати судового збору.

Окремо суд звертає увагу на позовну вимогу щодо стягнення з відповідача моральної шкоди.

Відповідно до статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав; моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Пунктом 5 частини 5 статті 160 КАС України встановлено, що у позовній заяві зазначається виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Позивач, заявляючи вимогу про стягнення моральної шкоди у сумі 1 500 000 грн. не наводить жодних обґрунтувань щодо розумності та справедливості визначеної суми моральної компенсації, не наводить розрахунки заявленої суми та не надає жодного доказу на підтвердження таких обґрунтувань.

Положеннями ч.ч.1,2 ст.169 КАС України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

З огляду на викладене позовна заява відповідно до ст.169 КАС України підлягає залишенню без руху із встановленням позивачу строку для усунення її недоліків, а саме для надання до суду: 1). оформленої належним чином позовної заяви із викладом обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо стягнення моральної шкоди у розмірі 1 500 000 грн. та зазначенням доказів, що підтверджують обставини заподіяння моральної шкоди та її розміру; 2). документу про сплату судового збору у розмірі 15840,80 грн. або документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону чи обґрунтованого клопотання про звільнення (відстрочення / розстрочення) від сплати судового збору з відповідними доказами на підтвердження наявності обставин для звільнення (відстрочення / розстрочення) від сплати судового збору.

Керуючись ч. 1 ст. 169 КАС України,

ухвалив:

Залишити позовну заяву без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня вручення даної ухвали.

Після усунення недоліків позовної заяви документи до суду направляти із вказівкою на номер справи 540/429/20 та зазначенням прізвища судді, який прийняв ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

У разі невиконання цієї ухвали, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала окремо не оскаржується.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання.

Суддя А.С. Пекний