Справа № 280/5149/19
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2019-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2019 року 17:45Справа № 280/5149/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Киселя Р.В., за участю секретаря судового засідання Мащенко Д.В.,

представників:

позивача ОСОБА_3.,

відповідача Школова Ю.В.,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 166, м. Запоріжжя, 69107) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

23 жовтня 2019 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1 , позивач) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі - ГУ ДПС у Запорізькій області, відповідач), в якій просить суд:

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача від 30.09.2019 № на суму 17 000,00 грн;

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача від 30.09.2019 № на суму 6 800,00 грн;

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача від 30.09.2019 № на суму 510,00 грн.

На обґрунтування позовних вимог у позовній заяві вказує, що штраф в сумі 510,00 грн. застосований до позивача за не надання в повному обсязі документів, що відносяться до перевірки не відповідає фактичним обставинам та не узгоджується з приписами податкового законодавства України. Пояснює, що про проведення фактичної перевірки своєї господарської діяльності позивач дізналась з акту фактичної перевірки від 29.08.2019, отриманого засобами поштового зв`язку лише 18 вересня 2019 року. Крім того, як слідує з самого Акту перевірки (п. 4.4 Акту) інспектори ГУ ДПС у Запорізькій області не вимагали у позивача жодного документу на перевірку, хоча перевірка проводилась з 21.08.2019 по 29.08.2019, тобто, на думку позивача, такі дії відповідача не узгоджуються з приписами податкового законодавства України та не можуть свідчити про те, що ФОП ОСОБА_1 була належним чином повідомлена про необхідність надати контролюючому органу будь-які документи, як і взагалі повідомлена про проведення фактичної перевірки. Вважає, що запрошення, в якому зазначено про необхідність подання додаткових документів, повинно було бути надіслано за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення, оскільки особисто ані ФОП ОСОБА_1 , ані її представника (п. 19.2 ст. 19 Податкового кодексу України) під час проведення фактичної перевірки на об`єкті не було, доказів протилежного немає. Щодо податкового повідомлення-рішення від 30.09.2019 № зауважує, що виходячи зі змісту акту фактичної перевірки перевіряючими було встановлено реалізацію позивачем сидру « Дайкірі » 21 серпня 2019 року, однак у той день о 8-00 год. ФОП ОСОБА_1 отримала від ПП Торговий дім «Січ» поставку за видатковою накладною №РНМ-000302 і серед поставленого товару було пиво спец.паст.Фрайдей Дайкірі ТМ «FRIDАY» 50,0 л, при цьому, на реалізацію пива позивач мала ліцензію №1900345. Щодо програмування РРО наголошує, що помилки програмування РРО не є доказом реалізації іншої продукції, крім того, акт фактичної перевірки не містить посилання на належні та допустимі докази реалізації позивачем або її співробітником сидру. Стосовно податкового повідомлення-рішення від 30.09.2019 № стверджує, що дане рішення має похідний характер від податкового повідомлення-рішення від 30.09.2019 №, а тому вважає, що воно є незаконним, оскільки відсутня сама подія продажу алкогольного напою «Сидр». На підставі вищевикладеного, просить визнати протиправними та скасувати оскаржувані податкові повідомлення-рішення відповідача.

Ухвалою судді від 28.10.2019 відкрите спрощене позовне провадження та призначене судове засідання на 20 листопада 2019 року.

Відповідач позов не визнав, 11 листопада 2019 року надіслав до суду відзив (вх №46950), у якому пояснює, що в ході перевірки позивача встановлено продаж на розлив для споживання на місці алкогольного напою Ірландський сидр Св. Патрика Дайкірі ТМ «Leprekon» в пластиковому стакані об`ємом 0,5 л з вмістом 5,8% об. вартістю (разом зі стаканом) 20,00 грн. без ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями (сидром), без статусу громадського харчування, що підтверджено фіскальним чеком №00000705 від 21.08.2019, роздрукованого об 11-07 год. через РРО MINI-T-400 ME, фіскальний номер та письмовими поясненнями особи, яка проводила розрахункові операції, ОСОБА_2 від 21.08.2019. Вказує також, що на письмовий запит про надання документів, який вручено 21.08.2019 особі, яка проводила розрахункові операції, позивачем не надано ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями (сидром), документ про реєстрацію потужностей на об`єкті господарювання кіоску за адресою: АДРЕСА_2 , Книгу обліку доходів та витрат і документи, що свідчать про походження реалізованого товару - Ірландського сидру Св . Патрика Дайкірі ТМ « Leprekon », факт ненадання зафіксовано актом про відмову від надання документів до перевірки від 30.08.2019. Виявлені факти, на думку відповідача, свідчать про порушення позивачем п. 11 ст. 3, ч. 20 ст. 15, ч. 6 ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України, а тому просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Ухвалою суду від 20.11.2019 вирішено відкласти судове засідання на 10 грудня 2019 року.

04 грудня 2019 року позивачем до матеріалів справи долучено відповідь на відзив (вх. №51026), у якій додатково вказує, що відповідач не надав фіскальним чеком №00000705 від 21.08.2019 ані до відзиву на позовну заяву, ані до Акту фактичної перевірки від 29.08.2019 №0664/08/01-14/ , а за відсутності у матеріалах справи вказаного фіскального чеку, роздрукованого об 11-07 год. через РРО MINI-T-400 ME, фіскальний номер , відповідачем не доведено того, що співробітник податкового органу під час проведення фактичної перевірки придбав 21.08.2019 у позивача алкогольний напій у пластиковому стакані. Вважає, що висновок податкового органу нібито позивач здійснювала продаж сидру є безпідставним та ґрунтується на припущеннях, що ель « Дайкірі » є сидром, однак ель - це вид пива, що вариться із ячмінного солоду з використанням пивних дріжджів верхнього бродіння. При цьому, зазначає, що позивачем ніяк не міг здійснюватися продаж алкогольного напою Ірландський сидр Св. Патрика Дайкірі ТМ « Leprekon », оскільки останній не придбавався, доказів зворотного відповідачем надано не було, а надана у додатках до відзиву на позовну заява етикетка ТМ «Leprekon» позивачеві не належить та у нього не вилучалась, що підтверджується відсутністю відповідного запису в Акті фактичної перевірки від 29.08.2019 №0664/08/01/14/ . Окрім того, звертає увагу, що за результатами проведеної відповідачем фактичної перевірки було складено також протокол №130 про адміністративне правопорушення від 23.09.2019 відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, в якому ГУ ДПС у Запорізькій області посилалось на допущення позивачем порушення порядку проведення розрахунків, а саме: в фіскальному чеку РРО сидр «Дайкірі» запрограмований як « Рель 0,5», чим порушено п. 11 ст. 3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», однак 26 листопада 2019 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області прийнята постанова у справі про адміністративне правопорушення №310/7770/19, в якій суд зазначив, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення не підтверджується. На підставі вищезазначеного, просить задовольнити позов.

Протокольною ухвалою від 10.12.2019 судове засідання відкладене на 16 грудня 2019 року.

Представником відповідача подано через канцелярію суду заперечення на відповідь (вх. №52285 від 11.12.2019), у яких стверджує, що у зв`язку з нечітким зображенням чеку, відповідач до заперечень надає електронну копію фіскального чеку №0000705 від 21.08.2019, роздрукованого об 11-07 год. через РРО MINI-T-400 ME, фіскальний номер , з системи обліку даних РРО, переданих платником. Звертає увагу суду, що у відповіді на відзив позивач зазначив, що реалізацію алкогольного напою «ель» підтверджено накладною від 21.08.2019 №РНМ-000302, але в накладній зазначено три позиції товару «пиво» та відсутні позиція товару «ель», крім того, фіскальний чек, виданий перевіряючим, не містить назву товару «пиво». Стосовно наданої позивачем постанови Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 26.11.2019 у справі №310/7770/19 (провадження 3/310/2286/19) вказує, що воно підтверджує позицію відповідача про встановлення актом фактичної перевірки реалізації сидру.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві та відповіді на відзив. Просить адміністративний позов задовольнити повністю.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив, надавши пояснення, аналогічні викладеним у відзиві та запереченнях на відповідь, долучених до матеріалів справи. Просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Сторони під час розгляду справи у судовому засіданні повідомили, що ними надано всі необхідні документи для вирішення спору по суті.

Враховуючи норми ч. 3 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України), у судовому засіданні 16.12.2019 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, судом встановлено наступне.

Згідно з офіційними відомостями, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_1 зареєстрована фізичною особою-підприємцем 03.05.1995 та 14.02.2005 відомості про фізичну особу-підприємця включені до Єдиного державного реєстру за номером запису: 2 001489, видами економічної діяльності є Код КВЕД 47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах (основний); Код КВЕД 47.81 Роздрібна торгівля з лотків і на ринках харчовими продуктами, напоями та тютюновими виробами.

З 01 квітня 2012 року позивач перебуває на спрощеній системі оподаткування, зі ставкою 10 відсотків, що підтверджується Свідоцтвом платника єдиного податку серія А №084739 від 16.03.2012.

На підставі наказу від 20.08.2019 №2867 та направлень на проведення фактичної перевірки від 20.08.2019 №1605, №1606, 21 серпня 2019 року працівниками Головного управління ДФС у Запорізькій області проведена фактична перевірка господарської одиниці кіоску, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , що належить суб`єкту господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 .

Вказана перевірка проведена в присутності продавця ОСОБА_2 , службове посвідчення та направлення пред`явлено останній, про що свідчать її підписи у відповідних графах направлень.

В ході перевірки магазину встановлено наступне:

- реалізацію алкогольного напою, а саме: реалізовано 0,5 л сидру « Дайкірі » (Ірландський сидр Св. Патрика ), вміст спирту 5,5 % у пластиковому стакані на розлив для споживання на місці, вартість якого склала 20,00 грн. (в тому числі вартість стакану) без наявності статусу суб`єкта громадського харчування та відповідної ліцензії на роздрібну торгівлю сидром. Відповідно до даних Державного реєстру потужностей операторів ринку, об`єкт за адресою: АДРЕСА_2 , в якому здійснює діяльність позивач, на дату проведення перевірки 21.08.2019 в зазначеному реєстрі не зареєстрований;

- ФОП ОСОБА_1 , що здійснює діяльність за адресою: АДРЕСА_2 , в кіоску має ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями (пивом), термін дії якої з 15.06.2019 по 5.06.2020. Таким чином, встановлено реалізацію сидру без наявності відповідної ліцензії;

- не надано платником податків посадовим особам контролюючого органу у повному обсязі всіх документів, що належать або пов`язані з проведенням перевірки, а саме: Книги обліку доходів за перевіряємий період;

- порушення, помилки попереднього програмування, а саме: у реєстраторі розрахункових операцій сидр « Дайкірі » (Ірландський сидр Св. Патрика ) запрограмований, як «Рель 0,5».

Відповідно до пояснень продавця ОСОБА_2 з приводу виявлених порушень, наданих під час перевірки, вбачається, що нею був реалізований ель «Дайкірі» 0,5 (пластиковий стакан) для споживання на місці.

Крім того, продавцю під підпис вручене запрошення на ім`я ФОП ОСОБА_1 до приміщення контролюючого органу на 27.08.2019 о 10:00 для надання оригіналів відповідних документів, та на 29.08.2019 о 14:00 для підписання матеріалів, надання вмотивованих пояснень стосовно виявлених порушень, складання протоколу про адміністративне правопорушення.

За результатами перевірки контролюючим органом складений акт від 29.08.2019 (реєстраційний №0664/08/01/14/ від 30.08.2019) (далі - Акт), згідно із яким перевіркою встановлено порушення позивачем вимог ч. 11 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», ч. 6 ст. 15-3, ч. 20 ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України.

Примірник Акту надісланий на адресу позивача засобами поштового зв`язку з рекомендованим повідомленням про вручення та отриманий останнім 18 вересня 2019 року.

Позивачем було подано до ГУ ДПС у Запорізькій області заперечення № б/н від 18.09.2019 на Акт перевірки (вх. ГУ ДПС у Запорізькій області від 20.09.2019 №2214/ФОП) разом із копією Книги обліку доходів та витрат з 01 червня 2019 року та копією видаткової накладної №РНМ-000302 від 21.08.2019, проте листом-відповіддю №1366/14/08-01-05-08-13 від 30.09.2019 повідомлено, що порушення, які зазначені в акті фактичної перевірки є обґрунтованими та відповідають дійсності.

На підставі матеріалів перевірки та вищевказаних висновків Акту 30 вересня 2019 року ГУ ДПС у Запорізькій області прийнято податкові повідомлення-рішення:

форми «С» №, яким за порушення ч. 11 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (проведення розрахункової операції через реєстратор розрахункових операцій з порушенням використання режиму попереднього програмування найменування (для пального із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД), цін товарів (послуг) та обліку їх кількості, відповідальність за що передбачена ч. 6 ст. 17 цього Закону), до позивача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) за платежем: Штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, за порушення норм регулювання обігу готівки та про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування в розмірі 85,00 грн.;

форми «С» №, яким за порушення ч. 20 ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (роздрібна торгівля алкогольними напоями без наявності відповідних ліцензій, відповідальність за що передбачена абз. 6 ч. 2 ст. 17 цього Закону), до позивача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) за платежем: Адміністративні штрафи та інші санкції (надходження коштів, контроль за справлянням яких закріплено за ГУ) в розмірі 17 000,00 грн.;

форми «С» №, яким за порушення ч. 6 ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці без статусу суб`єкта громадського харчування, відповідальність за що передбачена абз. 13 ч. 2 ст. 17 цього Закону), до позивача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) за платежем: Адміністративні штрафи та інші санкції (надходження коштів, контроль за справлянням яких закріплено за ГУ) в розмірі 6 800,00 грн.;

форми «ПС» №, яким за порушення п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України (ненадання в повному обсязі документів, що відноситься до перевірки, відповідальність за що передбачена п. 121.1 ст. 121 Податкового кодексу України), до позивача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) за платежем: Штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, за порушення норм регулювання обігу готівки та про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг в розмірі 510,00 грн.

Вказані рішення 30 вересня 2019 року направлені на адресу позивача та вручені поштою особисто 15 жовтня 2019 року, про що свідчить рекомендоване поштове повідомлення.

Вважаючи прийняті відповідачем податкові повідомлення-рішення від 30.09.2019 №, № і № протиправними, позивач звернувся до суду із даним позовом про їх скасування.

Ураховуючи викладене, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Основні засади щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначено Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» №481/95-ВР від 19.12.1995 (далі - Закон України №481/95-ВР).

Приписами частини двадцятої статті 15 Закону № 481/95-ВР передбачено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами даються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб`єкта господарювання терміном на один рік і підлягають обов`язковій реєстрації в органі доходів і зборів, а у сільській місцевості - і в органах місцевого самоврядування за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (частина двадцять восьма статті 15 цього Закону).

Частиною першою статті 16 Закону № 481/95-ВР передбачено, що контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

Частиною першою статті 17 Закону №481/95-ВР передбачено, що за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Відповідно до абзацу 5 частини другої статті 17 Закону №481/95-ВР до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17 000 гривень.

Судом встановлено, що контролюючим органом притягнуто позивача до відповідальності саме за реалізацію алкогольного напою Ірландський сидр Св. Патрика Дайкірі ТМ «Leprekon» в пластиковому стакані об`ємом 0,5 л з вмістом 5,8% об. вартістю (разом зі стаканом) 20,00 грн. без ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями (сидром). Про це свідчить як інформація з акту перевірки, так і відомості із оскарженого податкового повідомлення-рішення, згідно з яким до позивача застосовано фінансові санкції у сумі 17 000,00 грн. за порушення ст 15 Закону №481/95-ВР на підставі абзацу 5 частини другої статті 17 цього Закону.

Обґрунтовуючи свої твердження щодо цього факту, відповідач посилається на наступні докази та аргументи: встановлення цього факту безпосередньо посадовими особами податкового органу під час фактичної перевірки, про що вказано в акті перевірки; наявність фіскального чеку на проданий алкогольний напій; поясненнями продавця, наданими в ході перевірки; етикеткою фактично реалізованого товару - Ірландський сидр Св . Патрика Дайкірі Торгівельної марки « Leprekon ».

Надаючи оцінку цим доказам, суд бере до уваги таке. Зазначення в акті перевірки про безпосереднє встановлення факту реалізації алкогольного напою «сидр» за наведених обставин не є доказом реалізації саме вказаного алкогольного напою.

Згідно з електронної копії розрахункового документу, що надходить на сервер ДФС України, вбачається факт реалізації «Релю» 0,5 л, доказів протилежного суду не надано.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ФОП ОСОБА_1 отримано від ПП Торговий дім «Січ» поставку товару за видатковою накладною від 21.08.2019 №РНМ-000302, при цьому, серед поставленого товару було «Пиво спец. паст. Фрайдей Дайкірі ТМ «FRIDАY» 50,0 л 5,0% (1к)Власні. Доказів придбання позивачем алкогольного напою «Ірландський сидр Св. Патрика Дайкірі» ТМ «Leprekon» відповідачем суду надано чи наведено не було, як і доказів того, що надана у додатках до відзиву на позовну заява етикетка ТМ «Leprekon» вилучалась саме у позивача.

Судом враховане також, що реалізація товару здійснено з кег об`ємом 50 літрів, а працівником податкового органу у ході перевірки придбано 0,5 л напою в пластиковому стакані, на якому не міститься жодних етикеток.

Суд бере до уваги, що назву напою у фіскальному чеку зазначено неправильно, зразків цього напою для проведення експертиз не відбиралося, документи щодо оприбуткування напою не досліджено, наявність товарних залишків аналогічного напою у продажу посадовими особами податкового органу не зафіксовано, фото та відеофіксації цього товару не здійснено, наявність маркування на кег не досліджувалося, а посадові особи податкового органу, які проводили перевірку, не є експертами і не мають повноважень здійснювати ідентифікацію придбаного напою як «сидр».

Так, зазначення у чеку назви товару «Рель» не надає підстав для його ідентифікації як алкогольного напою чи віднесення до «сидру», а вказане тлумачення контролюючого органу є лише припущенням. Ідентифікувати цей товар за вказаною назвою без його експертного дослідження, без проведення інвентаризації та без дослідження реалізації товарів позивачем за певний період на думку суду неможливо.

Згідно з п.14.1.5 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України України алкогольні напої це продукти, одержані шляхом спиртового бродіння цукровмісних матеріалів або виготовлені на основі харчових спиртів з вмістом спирту етилового понад 0,5 відсотка об`ємних одиниць, які зазначені у товарних позиціях 2203, 2204, 2205, 2206 (крім квасу "живого" бродіння), 2208 згідно з УКТ ЗЕД, а також з вмістом спирту етилового 8,5 відсотка об`ємних одиниць та більше, які зазначені у товарних позиціях 2103 90 30 00, 2106 90 згідно з УКТ ЗЕД.

Суд наголошує, що ель - це вид пива, що вариться із ячмінного солоду з використанням пивних дріжджів верхового бродіння. Розповсюджений головним чином у Великій Британії, країнах Співдружності націй, Ірландії, США та Бельгії (https://uk.wikipedia.org/wiki/%D0%95%D0%BB%D1%8C).

При цьому, судом встановлено, що позивач отримав ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями (пивом) №1900345 на період з 15.06.2019 до 15.06.2020, таким чином, у період проведення перевірки ліцензія на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями (пивом) у кіоску позивача за адресою: АДРЕСА_2 була наявна.

За таких обставин, під час розгляду справи відповідач не довів вину позивача у виявленому правопорушенні, а саме: не довів допущення ФОП ОСОБА_1 порушень статті 15 Закону №481/95-ВР в частині продажу сидру без наявності відповідної ліцензії, , у зв`язку з чим спірне податкове повідомлення-рішення контролюючого органу від 30.09.2019 №, прийняте відповідачем на підставі встановлених Актом порушень, є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог в частині скасування податкового повідомлення-рішення відповідача від 30.09.2019 № про застосування суми штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) або пені в розмірі 6 800,00 грн. суд виходить з такого.

Статтею 15-3 Закону №481/95-ВР визначено обмеження щодо продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів.

Згідно з частиною шостою статті 15-3 Закону №481/95-ВР продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці дозволяється тільки суб`єктам господарювання громадського харчування та спеціалізованим відділам, що мають статус суб`єктів господарювання громадського харчування, підприємств з універсальним асортиментом товарів.

Частиною другою статті 17 Закону №481/95-ВР передбачено, що за порушення норм цього Закону до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів, зокрема, за порушення вимог статті 15-3 цього Закону передбачено штраф у розмірі 6 800 гривень.

Роздрібна торгівля алкогольними напоями регулюється також Правилами роздрібної торгівлі алкогольними напоями, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 30.07.1996 №854 (далі - Правила, які були чинними на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до абзацу 2 пункту 2 Правил роздрібна торгівля алкогольними напоями здійснюється через спеціалізовані підприємства, в тому числі фірмові, спеціалізовані відділи (секції) підприємств з універсальним асортиментом продовольчих товарів, а також заклади ресторанного господарства.

Продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці здійснюється тільки закладами ресторанного господарства та спеціалізованими відділами підприємств, що мають статус закладів ресторанного господарства, підприємств з універсальним асортиментом товарів (пункт 22 Правил).

Аналіз наведених приписів законодавства дає підстави для висновку, що торгівля алкогольними напоями з метою їх споживання на місці дозволена лише суб`єктам господарювання, що мають статус закладів ресторанного господарства, підприємств з універсальним асортиментом товарів, недотримання таких умов є підставою для застосування штрафних санкцій у розмірі, визначеному Законом.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для застосування до ФОП ОСОБА_1 штрафних (фінансових) санкцій за частиною другою статті 17 вказаного вище Закону, стало виявлення контролюючим органом факту продажу суб`єктом господарювання «елю» на розлив з метою його споживання у місці реалізації.

Відповідно до абзацу 13 частини першої статті 1 Закону № 481/95-ВР роздрібна торгівля - діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб`єктах господарювання громадського харчування. Ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку (абзац 25 частини першої статті 1 цього ж Закону).

Визначення Кіоску (ятка) наведено в пункті 3.2.1 Інструкції щодо заповнення форм державних статистичних спостережень стосовно торгової мережі та мережі ресторанного господарства, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 24.10.2005 № 327, а саме різновид об`єкта напівстаціонарної роздрібної торгівлі, що займає відокремлене приміщення легкої конструкції, як правило, без торгового залу та має просте обладнання.

Як видно з акту перевірки, відповідачем встановлено факт продажу алкогольного напою на розлив у пластиковий стаканчик (0,5 л), проте у даному випадку відсутня друга ознака, яка має визначальне значення для кваліфікації порушення, закріпленого в статті 15-3 Закону №481/95-ВР - споживання таких напоїв на місці, оскільки в ньому не вказано, з яких саме підстав відповідач дійшов висновку, що позивачем продаж алкогольних напоїв здійснювався для споживання кінцевим споживачем на місці.

Жодних доказів продажу позивачем алкогольних напоїв на розлив для їх споживання у місці реалізації суду не надано та матеріали справи не містять.

При цьому, матеріалами справи, зокрема, актом перевірки, підтверджується право позивача на здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями, оскільки позивач має відповідну ліцензію. Таким чином, в даному випадку має місце продаж алкогольних напоїв, який є різновидом роздрібної торгівлі, а не продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці.

Відтак, оскільки позивач 21 серпня 2019 року здійснював торгівлю пивом (елем) за адресою місця торгівлі, яка зазначена у виданій відповідачем ліцензії №1900345 на роздрібну торгівлю алкогольними напоями (пивом), то позивачем не порушено приписи статті 15-3 Закону № 481/95-ВР, про що зазначено в акті перевірки, що відповідно, виключає застосування до позивача фінансових санкцій, передбачених абзацом 9 частини другої статті 17 цього Закону у розмірі 6 800 гривень.

Вищевказана позиція також висвітлена у рішеннях Касаційного адміністративного суду Верховного суду від 28.08.2018 по справі №806/1285/17 та від 22.05.2018 по справі №808/2340/17 з аналогічного питання.

Ураховуючи наведене, суд дійшов до висновку про необхідність скасування податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС у Запорізькій області від 30.09.2019 №, а тому позовні вимоги у цій частині також підлягають задоволенню.

Стосовно позовних вимог в частині скасування податкового повідомлення-рішення відповідача від 30.09.2019 № про застосування суми штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) або пені в розмірі 510,00 грн. суд вважає за необхідне зазначити наступне.

За приписами пункту 85.2 статті 85 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Пунктом 85.4 статті 85 Податкового кодексу України передбачено, що при проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

Згідно з пунктом 85.6 статті 85 Податкового кодексу України у разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати. Зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або його законним представником. У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта в ньому вчиняється відповідний запис.

Відповідно до пункту 85.7 статті 85 Податкового кодексу України отримання копій документів оформляється описом. Копія опису, складеного посадовими (службовими) особами контролюючого органу, вручається під підпис платнику податків або його законному представнику. Якщо платник податків або його законний представник відмовляється від засвідчення опису або від підпису про отримання копії опису, то посадові (службові) особи контролюючого органу, які отримують копії, роблять відмітку про відмову від підпису.

Пунктом 85.8 статті 85 Податкового кодексу України встановлено, що посадова (службова) особа контролюючого органу, яка проводить перевірку, у випадках, передбачених цим Кодексом, має право отримувати від платника податків або його законних представників копії документів, що належать до предмета перевірки. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

За правилами пункту 177.10 статті 177 ПК України фізичні особи - підприємці зобов`язані вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару.

Судом з матеріалів адміністративної справи встановлено та відповідачем не заперечується, що під час проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 та/або її уповноваженого представника на об`єкті не було.

При цьому, за даних обставин вручення під підпис продавцю запрошення, в якому зазначено про необхідність подання додаткових документів, не узгоджуються з приписами податкового законодавства України та не може свідчити про те, що позивач був належним чином повідомлений про необхідність надати контролюючому органу відповідних документів.

Також, судом не встановлення направлення на адресу відповідача запитів у період проведення перевірки про надання копій документів, що стосуються предмету перевірки.

Пунктом 121.1 статті 121 Податкового кодексу України передбачено, що незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 510 гривень.

Так, пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

За приписами пункту 44.6 статті 44 Податкового кодексу України У разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Під час ухвалення рішення судом враховано, що після отримання 18 вересня 2019 року Акту фактичної перевірки, позивачем у межах строку було подано до ГУ ДПС у Запорізькій області заперечення № б/н від 18.09.2019 на Акт перевірки (вх. ГУ ДПС у Запорізькій області від 20.09.2019 №2214/ФОП) разом із копією Книги обліку доходів та витрат з 01 червня 2019 року та копією видаткової накладної №РНМ-000302 від 21.08.2019. Належним чином засвідчені копії вказаних документів містяться також у матеріалах справи.

Таким чином, суд прийшов до висновку про необґрунтованість висновків відповідача, щодо порушення позивачем вимог статті 85 Податкового кодексу України.

При цьому, суд не приймає посилання представника відповідача на обґрунтування прийняття оскарженого рішення на ненадання позивачем на запит від 21.08.2019 ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями (сидром), документу про реєстрацію потужностей на об`єкті господарювання кіоску, документи, що свідчать про походження реалізованого товару - Ірландський сидр Св. Патрика Дайкірі ТМ «Leprekon», оскільки Актом про відмову від надання документів до перевірки від 30.08.2019 №0664/08/04/14/ зафіксовано лише факт ненадання Книги обліку доходів форми №10 за перевіряємий період та документів, що підтверджують походження товару. При цьому, в Акті фактичної перевірки у порушеннях зафіксовано лише факт ненадання Книги доходів і витрат.

Документи ж на товар Ірландський сидр Св. Патрика Дайкірі ТМ « Leprekon » позивач не мав можливості надати, оскільки, як встановлено у рішенні раніше, даний товар останнім не придбавався, що відповідачем не спростовано.

Ураховуючи вищевикладене, суд вважає, що висновки про порушення позивачем податкового законодавства, зроблені відповідачем в Акті перевірки, є необґрунтованими та недоведеними, у зв`язку з чим спірне рішення контролюючого органу, прийняте відповідачем на підставі встановлених Актом порушень, є протиправним та підлягає скасуванню.

У відповідності до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довів правомірності своїх рішень, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до приписів частини першої статті 139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 166, м. Запоріжжя, 69107) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області від 30.09.2019 №, № та №.

Судові витрати зі сплати судового збору в сумі 768,40 грн (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійки) присудити на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення виготовлений 24.02.2020.

Суддя Р.В. Кисіль