Справа № 360/3562/19
Суддя: С.В. Борзаниця
Дата ухвалення: 2020-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

18 лютого 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/3562/19

Луганський окружний адміністративний суд

у складі головуючого судді Борзаниці С.В.

за участю секретаря судового засідання Кравцової Т.О.,

розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Луганської обласної державної адміністрації - Луганської обласної військово-цивільної адміністрації про визнання протиправним та скасування розпорядження, -

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі також - позивач) до Луганської обласної державної адміністрації - Луганської обласної військово-цивільної адміністрації (далі також - відповідач, ЛОДА), в якій просить суд визнати протиправним і скасувати розпорядження голови обласної державної адміністрації - керівника обласної військово-цивільної адміністрації від 22.12.2018 № 1046.

В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що позивач є власником земельних ділянок: площею 0,25 га для ведення особистого селянського господарства, к/н :08:001:0145 та 0,3821 га для ведення особистого селянського господарства, к/н :17:001:0070 (надалі - Земельні Ділянки).

Позивач, реалізуючи своє право, передбачене статтею 90 Земельного кодексу України, має намір побудувати на даних земельних ділянках об`єкт стаціонарної рекреації - будинок відпочинку, а для початку будівництва, він має змінити цільове призначення Земельних Ділянок з 01.03 «для ведення особистого селянського господарства» (у відповідності до Класифікації видів цільового призначення земель, затвердженої Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 № 548 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 1 листопада 2010 року за № 1011/18306) на 07.01 «для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення».

Позивач звернувся до голови Передільської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області за наданням дозволу на розробку детального плану даної території та у відповідності до Рішення від 23.12.2018 за № 63/7 такий дозвіл отримав.

У відповідності до статті 20 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», розроблений детальний план території, перед його затвердженням, підлягає розгляду на засіданні Луганської обласної архітектурно-містобудівної ради.

Оскільки оскаржуваним розпорядженням голови обласної державної адміністрації - керівника обласної військово-цивільної адміністрації від 22.12.2018 № 1046 (надалі - Розпорядження) було прийнято рішення про припинення управляння містобудування та архітектури Луганської обласної державної адміністрації (код 02498228), дане Розпорядження унеможливило досягнення абсолютно законної мети Позивача, а саме: здійснення забудови належної йому земельної ділянки.

Позивач вважає, що оскаржуване Розпорядження Відповідача було прийнято з порушенням вимог статті 19 Конституції України, статтям. 2, 3, 5 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», статтям 5, 20 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності, статтям 13-14 Закону України «Про архітектурну діяльність», пп. 2.1, 3.1 «Типового положення про архітектурно-містобудівні ради», затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 07.07.2011 № 108 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.07.2011 № 903/19641, всупереч основним завданням та принципам діяльності місцевих державних адміністрацій грубо порушило права Позивача як власника земельної ділянки та унеможливило будь-яку містобудівну діяльність на території Луганської області.

Позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Представник відповідача позов не визнав, подав відзив на позовну заяву, в якому у задоволенні позовних вимог просить відмовити повністю з таких підстав (арк. спр. 23-28).

У позовній заяві зазначено, що оскаржуваним розпорядженням голови обласної державної адміністрації - керівника обласної військово-цивільної адміністрації від 22.12.2018 № 1046 було прийнято рішення про припинення юридичної особи - управляння містобудування та архітектури Луганської обласної державної адміністрації, дане розпорядження унеможливило досягнення абсолютно законної мети позивача - здійснення забудови належної йому земельної ділянки.

На думку представника позивача, оскаржуване розпорядження відповідача від 22.12.2018 № 1046 прийнято з порушенням вимог статті 19 Конституції України, статей 2, 3, 5 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», статей 5, 20 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», статей 13-14 Закону України «Про архітектурну діяльність», пп. 2.1, 3.1 Типового положення про архітектурно-містобудівні ради, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 07.07.2011 № 108 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.07.2011 за № 903/19641, всупереч основним завданням та принципам діяльності місцевих державних адміністрацій грубо порушило права позивача як власника земельної ділянки та унеможливило будь-яку містобудівну діяльність на території Луганської області.

Водночас, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження фактів: розроблення детального плану території вказаних земельних ділянок; звернення позивача до Луганської обласної архітектурно-містобудівної ради при Департаменті будівництва, енергозабезпечення, архітектури та містобудування Луганської обласної державної адміністрації, розгляду нею розробленого детального плану території вказаних земельних ділянок, та рішення, прийнятого за результатами такого розгляду.

Твердження позивача про відсутність дієздатної архітектурно-містобудівної ради не відповідають дійсності, оскільки засідання Луганської обласної архітектурно-містобудівної ради при Департаменті будівництва, енергозабезпечення, архітектури та містобудування Луганської обласної державної адміністрації проводяться регулярно.

Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим.

Вказане підтверджується і нормою частини другої статті 124 Конституції України, в якій закріплено, що юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір. Тобто, обов`язковою умовою для застосування інституту судового захисту має бути наявність юридичного спору між сторонами у справі, тобто порушення однією стороною законних прав та охоронюваних інтересів іншої сторони.

Наведені положення не дозволяють скаржитися щодо певних обставин абстрактно, лише тому, що заявники вважають, що начебто певні положення норм законодавства впливають на їх правове становище. Не поширюють свою дію ці положення й на правові ситуації, що вимагають інших юрисдикційних (можливо позасудових) форм захисту від стверджувальних порушень прав чи інтересів.

Таким чином, враховуючи наведене нормативне регулювання, право на оскарження рішення суб`єкта владних повноважень мають лише особи, чиї права, свободи та інтереси порушуються оскаржуваним рішенням. Особи, чиї права, свободи та інтереси не порушуються таким рішенням суб`єкта владних повноважень, права оскаржувати такі рішення не мають.

Відповідно до частини другої статті 264 КАС України право оскаржити нормативно-правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи, які є суб`єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт.

З аналізу вищезазначених норм, слідує, що позивач повинен довести, а суд встановити факти або обставини, які б свідчили про порушення індивідуально виражених прав чи інтересів позивача з боку відповідача, внаслідок прийняття оскаржуваного рішення.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 11.04.2018 у справі № 363/3414/13-а (реєстраційний № рішення в ЄДРСР 73355355).

Спірним розпорядженням голови обласної державної адміністрації - керівника обласної військово-цивільної адміністрації від 22.12.2018 № 1046 «Про внесення змін до структури та граничної чисельності структурних підрозділів облдержадміністрації», прийнятим на підставі статей 5, 6, 47 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», статей 87, 89, 90, 104, 105-107, 110, 111 Цивільного кодексу України, Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», постанов Кабінету Міністрів України від 12.03.2005 № 179 «Про упорядкування структури апарату центральних органів виконавчої влади, їх територіальних підрозділів та місцевих державних адміністрацій», від 18.04.2012 № 606 «Про затвердження рекомендаційних переліків структурних підрозділів обласної, Київської та Севастопольської міської, районної, районної в мм. Києві та Севастополі державних адміністрацій», від 25.03.2014 № 91 «Деякі питання діяльності місцевих державних адміністрацій», від 28.02.2015 № 106 «Про удосконалення порядку надання житлових субсидій», з метою оптимізації структури облдержадміністрації зобов`язано перейменувати з 01.04.2019 юридичні особи, зокрема, управління розвитку та утримання мережі автомобільних доріг області Луганської обласної державної адміністрації в юридичну особу - Департамент будівництва, інфраструктури, утримання доріг, архітектури та містобудування Луганської обласної державної адміністрації. Визначено, що Департамент будівництва, інфраструктури, утримання доріг, архітектури та містобудування Луганської обласної державної адміністрації є правонаступником усіх майнових та немайнових прав і зобов`язань юридичних осіб - управління капітального будівництва Луганської обласної державної адміністрації, управління містобудування та архітектури Луганської обласної державної адміністрації.

Тобто, розпорядження від 22.12.2018 № 1046 є організаційно-розпорядчим документом, яким упорядковується структура, гранична чисельність структурних підрозділів облдержадміністрації.

Позивач не є суб`єктом правовідносин, які склались в результаті прийняття відповідачем оскаржуваного розпорядження, відповідно і дане розпорядження не може порушувати прав, свобод чи інтересів позивача.

Більш того, прийняття такого розпорядження є виключною компетенцією голови обласної державної адміністрації - керівника обласної військово-цивільної адміністрації на формування складу та структури місцевої державної адміністрації, визначеною статтею 5 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» та є складовою права на управління цим органом, до якого позивач не повноважний втручатися.

Таким чином, позивач не навів обґрунтування щодо існування реального негативного впливу на його конкретні права чи інтереси, у зв`язку з прийняттям відповідачем оскаржуваного розпорядження.

Оскільки розпорядженням голови Луганської обласної державної адміністрації - керівника обласної військово-цивільної адміністрації від 22.12.2018 № 1046 «Про внесення змін до структури та граничної чисельності структурних підрозділів облдержадміністрації» не порушуються будь-які права, свободи та інтереси ОСОБА_1 , то у даному випадку адміністративна процесуальна дієздатність позивача на оскарження такого розпорядження є законодавчо обмеженою.

Просить відмовити позивачу в задоволенні пред`явлених позовних вимог повністю.

По справі вчинені такі процесуальні дії.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 19.08.2019 відкрито провадження у справі, справи вирішено розглядати за правилами спрощеного провадження з повідомлення (викликом сторін) та судове засідання призначено на 12.09.2019 (а.с. 1-2).

12.09.2019 за клопотаннями сторін розгляд справи відкладено, судове засідання призначено на 26.09.2019 (а.с. 32).

26.09.2019 за клопотанням представника позивача розгляд справи відкладено, судове засідання призначено на 16.10.2019 (а.с. 45).

Ухвалою від 16.10.2019 провадження у справі зупинене, судове засідання призначено на 06.11.2019 (а.с. 92).

Ухвалою від 06.11.2019 провадження у справі поновлено (а.с. 116).

Ухвалою від 06.11.2019 провадження у справі зупинене, судове засідання призначено на 10.12.2019 (а.с. 118).

Ухвалою від 10.12.2019 провадження у справі поновлено (а.с. 144).

Ухвалою від 10.12.2019 провадження у справі зупинене, судове засідання призначено на 16.01.2020 (а.с. 148).

Ухвалою від 16.01.2020 провадження у справі поновлено (а.с. 158).

Ухвалою від 16.01.2020 провадження у справі зупинене, судове засідання призначено на 18.02.2020 (а.с. 159).

Ухвалою від 18.02.2020 провадження у справі поновлено (а.с. 166).

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-79 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником земельних ділянок: площею 0,25 га для ведення особистого селянського господарства, к/н :08:001:0145 та 0,3821 га для ведення особистого селянського господарства, к/н :17:001:0070 (а.с. 15-16, 18).

Рішенням шостого скликання шістдесят третьої сесії Передільської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області від 23.12.2018 за № 63/7 позивачу наданий дозвіл на розробку детального плану даної території земельних ділянок площею 0,25 га (кадастровий номер :08:001:0145), розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,3821 га (кадастровий номер :17:001:0070), розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , які належать йому на праві власності до державних будівельних норм, стандартів і правил (а.с. 12).

Розпорядженням голови Луганської обласної державної адміністрації - керівника Луганської обласної військово-цивільної адміністрації від 22.12.2018 № 1046 перейменовано з 01.04.2019 юридичні особи: серед іншого, управління розвитку та утримання мережі автомобільних доріг області Луганської обласної державної адміністрації в юридичну особу - Департамент будівництва, інфраструктури, управління доріг, архітектури та містобудування Луганської обласної державної адміністрації, встановивши штатну численність 54 одиниці, приєднавши до нього управління капітального будівництва Луганської обласної державної адміністрації, управляння містобудування та архітектури Луганської обласної державної адміністрації, припинивши їх як юридичні особи (а.с.7-9).

Згідно з частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Аналізуючи вищевикладене, суд зазначає, що підставою для звернення до адміністративного суду є наявність у позивача порушених прав, свобод або інтересів зі сторони суб`єкта владних повноважень. В такому випадку порушені права підлягають захисту судом у спосіб, що дозволить відновити таке порушене право.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач будь-яких самостійних рішень, дій чи бездіяльності, які б порушували права, свободи чи інтереси позивача, відповідачем не приймалося та не вчинялося, а мало місце лише вчинення технічних дій, які не тягнуть за собою будь-яких правових наслідків. При цьому відповідачем наведені відповідні органи, до яких позивач мав можливість звернутися для реалізації своїх прав, однак таких дій не вчинив.

В даному випадку, позивач передчасно звернувся за захистом прав, які відповідачем не порушені.

Отже, суд зазначає, що в разі якщо фактично спору між сторонами не існує, то заявлені спірні правовідносини станом на момент звернення з позовом до суду відсутні, а відтак, і не можуть бути задоволені позовні вимоги у зв`язку з відсутністю порушеного права конкретної особи - позивача по справі.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 11.04.2018 у справі № 363/3414/13-а (реєстраційний № рішення в ЄДРСР 73355355).

Відтак, в задоволенні позову необхідно відмовити.

У зв`язку із відмовою в задоволені позову судові витрати зі сплати судового збору Позивачу не відшкодовуються.

Керуючись статтями 2, 9, 139, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Луганської обласної державної адміністрації - Луганської обласної військово-цивільної адміністрації про визнання протиправним і скасування розпорядження голови Луганської обласної державної адміністрації - керівника Луганської обласної військово-цивільної адміністрації від 22.12.2018 № 1046, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено та підписано 24 лютого 2020 року.

Суддя С.В. Борзаниця