Справа № 420/5122/19
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2020-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2020 р.м.ОдесаСправа № 420/5122/19
Головуючий в 1 інстанції: Тарасишина О.М.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача - Турецької І. О.,

суддів - Стас Л. В., Шеметенко Л. П.

за участі секретаря - Алексєєвої Н. М.

представника апелянта - Шевченко Т. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сайз Груп» на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2019 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сайз Груп» до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

У серпні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Сайз Груп» (далі - ТОВ «Сайз Груп») звернулося до суду першої інстанції з позовом до Головного управління ДФС в Одеській області (далі - ГУ ДФС в Одеській області) в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 16.05.2019 року, яким застосовано штраф за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних на 15 і менше календарних днів в сумі 51 293,33 грн.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач наголошував, що затримка реєстрації податкових накладних відбулась не з його вини.

Пояснюючи обставини, які стали підставою для порушення строків реєстрації податкових накладних платник податків зазначив, що у термін, передбачений податковим законодавством він неодноразово направляв для реєстрації податкові накладні, проте їх не було прийнято контролюючим органом з причини - «відсутній укладений з платником податків договір про визнання електронних документів».

Водночас договір про визнання електронних документів був наявний та дійсний, що підтверджується листом ГУ ДФС в Одеській області.

Отже, на думку позивача, відсутність його вини, унеможливлює притягнення до відповідальності за податкове правопорушення.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2019 року, ухваленого за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, у задоволенні позову ТОВ «Сайз Груп» - відмовлено.

Вирішуючи спір по суті та відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що податкові накладні за затримку яких винесено спірне податкове повідомлення-рішення, не підпадають під ознаки, що встановлені п.120-1.1 статті 120 Податкового кодексу України, згідно яких платник податків звільняється від накладення штрафу за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних. На підтвердження такої позиції, суд першої інстанції навів постанову Верховного Суду від 07.02.2019 року у справі № 808/3250/17.

Також суд апеляційної інстанції зупинив свою увагу на тому, що ТОВ «Сайз Груп» не було оскаржено дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень щодо відмови в реєстрації податкових накладних в ЄРПН датою їх подання.

Суд першої інстанції також відзначив, що рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкових накладних приймається ДФС України, а не ГУ ДФС в Одеській області. На думку суду, останній діяв у спосіб та в межах повноважень, передбачених законодавством, а тому спірне податкове повідомлення-рішення є законним та обґрунтованим.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ТОВ «Сайз Груп» подало апеляційну скаргу в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги скаржник вказує про те, що судом надана невірна оцінка приписам п.120-1.1 статті 120 Податкового кодексу України, а також не враховані приписи ст. 109 Податкового кодексу України, в яких міститься така вимога для притягнення до відповідальності, як умисне вчинення платником податків податкового правопорушення.

Скаржник, проаналізувавши правову позицію Верховного Суду, що викладена у постанові від 07.02.2019 року (справа № 808/3250/17) і на яку посилався суд, мотивуючи своє рішення, вважав, що вона не може бути застосована до спірних правовідносин, адже стосується іншого предмету спору.

Далі представник ТОВ «Сайз Груп» звертає увагу на те, що суд першої інстанції, ставлячи у залежність скасування спірного податкового повідомлення-рішення від оскарження дій чи бездіяльності контролюючого органу щодо блокування реєстрації податкових накладних, фактично нівелює передбачені Конституцією України засади правового порядку, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Відповідач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу.

Представник апелянта в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримала та просила її задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явився, належним чином сповіщений про дату, час та місце судового розгляду справи.

Відповідно до ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Обставини справи.

ТОВ «Сайз Груп» є платником податку на додану вартість та з 21.06.2016 року перебуває на обліку в Чорноморській державній податковій інспекції ГУ ДФС в Одеській області.

20.06.2017 року між ТОВ «Сайз Груп» та Чорноморською державною податковою інспекцією ГУ ДФС в Одеській області було укладено договір №200620171 про визнання електронних документів.

Відповідно до умов даного договору, позивач 18.01.2019 року направив в електронному вигляді для реєстрації в ЄРПН податкові накладні:

№1 від 08.01.2019 року, №№ 2, 3 від 10.01.2019 року, №№ 4, 5 від 11.01.2019 року, що підтверджується відповідними квитанціями за №№ 1.

За змістом квитанцій, документи були доставлені до ДФС України, але не прийняті у зв`язку з тим, що «відсутній укладений з платником « 40585398» договір про визнання електронних документів, який визначає права та обов`язки сторін в процесі електронного документообігу». Також було запропоновано надіслати заяву про приєднання до договору.

Далі, позивач неодноразово у термін, передбачений законодавством, направляв для реєстрації до ЄРПН зазначені податкові накладні. Так, згідно квитанцій за №№ 1, позивач направляв на реєстрацію податкові накладні 23, 24 та 31 січня 2019 року, а також 05, 07 лютого 2019 року, проте їх також не було прийнято з тієї самої причини - «відсутній укладений з платником « 40585398» договір про визнання електронних документів, який визначає права та обов`язки сторін в процесі електронного документообігу».

28.01.2019 року ТОВ «Сайз Груп» направило до ДФС України заяву про приєднання до договору про визнання електронних документів.

За результатами розгляду цієї заяви, в особистий електронний кабінет платника податків надійшла відповідь, згідно якої документ (заява) не прийнято, оскільки діє заява про приєднання від 20.06.2017 року №200620171 до договору про визнання електронних документів.

Поряд з цим, для з`ясування ситуації та відновлення можливості реєстрації податкових накладних за допомогою електронного зв`язку, позивач звернувся з листом №21/01 від 21.01.2019 року до ДФС України, яка перенаправила його до ГУ ДФС в Одеській області для розгляду та надання відповіді.

ГУ ДФС в Одеській області листом №2130/10/15-32-08-04-10 від 06.02.2019 року повідомило позивача, що за даними інформаційних систем ДФС договір про визнання електронних документів ТОВ «Сайз Груп» прийнятий контролюючим органом за основним місцем обліку платника 20.06.2017 року №200620171 (реєстраційний номер ) та є чинним.

08.02.2019 року ТОВ «Сайз Груп» черговий раз направила для реєстрації в ЄРПН вищевказані податкові накладні, які було прийнято контролюючим органом та зареєстровано.

У квітні 2019 року ГУ ДФС в Одеській області проведена камеральна перевірка своєчасності реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН ТОВ «Сайз Груп» за січень 2019 року, за наслідком якої складено акт від 18.04.2019 року № 1461/15-32-53-06/40585398.

У висновках даного акту зазначено про порушення ТОВ «Сайз Груп» граничних строків реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до податкових накладних за січень 2019 року в ЄРПН, визначених пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, а саме: на 8 днів.

16.05.2019 року контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення за №, яким до ТОВ «Сайз Груп» застосовано штраф у розмірі 10 відсотків за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних у сумі 51 293,33 грн.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляції та висновків суду першої інстанції.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами, а також перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вбачає наявність підстав для задоволення апеляції, з огляду на таке.

Відповідно до підпункту 14.1.60 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України Єдиний реєстр податкових накладних - це реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Пунктами 201.1 і 201.4 статті 201 Податкового кодексу України визначено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

Відповідно до пп. 120-1.1 ст. 120-1 Податкового кодексу України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється відповідно до Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1246 від 29 грудня 2010 року (далі - Порядок №1246).

Відповідно до вимог пункту 5 Порядку №1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування приймаються до Реєстру у разі дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192, пунктами 200-1.3, 200-1.9 статті 200-1 та пунктами 201.1, 201.10 і 201.16 статті 201 Кодексу.

Пунктом 12 Порядку №1246 визначено, що після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки, зокрема, чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Згідно з пунктами 13, 14 Порядку №1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція). Квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС.

Відповідно до вимог пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

З огляду на положення пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, граничний строк для реєстрації податкових накладних №1 від 08.01.2019 року, №№ 2, 3 від 10.01.2019 року, №№ 4, 5 від 11.01.2019 року в ЄРПН є 31 січня 2019 року.

Як свідчать матеріали справи, ТОВ «Сайз Груп» 18.01.2019 року виконало свій обов`язок, визначений пунктами 201.1 і 201.4 статті 201 Податкового кодексу України, подавши на реєстрацію в ЄРПН вказані податкові накладні. Відмова в реєстрації відбулася за обставинами, які не залежали від платника податків.

Колегія суддів погоджується з доводами апелянта, що в порушенні граничних строків реєстрації податкових накладних відсутня його вина.

Про такий висновок колегії суддів свідчить наступне.

Так, договір про визнання електронних документів був укладений ТОВ «Сайз Груп» з податковим органом ще 20.06.2017 року і свою дію не припиняв та був чинним на момент реєстрації податкових накладних, що підтверджується і відповідачем (лист №2130/10/15-32-08-04-10 від 06.02.2019 року).

Отже, причина неприйняття податкових накладних на реєстрацію в ЄРПН не була законодавчо обґрунтованою.

У статті 109 Податкового Кодексу України визначено, що податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Зважаючи на те, що суд апеляційної інстанції на підставі безпосередньо досліджених доказів встановив обставини, які свідчать про відсутність з боку позивача протиправних діянь, які б призвели до невиконання або неналежного виконання вимог щодо реєстрації податкових накладних у визначений законом строк, висновок суду першої інстанції про обґрунтованість накладення на платника податків штрафу є таким, що суперечить приписам податкового законодавства та фактичним обставинам справи.

Висновок Верховного Суду, яким керувався суд першої інстанції при вирішенні даного спору, не може бути використаний у даній ситуації, адже останній стосувався правомірності податкового повідомлення - рішення прийнятого за порушення строків реєстрації податкових накладних, складених за операціями, що звільнені від оподаткування.

Слід вважати обґрунтованими доводи скаржника про помилковість висновків суду першої інстанції, що оскарженню податкового повідомлення - рішення про накладення штрафу, повинно передувати оскарження рішень контролюючого органу про відмову в реєстрації податкових накладних.

Так, відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Верховний Суд у постанові від 30.01.2018 року (справа №815/2745/17) зазначив, що доводи контролюючого органу про необхідність оскарження підприємством спочатку дій чи бездіяльності Державної фіскальної служби щодо відмови в реєстрації податкових документів в Автоматизованій системі «Єдине вікно подання електронної звітності» касаційний суд не може визнати обґрунтованими, оскільки такий алгоритм дій (спочатку оскарження дій/бездіяльності щодо неприйняття/нереєстрації податкових накладних, а лише потім податкового повідомлення-рішення про застосування штрафних санкцій внаслідок порушення терміну реєстрації цих документів) не передбачено нормами Податкового кодексу України.

Варто відзначити, що Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах «Беєлер проти Італії», «Онер`їлдіз проти Туреччини», «Megadat.com Б.г.І. проти Молдови», «Москаль проти Польщі»).

Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах які зачіпають виборчі права.

Принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків.

Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» та у справах «Ґаші проти Хорватії», «Трґо проти Хорватії»).

Підсумовуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду, відповідно до п.4 ч.1 ст.317 КАС України, належить скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову, оскільки судом неправильно застосовано норми матеріального права та неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи.

Неправильним застосуванням норм матеріального права, у даному випадку, вважається неправильне тлумачення закону судом першої інстанції.

Також, як вбачається з матеріалів справи, позивачем під час розгляду даної справи понесені судові витрати зі сплати судового збору за подачу позову та апеляційної скарги на загальну суму 4802,50 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №502 від 28 серпня 2019 року та №542 від 04 грудня 2019 року (а.с.4, 133).

Абзац 1 частини 1 статті 139 КАС України передбачає, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що позов ухвалено на користь ТОВ «Сайз Груп» сплачений судовий збір належить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС в Одеській області.

Відповідно до частини 5 статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню, у тому числі судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Відповідно до п.6 ч.6 ст.12 КАС України справами незначної складності є справи щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, враховуючи, що судом апеляційної інстанції постановлено рішення у справі незначної складності, відсутні підстави для касаційного оскарження даного рішення.

Керуючись статтями 310, 317, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сайз Груп» на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2019 року - задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2019 року - скасувати.

Ухвалити у справі нове рішення, яким позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Сайз Груп» до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 16.05.2019 року, яким до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сайз Груп» застосовано штраф за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних на 15 і менше календарних днів в сумі 51 293,33 грн.

Стягнути з бюджетних асигнувань Головного управління ДФС в Одеській області (код за ) 4802 (чотири тисячі вісімсот дві) грн. 50 коп. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сайз Груп» (код за ), в рахунок відшкодування сплаченого судового збору.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Доповідач - суддя І. О. Турецька

суддя Л. В. Стас

суддя Л. П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 24.02.2020 року.